Справа № 526/2095/21
Провадження № 1-кп/526/345/2021

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 60000218 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, працює ТОВ «Агрокрай» опалювач, в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , являючись батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи вимоги ст.51 Конституції України, глави 15 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, достовірно знаючи про те, що згідно з рішенням місцевого суду м. Охтирка Сумської області від 27.05.2003, він повинен сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2003 і до досягнення дитиною повноліття.

У період з 01.01.2019 по 30.04.2019, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що повинен платити щомісячно на утримання дитини аліменти, у передбаченому розмірі, будучи працездатною особою, працював на посаді опалювача у ТОВ «Агрокрай» та отримав дохід у сумі 17856 грн 61 коп., але ніяких виплат аліментів на користь дитини не сплачував та маючи можливість виконання рішення суду про щомісячну виплату аліментів, заходів, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вчинив.

Крім цього, у періоди з 26.04.2019 по 30.07.2019 та 01.01.2020 по 30.06.2020, ОСОБА_4 працював на посаді підсобного робітника у ТОВ «Веприк Плюс» та отримав дохід у сумі 59842 грн 44 коп., але ніяких виплат аліментів на користь дитини не сплачував.

Крім цього, ОСОБА_4 умисно не повідомив бухгалтерії вищевказаних підприємств про необхідність відрахування аліментних платежів, не надав довідки з місця роботи до Гадяцького РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, тим самим у періоди часу з 01.01.2019 по 25.04.2019, 26.04.2019 по 30.07.2019 та 01.01.2020 по 30.06.2020, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї дитини, приховав свої доходи від стягнення, як поточних платежів по аліментам, так і заборгованості, а також приховав своє місце роботи.

При цьому ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з рішенням суду про сплату аліментів та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, документів щодо підтвердження погашення заборгованості по аліментам та сплати поточних платежів не надав державному виконавцю, чим злісно ухилився від сплати аліментів, тим самим допустив заборгованість на загальну суму 24897 грн 75 коп., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, пояснивши при цьому, що не оспорює обставини його вчинення, встановлені органом досудового розслідування, а тому вважає, що дослідження доказів є недоцільним. Від дачі показань відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.
Прокурор, у зв`язку з визнанням вини обвинуваченим та не оспорюванням ним та іншими учасниками судового провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, висловив думку про недоцільність дослідження доказів у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, під час судового розгляду, підтверджуючих обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, з підстав не оспорювання їх учасниками судового провадження та відсутності сумнівів у добровільності їх позиції.
Суд визнає винним ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини і кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України.
Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, як характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до невеликої тяжкості, так і особу винного, якийхоча і не вперше притягується до кримінальної відповідальності, але позитивно характеризується за місцем проживання, також враховуючи пом`якшуючі обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання, передбачене санкцією статті за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України, тобто звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

Керуючись статтями 368, 370, 374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правппорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1