гСправа № 187/166/21 Провадження №1-кп/0187/164/21
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання
ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 від 13.01.2021 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська, українця, освіта середня, не одруженого,
не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого в порядку ст.89 КК України,
обвинуваченого по ст. 126-1 КК України

В С Т А Н О В И В
05.04.2020, близько 19 години ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знаходячись за місцем свого мешкання у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 насильство у сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, тобто ображав останню у грубій формі нецензурними словами, в наслідок чого ОСОБА_5 спричинено шкоду її психологічному здоров`ю.
Крім того, 06.04.2020, близько 16 години ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знаходячись за місцем свого мешкання у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 насильство у сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, тобто ображав останню у грубій формі нецензурними словами, в наслідок чого ОСОБА_5 спричинено шкоду її психологічному здоров`ю.
За даними фактами постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2020 у справі № 187/475/20, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 .
Також, 08.06.2020, близько 15 години ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знаходячись за місцем свого мешкання у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 насильство у сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, тобто ображав останню у грубій формі нецензурними словами, та вимагав гроші на алкогольні напої, в наслідок чого ОСОБА_5 спричинено шкоду її психологічному здоров`ю.
За даним фактом від 15.06.2020 у справі № 187/776/20, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 .
Так, не ставши на шлях виправлення, ОСОБА_4 , 11.01.2021 року, близько 15 години, знаходячись за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебуває у близьких відносинах, систематично, вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки, а саме, ображав ОСОБА_5 в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку погрожував фізичною розправою, а також вимагав грошові кошти на придбання алкогольних напоїв, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 та погіршення якості її життя.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і пояснив, що 5.04.2020 року в 19-00 він в стані алкогольного сп`яніння ображав свою співмешканку ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , 06.04.2020 року та 08.06.2020 року, 11.01.2021 року між ним та потерпілою сталась сварка, погрожував їй, висловлювався нецензурними словами, були викликані працівники поліції і на його складені адміністративні протоколи. Із січня 2021 року він алкогольні напої не вживає, дружину не ображає, просить не позбавляти свободи, щиро кається, виховує неповнолітню доньку.
Потерпіла ОСОБА_5 в суді пояснила, що ОСОБА_9 є її співмешканцем, вона має неповнолітніх дітей і проживає по АДРЕСА_1 . Обвинувачений раніше в її будинку влаштовував сварки , вимагав гроші та здійснював психологічне та фізичне насилля. Так 5.04, 6.04, 8.06. 20202 року та 11.01.2021 року вона викликала поліції для угамування ОСОБА_9 . Однак на протязі 6 місяців 2021 року ОСОБА_9 алкогольні напої не вживає, насильства до неї та дітей , займається вихованням дітей, немає, просить не позбавляти свободи.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, думкою потерпілої та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК Українир та яким надано належну оцінку.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічному насильстві щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання суд, керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України, через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).
При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які в силу ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів та особу обвинуваченого, який
не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у скоєному, з урахуванням думки потерпілої яка просила строго не карати обвинуваченого, так як він до неї насилля в сім`ї більше не спричиняє, обвинувачений має на утримання неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК, України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт , оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанці
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1