УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001181 від 01.09.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001181 від 01.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заяви ОСОБА_5 стосовно незаконного заволодіння належною їй нерухомістю.

Згідно із показами потерпілої ОСОБА_5 , вона просить прийняти міри до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вступили в злочинну змову, та шахрайським шляхом заволоділи нерухомістю, та завдали матеріального збитку у вигляді податкових зборів у розмірі більш ніж 232 025 060 гривень.

Так, у власності ОСОБА_5 перебувало майно, перелік якого міститься у клопотанні, яке було придбано на підставі договору іпотеки від 04 жовтня 2011 року, із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із показами ОСОБА_5 , на початку літа 2019 року, від ОСОБА_6 надійшла ініціатива передати вищенаведене майно у вигляді паю до обслуговуючого кооперативу «Платинум Хаус», та стати асоцийованим членом даного кооперативу. Розмір паю Палюх складав 185 413 800 гривень, що в доларовому еквіваленті становить 7 131 300 доларів США, відповдно протоколу № 2/19 загальних зборів членів від 02.08.2019 року.

12 липня 2021 року ОСОБА_5 , видала довіреність на право розпоряджатися її майном в обслуговуючому кооперативі «Платинум Хаус» членам кооперативу. Потерпіла пояснює, що дана довіреність була нею надана шляхом зловживання довірою з боку останніх.

Під впливом обману з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зазначеною довіренністю, потерпіла уповноважила директора кооперативу, ОСОБА_8 розпорядитися належним їй майном за ціну не більш ніж один неоподаткований мінімум доходів громадян, згідно чинного законодавства.

Однак, маючи намір виключити ОСОБА_5 із членів кооперативу, шляхом обману, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , здійснили відчуження вищезазначеної нерухомості третім особам, а рішення про це було відображено в протоколі зборів членів ОК за присутності потерпілої, однак остання в момент укладення договору купівлі-продажу присутня не була.

Таким чином, на потерпілу було накладено податковий збір у розмір 8 840 230 доларів США,у зв`язку з чим ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди у значному розмірі.

Так, в ході розслідування кримінального правопорушення, з метою збереження зазначеної нерухомості, та недопущення її реалізації третім особам, у органу досудового розслідування виникла необхідність звернутись до слідчого судді із клопотанням про накладенням арешту на майно, перелік якого міститься у клопотанні.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане нерухоме майно має значення для досудового розслідування та носить характер речового доказу. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також проведення слідчих дій, а також недопущення реалізації зазначених об`єктів нерухомого майна третім особам.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності.

У своєму клопотанні сторона обвинувачення, просить розгляд справи провести за відсутності власника майна, зважаючи на можливість вжиття неправомірних дій щодо майна до прийняття рішення судом.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням клопотання сторони обвинувачення, а також положень ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності власника майна.

В рамках кримінального провадження №0001181 від 01.09.2021 року, на теперішній час здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. (ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчий суддя зазначає, що з клопотання та доданих в його обґрунтування документів, вбачається, що об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/26; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/27; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/28; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/29; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/30; житловий будинок, розташований за адресою:м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/32; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/33; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/34; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/35; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/41; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на праві приватної власності належать Обслуговуючому кооперативу «Платинум Хаус», та є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально-протиправних дій та отримання таких об`єктів містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки є підстави вважати, що власники майна, можуть здійснювати дії, спрямовані на продаж майна, задля уникнення кримінальної від повільності, слідчий суддя приходить до висновку, що є правові підстави для арешту майна із забороною відчуження такого майна.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку є достатнім для забезпечення збереження речових доказів, є пропорційним втручанням у права осіб, та не матиме надмірних наслідків для таких осіб.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001181 від 01.09.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження на об`єкти нерухомого майна, а саме на: житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/26; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/27; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/28; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/29; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/30; житловий будинок, розташований за адресою:м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/32; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/33; житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165/34; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1