Провадження №1-кп/748/67/22
Єдиний унікальний № 748/3065/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2021 року за № 0000035, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потік, Миронівського району Київської області, громадянина України, раніше не судимого, з середньою технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця строкової служби в/ч НОМЕР_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України,
за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №15/2015, затверджений Законом № 113-VІII від 15.01.2015, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по Стройовій частині) №124 від 26.05.2021 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військовослужбовців строкової служби та призначено на посаду механіка-водія евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №120 від 12.02.2021. у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 створено зведену роту зі складу військовослужбовців строкової військової служби, куди включено солдата ОСОБА_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.10.2021 №1752 капітана ОСОБА_5 призначено на посаду командира вказаної зведеної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно ст. 28, 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. ст. 30, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальник відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Згідно ч. 2 ст. 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир роти підпорядковується командирові батальйону і є прямим начальником усього особового складу роти.

Таким чином, маючи військове звання «капітан» та проходячи військову службу на посаді командира роти капітан ОСОБА_6 , відповідно ст. ст. 29, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був прямим начальником для солдата ОСОБА_3

18.11.2021 близько 15.15 год. солдат ОСОБА_3 , в умовах особливого періоду, перебуваючи в коридорі будівлі медичної роти військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , реагуючи на дії начальника капітана ОСОБА_7 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст.ст. 6, 9, 11, 16, 28, 30, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів раптово виниклої неприязні до ОСОБА_7 , будучи невдоволеним діями ОСОБА_7 у виді направлення 17.11.2021 ОСОБА_3 для проведення медичного освідування щодо встановлення стану наркотичного сп`яніння, бажаючи помститись йому висловив погрозу заподіяння побоїв начальникові - капітану ОСОБА_8 та наніс кулаком правої руки один удар в ділянку лівого плеча ОСОБА_7 , а у подальшому один удар кулаком правої руки в ділянку вушної раковини зліва ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що 18.11.2021 він зайшов до медичної роти провідати товариша, куди згодом зайшов капітан ОСОБА_5 , з яким у нього виник конфлікт з приводу направлення його 17.11.2021 на медичне освідування та можливого стягнення у виді штрафу. В ході конфлікту він висловився на адресу ОСОБА_5 "що таких людей треба бити" та наніс удари останньому, а саме один удар кулаком правої руки в ділянку лівого плеча та один удар кулаком правої руки в ділянку вушної раковини. В подальшому його розборонили. У вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого та просив суворо не карати.

Потерпілий пояснив, що ОСОБА_3 його підлеглий, він як командир зведеної роти 17.11.2021, виявивши факт перебування ОСОБА_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, направив останнього на освідування. 18.11.2021 ОСОБА_3 мав перебувати на полігоні та виконувати покладені на нього обов`язки. Він зайшов до медичної роти та побачив ОСОБА_3 , який повідомив, що його відпустили провідати товариша. В ході розмови ОСОБА_3 почав висловлювати невдоволення з приводу його медичного освідування напередодні, при цьому нецензурно лаявся та висловив погрози на його адресу, що вдарить, в подальшому наніс удар рукою у плече та ще один удар в ділянку вуха. З приводу перевірки стану здоров`я він звернувся до лікувального закладу, де перебував на лікуванні 5 діб. Вважав, що обвинуваченому можливо обрати покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 405 КК України, як вчинення інших насильницьких дій щодо начальника, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше не судимим, за місцем проходження служби характеризується задовільно, за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення та до відділення КНЗ "Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня" не звертався.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність наслідків кримінального правопорушення, особу винного - його вік, майновий стан, стан здоров`я, те, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем строкової служби.

За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що обвинувачений зробив для себе відповідні висновки, жалкує з приводу вчиненого, з урахуванням особи обвинуваченого, його молодий вік, на обліках у лікарів не перебуває, є військовослужбовцем строкової служби, раніше не судимий, з урахуванням його майнового стану, думки потерпілого, суд погоджується з думкою прокурора та вважає за можливе при призначенні покарання за ч.3 ст.405 КК України застосувати ч.1 ст.69 КК України до ОСОБА_3 та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення та призначити покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України, і призначити йому за дане кримінальне правопорушення покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на строк шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1