Провадження №1-кп/463/613/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього ОСОБА_4 ,
законного представника
неповнолітньої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
та представника відділу
у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000500 від 16.09.2021 стосовно неповнолітнього
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, студент Львівського автомобільно-дорожнього коледжу НУ «Львівська політехніка», який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

22 жовтня 2021 року до Личаківського районного суду м. Львова надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. 15.09.2021 о 18 год. 20 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи х корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення перебуваючи по вулиці Шафарика у м. Львові, поблизу будинку №10, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є непомітними для інших, таємно, шляхом вільного доступу з сумки, викрав мобільний телефон марки «Samsung GalaxyF12», який належить ОСОБА_8 .
У діях неповнолітнього ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батька вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нових злочинів.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся. Просив клопотання прокурора задоволити, звільнити його від кримінальної відповідальності та передати під нагляд батьку.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 , - його батько ОСОБА_5 обіцяє забезпечити належний догляд за сином, приділяти більше увагу його вихованню та розвитку. Просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та передати під його нагляд.
Захисник в судовому засіданні клопотання підтримала.
Представник сектору соціально-правового захисту дітей у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації не заперечила проти задоволення клопотання.
Потерпіла подала заяву до суду про слухання справи у її відсутності. Не заперечила проти застосування щодо неповнолітньої ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд батька.
За ч.1 ст.. 497 КПК України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Згідно ч.2 ст 497 КПК України клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру може бути складене і надіслане до суду за умови, що неповнолітній обвинувачений та його законний представник проти цього не заперечують.

На підставі ч.3 ст. 497 КК України під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ч.1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Як зазначено у частині другій цієї статті, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
Суд ухвалюючи судове рішення у даній справі, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.
Враховуючи обставини провадження та той факт, що ОСОБА_4 на даний час навчається, дані про сім`ю, здатність батька забезпечити виховний вплив на ОСОБА_4 та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, обставини, що негативно впливали на виховання, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме, передання під нагляд батька.
Таким чином, клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька ОСОБА_5 обґрунтоване належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.97, ст.105 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 392-395, 497, 500, 501 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

клопотання задоволити.
Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд батькові ОСОБА_5 , на строк 1 (один) рік.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1