Справа № 296/236/22
Ухвала
Іменем України

14 січня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку дії покладених обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Лугини, Лугинського району, Житомирської області, громадянки України, з вищою освітою, є особою з інвалідністю 2 групи, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю 1 групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1, 2 ст. 366 Кримінального кодексу України

встановив:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - СУ ГУНП в Житомирській області) ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1,2 ст. 366 КК України, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Коростень Коростенського району без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, зокрема співробітниками УСП Коростенської РДА, особами, яким було нараховано компенсації у 2017-2020 роках, та іншими свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до УДМС України в Житомирській області при наявності свій паспорт для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.
В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000433 від 19.10.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1, 2 ст. 366, ч.2, 3 ст.365-2 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням установлено, що у 2017 році, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, начальник управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації (далі УПСЗН Коростенської РДА) ОСОБА_7 , будучи обізнана про бюджетні асигнування УПСЗН Коростенської РДА з державного бюджету, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном на користь третіх осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а саме заволодіння бюджетними асигнуваннями спрямованими на виплату компенсацій, з використанням підроблених документів, а також вчинення інших злочинів, які б полегшували вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, усвідомлюючи, що одноосібно не зможе реалізувати зазначений злочинний намір, організувала на території Коростенського району Житомирської області стійку організовану злочинну групу, в яку на добровільній основі і єдності злочинних намірів увійшли: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Організована злочинна група створена з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними в якості компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.
Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, здійснювали заволодіння бюджетних коштів у 2017 - 2020 роках на користь третіх осіб.
Так, у ході досудового розслідування встановлено, що місцеві жителі Коростенського району, здійснювали реєстрацію місця проживання в напівзруйнованих та нежилих будівлях, що розміщені в селах Коростенського району, та які віднесені до зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Після цього, вказані громадяни здійснювали придбання у власність нерухоме майно в «чистій» зоні та проводили формальне переселення за вказаною адресою, при цьому фактично проживаючи у Коростенському районі. Після цього, вказані особи подавали до УПСЗН Коростенської РДА документи на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.
У свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 організували прийняття та опрацювання від місцевих жителів Коростенського району документів на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій. Після чого ОСОБА_8 проводив оцінку втраченого нерухомого майна з порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а саме встановлював не ринкову, а залишкову вартість заміщення (відтворення), тим самим визначав значно завищену вартість такого майна.
Після цього на підставі поданих документів та звіту про оцінку втраченого нерухомого майна ОСОБА_7 проводила нарахування бюджетних асигнувань, громадянам, які фактично не мали права на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.
Після фактичного заволодіння бюджетними коштами, з метою приховування злочинної діяльності організованої група та з метою надання видимості законності їх діям, не зважаючи на факт проведення оцінки залишкової вартості заміщення відтворення) втраченого нерухомого майна, між УПСЗН Коростенської РДА та ФОП « ОСОБА_8 » укладались договори на проведення ринкової оцінки такого майна, а також підписувались акти приймання виконаних робіт з проведення ринкової оцінки втраченого нерухомого майна.
У ході досудового розслідування було встановлено, що злочинна група у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у 2017 - 2020 роках здійснила 12 фактів заволодіння бюджетних коштів на користь третіх осіб, на загальну суму 4 184 601,79 гривень.
15.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1, 2 ст. 366 КК України.
17.09.2021 слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомир обрано запобіжний захід до підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання з покладенням процесуальних обовязків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 15.11.2021.
15.11.2021 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомир продовжено дію обов`язків покладених на підозрювану ОСОБА_5 строком до 14.01.2022 (включено).
Необхідність продовження строку дії обов`язків обґрунтовує тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, ст. 177 КПК України:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна;
- знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , як колишній співробітник УСП Коростенської РДА опосередковано через колишніх своїх підлеглих та через ОСОБА_7 має доступ до будьяких документів, що зберігаються в УСП Коростенської РДА, у зв`язку з чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи при цьому свої можливості та стійкі зв`язки, беззаперечно може вчиняти дії, спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
-незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, враховуючи, що свідки у вказаному кримінальному провадженні перебувають в трудових відносинах з підозрюваною, ОСОБА_5 має об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування та шантажу примусити їх змінити показання, чим вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик також підтверджується тим, що інші фігуранти кримінального провадження, які діяли спільно з ОСОБА_5 неодноразово приїжджали до свідка у кримінальному провадженні - ОСОБА_9 , з метою вплинути на останню та вмовити не надавати правдиві показання слідчому, а також надати неправдиві показання. Також у ході проведення НСРД було встановлено, що на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також неодноразово впливали з метою надання неправдивих показань слідчому під час допиту у кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 та підозрювана в судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечували. Разом з тим, просили покласти на підозрювану обов`язок не виїзджати за межі Житомирської області, оскільки її неповнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю 1 групи, потребує обстеження та лікування у медичному закладі в м.Житомирі.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому та просив його задовольнити, продовжити дію обов`язків до двох місяців. Не заперечував щодо можливості покладення на підозрювану обов`язку не виїзджати за межі Житомирської області.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства" "Нечипорук та Йонкало проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч.1, 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що сталися події кримінальних правопорушень, а також достатніх підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_5 причетна до цих подій кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується із тим, що ризик, передбачений частиною першою статті 177 КПК України в частині незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та осіб, яким було нараховано компенсації у 2017-2020 роках, продовжує існувати.

Разом з тим, не доведеними є ризики щодо: можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи ту обставину, що на утриманні підозрюваної є неповнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю 1 групи та міцність соціальних зв`язків; знищення, приховування або спотворення доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не зазначено про докази, які ще не вилучено і слідчі дії, які спрямовані на вилучення таких доказів станом на момент розгляду цього клопотання.

10.01.2022 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира у справі № 296/100/22 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000433 продовжено до 15.03.2022.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваної, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для продовження строку дії покладених на неї обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину, яка є особою з інвалідністю 1 групи, яка потребує обстеження та лікування у медичному закладі в м.Житомирі, а тому вважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язок не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

З урахуванням наведеного, клопотання слідчого, погоджене прокурором, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, зокрема співробітниками УСП Коростенської РДА, особами, яким було нараховано компенсації у 2017-2020 роках, та іншими свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до УДМС України в Житомирській області при наявності свій паспорт для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали та обов`язків до 14.03.2022 (включно).

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого у кримінальному провадженні та органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваній, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 27.01.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1