Справа № 372/3524/21
Провадження № 1-кп-
В И Р О К
іменем України

01 жовтня 2021 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000879 від 14.08.2021, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області, громадянина України, працюючий вагарем на ПП «Обухівміськвторресурси», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 відповідно до наказу фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 від 31.08.2020 № 31/08/2020 призначений з 01.09.2020 на посаду продавця-консультанта в магазині з продажу деревини, будівельних матеріалів та санітарно-технічного обладнання, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_5 відповідно до Розділу 4 Посадової інструкції продавця-консультанта, затвердженої ФОП ОСОБА_6 , був зобов`язаний:

- Обслуговувати покупців, показувати товари, демонструвати їх в дії, консультувати щодо конструктивних особливостей окремих видів товарів, їх призначення, властивостей, якості, правил догляду за ними, цін.

- Здійснював відмірювання, підрахування вартості покупки, зчитував сканером штрихкодові позначки товару, відбивав вартість покупки на електронному контрольно-касовому апараті (ЕККА), або перевіряв реквізити поданого чеку, видає покупку.

- Готував товар до продажу, розпаковував, розглядав зовнішній вигляд виробу, комплектував, перевіряв експлуатаційні властивості.

- Готував робоче місце: перевіряв наявність та справність торгово-технологічного обладнання, інвентарю та інструментів, отримував і готував пакувальний матеріал.

- Розміщував та викладав товари за групами, видами, сортами з урахуванням товарного сусідства, частоти попиту та зручності роботи.

- Заповнював та прикріплював ярлики ціни.

- Оформляв прилавкові вітрини.

- Підраховував гроші (чеки) та здавав їх в установленому порядку.

- Звіряв суму реалізації з показаннями касового лічильника.

- Прибирав нереалізовані товари і тару. Готував товари до інвентаризації.

- Забезпечував збереження кількості та якісних характеристик товару.

Згідно Розділу 6 Посадової інструкції продавця-консультанта, ОСОБА_5 ніс відповідальність за:

- неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, передбачених даною посадовою інструкцією, - у межах, визначених чинним трудовим законодавством України.

- правопорушення, здійснені в процесі виконання своєї діяльності, - в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним і цивільним законодавством України;

- причинені матеріальні втрати - в межах, визначених чинним трудовим і цивільним законодавством України.

Виконуючи вищевказані обов`язки, ОСОБА_5 , будучи матеріально-відповідальною особою, маючи намір незаконно збагатитись за рахунок майна ФОП ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів привласнив товарно-матеріальні цінності на загальну суму 100 754,88 грн., а саме: в період з 01.09.2020 по 15.01.2021, перебуваючи на своєму робочому місці в робочі дні згідно графіків роботи на вересень-грудень 2020 року та січень 2021 року в приміщенні магазину ФОП ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , маючи вільний доступ до товарно-матеріальних цінностей, які зберігались в приміщенні магазину а також до каси магазину, привласнив товарно-матеріальні цінності, належні ФОП ОСОБА_6 , які мав реалізовувати згідно своїх функціональних обов`язків, що перебували у його віданні.

В подальшому, привласненим товаром, належним ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 100 754,88 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.191 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, вказав, що з потерпілим примирились, який підтвердив в судовому засіданні, та погодили розмір та строки відшкодування шкоди.

Суд вважає доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 у привласненні чужого майна, яке перебувало у віданні особи, підлягають кваліфікації за ч.1 ст.191 КК України.

01.10.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення сторін.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити мирову угоду.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 просив затвердити мирову угоду.

Прокурор не заперечив проти затвердження мирової угоди.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вказаному злочині.

Поряд з цим, згідно угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.191 КК України та узгодили міру покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком 2 роки, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки. Крім того, узгодили суму шкоди у розмірі 96754,88 грн., яку обвинувачений повинен виплатити за 20 місяців шляхом сплати 5000 грн., щомісяця та сплати 1754,88 грн. останнього місяця.

Перевіривши угоду про примирення сторін на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки її невиконання, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що представник потерпілого також цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.191 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є не тяжким зхлочином.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений та потерпілий погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення сторін від 01.10.2021 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 469-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення сторін від 01.10.2021, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.191 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Обухівський районний відділ філії ДП «Центр пробації» в м. Києві та Київській області.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) завдану майнову шкоду у розмірі 96754,88 грн. Розстрочити на термін 20 місяців ОСОБА_5 виплату завданої майнової шкоди шляхом виплати шкоди у розмірі 5000 грн., щомісяця починаючи з дня винесення вороку та протягом 19 місяців, та у розмірі 1754,88 грн. у 20 місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1