Справа № 369/2786/22
Провадження №1-кс/369/434/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001165 від 11.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001165 від 11.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 11.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001165, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, за фактом вчинення невідомою особою шахрайських дій, які виражались у неправомірних та шахрайських діях направлених на переоформлення права власності на земельну ділянку з житловим будинком, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що до відділення поліції №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області з письмовою заявою звернулась ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що невстановлена особа шахрайським шляхом здійснила переоформлення права власності на земельну ділянку з житловим будинком, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:037:5004).

В ході досудового розслідування допитано в якості свідків наступних осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серед показів у органу досудового розслідування обґрунтовано вбачаються ознаки змови, шахрайства та зловживання довірою ОСОБА_8 , відповідно до чого органу досудового розслідування необхідно отримати ряд документів які мають відношення до справи з метою їх перевірки з подальшим призначення відповідних експертиз. Крім того перед органом досудового розслідування стоїть питання про розбіжності показів та встановленні об`єктивної істини, що неможливо вирішити без отримання доступу до ряду документів та проведення відповідних слідчих (розшукових) дій.

Під час досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія допиту якої знаходиться в матеріалах клопотання), яка під час допиту повідомила про крадіжку особистих документів у ОСОБА_8 та документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку з будинком. В подальшому, як повідомляє ОСОБА_4 відбувались неодноразові спроби невідомих осіб продати вказану земельну ділянку та будинок покупцям, очевидцем чого стала ОСОБА_4 . Крім того, як повідомляє ОСОБА_4 після відновлення паспорта ОСОБА_8 остання добровільно виявила бажання скласти заповіт на ОСОБА_4 , відповідно до якого усе майно та земельна ділянка з будинком повинні були перейти у власність ОСОБА_4 . Однак, як стало відомо в подальшому вже існував заповіт від ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_5 , про який сама ОСОБА_8 не знала, що може свідчити про підробку документів з метою подальшого незаконного переоформлення земельної ділянки та будинка на користь невідомих осіб. Таким чином, з огляду на вищевказане, орган досудового розслідування прийшов висновку про те, що невідомими особами умисно використовувався літній вік ОСОБА_8 та відсутність у останньої близьких родичів, та у якої були умисно викрадені особисті документи на документи що посвідчують право власності на земельну ділянку та будинок, що в подальшому було використано для переоформлення майна та його відчуження на користь третіх осіб. Отже, зважаючи на те, що земельна ділянка вже була неодноразово відчужена та існують реальні загрози повторного перепродажу земельної ділянки з будинком орган досудового розслідування зобов`язаний терміново забезпечити збереження вказаного нерухомого майна, до вирішення ряду питань щодо його переоформлення та набуття у власність третіми особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню кримінального провадження, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно позбавити осіб можливості відчуження вилучених під час досудового розслідування речей (майна), оскільки під час досудового слідства, ще необхідно буде провести детальний огляд вище вказаного майна, дослідити всі обставини при яких дане майно передавалось (дарувалось), тощо.

Зважаючи на вищевикладене, орган досудового розслідування дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, що розташована за адресою: - :01:037:5004, загальною площею 88,5 кв.м., житлова площа: 36,6 кв.м., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_9 оскільки існує ряд загроз, що можуть негативно вплинути на виконання органом досудового розслідування завдань кримінального провадження.

Вищевказані дії, в комплексі з іншими ймовірними непередбачуваними обставинами, та в своїй сукупності, можуть бути суттєвою перешкодою для органу досудового розслідування.

Незастосування заборони на використання чи розпорядження майном може призвести до його подальшого незаконного використання, відчуження та настання інших наслідків, які в тому числі перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не відомі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001165 від 11.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1