Справа № 367/1355/21
Провадження №1-кп/367/661/2021
УХВАЛА
Іменем України

11 листопада 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2020 року за № 0002490 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, -
встановив:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2020 року за № 0002490 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
Під час підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні захисник обвинувачених ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, вказуючи, що після повідомлення про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закінчився строк досудового розслідування, а обвинувальний акт був переданий до суду вже після закінчення строку досудового розслідування.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи про його необґрунтованість та посилаючись на відповідні докази.
Захисник та обвинувачені підтримали заявлене клопотання.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Згідно зі статтею 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).
За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.
Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.
Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року частину першу статті 284 КПК України було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).
В інтерпретації ж до чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (частина 5 статті 219 КПК).
Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.
Зокрема, відповідно до ч.3 ст.294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.
Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до статті 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно з положеннями статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).
Як видно із наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, 25 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002490 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
28 листопада 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
Постановою в.о. керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 19 січня 2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2020 року за № 0002490, до трьох місяців, тобто до 28 лютого 2020 року включно.
Згідно із супровідним листом, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2020 року за № 0002490, стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був затверджений та вручений обвинуваченим 23 лютого 2021 року, а надійшов до Ірпінського міського суду Київської області 24 лютого 2021 року (т.1, а.с.1-9).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2020 року за № 0002490 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, складений, затверджений, вручений підозрюваним та безпосередньо направлений на адресу суду в рамках строку досудового розслідування, у зв`язку із чим клопотання захисника про закриття кримінального провадження не підлягає задоволенню.
При цьому, суд не приймає посилання захисника про те, що постановою в.о. керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 19 січня 2021 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 28 лютого 2020 року, а обвинувальний акт надійшов до суду 24 лютого 2021 року, тобто майже через рік після закінчення досудового розслідування, оскільки погоджується із доводами прокурора, що зазначення 2020 року у вказаній постанові є технічною опискою, про що свідчить сукупність матеріалів справи.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 284,314,315 КПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_4 про закриття на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2020 року за № 0002490 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1