Справа № 177/1196/21
Провадження № 1-кп/177/111/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000520 від 12.08.2021 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з угодою про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в смт. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, з середньо технічною освітою, який на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (в силу ст. 89 КК України), -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці грудня 2020, більш точну дату досудовим розслідуванням встановити не надалось за можливе, ОСОБА_3 , разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділенні в окреме провадження, у нічний час доби, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, прийшли до будинку потерпілої ОСОБА_6 , який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Одразу після цього, ОСОБА_3 разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділенні в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_1 , перелізши через паркан, проникли на територію домоволодіння та підійшовши до вікна, особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділенні в окреме провадження, за допомогою власної фізичної сили, штовхнув вікно, тим самим відчинив його, після чого особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділенні в окреме провадження, проникла до будинку АДРЕСА_1 за вище вказаною адресою, а ОСОБА_3 , стояв біля вказаного будинку, забезпечуючи безпеку особі, матеріали кримінального провадження відносно якої виділенні в окреме провадження, під час скоєння злочину, з метою попередження її у разі появи можливих свідків.

Особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділенні в окреме провадження, перебуваючи у приміщенні будинку за вищевказаною адресою, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, усвідомлюючи незаконність свого перебування у будинку, таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_6 майно, а саме: налобний ліхтар марки «Bailong» моделі «High Power Head Lamp BL2188 B-T-6» вартістю 106,67 гривень, пила електрична марки «Expert Garden» модель «YT4978» вартістю 583,33 гривень, телевізор марки «Samsung LE23R71BX/NWT», який матеріальної цінності для потерпілої не має.

Після цього, особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділенні в окреме провадження, передала викрадене через вікно ОСОБА_3 , який на неї чекав та вони з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 690 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

У даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000520 від 12.08.2021, та підозрюваним, а нині обвинуваченим, у цьому провадженні ОСОБА_3 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , 28.08.2021 укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст.75 КК України, встановивши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно, надав згоду на призначення обумовленого сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , проти затвердження угоди не заперечувала.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка надала прокурору заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 по даному кримінальному провадження (а.п. 13), в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що завдана їй матеріальна шкода діями ОСОБА_3 їй повністю відшкодована і наміру подавати цивільний позов у неї немає (а.п. 13).

Прокурор ОСОБА_4 просила затвердити угоду, укладену між нею та підозрюваним, а нині обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі його захисника ОСОБА_5 , яку вони підписали добровільно 28.08.2021. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке згідно з ст.12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, та враховує пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди від 28.08.2021 про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Дійшовши висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами остаточного покарання, від відбування якого обвинувачений підлягає звільненню з випробуванням відповідно до умов угоди, беручи до уваги положення ч.3 ст. 75 КК України щодо виключного права суду визначати тривалість іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне, з урахуванням особи обвинуваченого та його щирого каяття, визначити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків визначених ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд не вирішує, оскільки як слідує з постанови про визнання доказів та передачу їх на зберігання від 26.01.2021, вказана постанова приймалася в рамках кримінального провадження № 0000017 від 13.01.2021, з якого виділено матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 (а.п. 1-8, 185), що підтвердила прокурор у ході судового засідання, а тому суд приходить до висновку що питання про долю вказаних речових доказів має бути вирішено саме при ухваленні судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження № 0000017 від 13.01.2021.

Питання про судові витрати суд також не вирішує, оскільки як слідує з висновку експерта № 19/104-17/1/5/97 від 02.02.2021, на проведення якої здійснено витрати в сумі 1307,60 грн. (а.п. 90 зворот, 91-102), він складався в рамках кримінального провадження № 0000017 від 13.01.2021 та об`єктами висновку експерта було визначення ринкової вартості ряду майна. При цьому, в вину ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню ставиться викрадення лише частини майна з вказаного у висновку експерта майна, а саме налобного ліхтаря, пили електричної «Expert Garden» модель «YT4978», а тому суд приходить до висновку, що вирішення питання судових витрат на проведення вказаної експертизи має бути вирішено за результатами розгляду кримінального провадження № 0000017 від 13.01.2021. При цьому, у разі стягнення судових витрат з інших осіб, матеріали кримінального провадження відносно яких виділено в окреме провадження, останні матимуть право стягнути їх частину з ОСОБА_3 в порядку регресу.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосувався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.08.2021 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000520 від 12.08.2021, з однієї сторони та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони, за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000520 від 12.08.2021, щодо ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1