Справа № 932/7138/21
Провадження № 1-кс/932/3746/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, громадянина України, який мешкає у будинку АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, раніше неодноразово засудженого, останній раз вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у вигляді трьох років обмеження волі, від відбування якого звільнений з іспитовим строком тривалістю у два роки, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000990 від 01.09.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що 01.09.2021 року близько 04 год. 50 хв. ОСОБА_5 разом із іншою невстановленою слідством особою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вирішили реалізувати раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на проникнення у житло з метою викрадення чужого майна. ОСОБА_5 та інша невстановлена слідством особа визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, розташоване у квартирі АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом взлому вхідних дверей, ОСОБА_5 разом із невстановленою особою, проникли до квартири АДРЕСА_3 , яка є житлом ОСОБА_7 , звідки викрали, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, наступне майно: інтернет роутер, марки «ТОТО Link», у чорно-білому корпусі, вартістю 1000 грн.; наручний жіночий годинник марки «Geneva», білого кольору, вартістю 500 грн.; каблучку з недорогоцінного металу, вартістю 350 грн. Після вчинення зазначених дій, ОСОБА_5 та невстановлена особа з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 збиток на суму 1850 грн. Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна, що вчинено за попередньою змовою групою осіб та поєднано із проникненням до житла.
01.09.2021 року слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке повідомлене та вручене ОСОБА_5 особисто.
Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами.
У клопотанні слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
З врахуванням зазначеного, прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши альтернативним запобіжним заходом заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити. Додатково пояснив, що ризик переховування від суду та слідства підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Усвідомлюючи тяжкість покарання у зв`язку з тим, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності та не відбув іспитовий строк, ОСОБА_5 , з метою його уникнення, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду. Для уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого з тим, щоб той змінив свої показання, або взагалі від них відмовився. ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений, в тому числі за вчинення корисливого злочину проти власності, має незняту та непогашену судимість, не має офіційного місця роботи, а отже і постійного доходу, що може спонукати його до вчинення інших корисливих злочинів з метою незаконного збагачення.
Підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав. Пояснив, що має на утриманні батьків, тому просив обрати йому більш м`який запобіжний захід.
Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи ризики надуманими та такими, що не підтверджуються долученими до клопотання доказами.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, захисника дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000990 від 01.09.2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
01.09.2021 року слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викрадені майна потерпілого ОСОБА_7 , що вчинено 01.09.2021 року за попередньою змовою групою осіб у співучасті з іншою, невстановленою слідством особою, і поєднано із проникненням до житла потерпілого квартири АДРЕСА_3 .
Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.09.2021 року; рапорт чергового ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 01.09.2021 року, згідно із яким прийнято на гарячу лінію «102» повідомлення про взлом квартири АДРЕСА_3 ; протокол огляду транспортного засобу від 01.09.2021 року; протокол огляду від 01.09.2021 року; протокол місця події від 01.09.2021 року; протокол допиту потерпілого від 01.09.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 01.09.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 01.09.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 01.09.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 01.09.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 01.09.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 01.09.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 01.09.2021 року; протокол пред`явлення підозрюваного до впізнання свідку від 01.09.2021 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.09.2021 року, згідно з яким при особистому обшуку у підозрюваного вилучено роутер, марки «ТОТО Link», у чорно-білому корпусі; докази у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
Так, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обгрунтованою.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 .
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, офіційно не працевлаштований, на утриманні дітей не має, не є опікуном чи піклувальником над недієздатними чи непрацездатними особами, тобто не має достатньо міцних соціальних зв`язків, перебуває під загрозою призначення, у випадку доведеності його вини, покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк до шести років позбавлення волі. Органом досудового розслідування представлено слідчому судді вагомі докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни ним місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду. ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення умисних злочинів, а інкримінований йому злочин вчинив у період іспитового строку, за сукупністю вироків йому може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі на тривалий строк. Усвідомлюючи ці обставини, він може вчинити дії, спрямовані на переховування від слідства та суду. Внаслідок відсутності у підозрюваного постійного легального джерела доходу, враховуючи попередні засудження за вчинення умисних злочинів, вважаю доведеним і ризик можливого вчинення іншого умисного корисливого злочину, аналогічного тому, у якому пред`явлено підозру.
Враховуючи особисті обставини життя підозрюваного, тобто відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, його вік та стан здоров`я, відсутність постійного офіційного місця роботи, а також тяжкість можливого покарання у зв`язку із наявністю невідбутого покарання за попереднім засудженням, що у сукупності може свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя, вважаю, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі, не здатні, за викладених обставин, мінімізувати ризик можливого переховування від слідства та суду. Так, ризик у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду не може бути мінімізований обранням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, через те, що при наявності цього ризику залишення особи вдома, без постійного візуального нагляду, дає їй можливість сховатись від слідства та суду. Такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, може бути застосований до підозрюваного лише у випадку наявності певної довіри до нього, через підтвердження можливості дотримання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, чого в даному випадку немає, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення підозрюваний вчинив у період іспитового строку. Для обрання запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя має володіти доказами щодо можливості внесення підозрюваним грошових коштів у визначеній сумі на депозитний рахунок суду, однак підозрюваний не повідомляв про можливість внесення застави та є не працевлаштованим, що унеможливлює обрання йому такого запобіжного заходу. Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 фактично затриманий у порядку ст. 208 КПК України 01 вересня 2021 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою визначаю 30 жовтня 2021 року.
З огляду на пред`явлену підозру та на матеріальний стан ОСОБА_5 , заставу визначаю у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі ?? ?45400 гривень.????????????

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 днів, тобто до 30 жовтня 2021 року включно.
Визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі ? ?45400? гривень.???????

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти звільнити.
У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Дана ухвала діє до 30 жовтня 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1