Справа № 459/2639/21
Провадження № 1-кп/459/428/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000299 від 04.06.2021 р.,відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою,непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого (востаннє):

- 11.06.2018 р. Червоноградським міським судом Львівської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 296 КК України до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі (відбув покарання повністю),

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 03.06.2021 о 07:12 год., проник на територію ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів», що по вул.Львівська, 36 у м.Червонограді Львівської області, яке знаходиться під охороною, звідки таємно, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв одну вставку до металоформи ФБС-24-4-6т, вагою 35 кг., вартістю 1668, 33 грн., яка знаходилася на території підприємства, положивши її собі на плече, і направився до виходу, після чого повернувся, та рухаючись по території підприємства, був виявлений працівником вказаного підприємства, в результаті чого ОСОБА_4 поклав вставку до металоформи поруч з складським приміщення, яке знаходиться на території ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів», таким чином не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Окрім цього,04.06.2021 близько 10 години ОСОБА_4 , проник на територію ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів», що по вул.Львівська, 36 у м. Червонограді Львівської області, яке знаходиться під охороною, звідки таємно, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв одну вставку до металоформи перемичок вагою 40 кг., вартістю 1906,68 грн., яка знаходилася на території підприємства, положивши її собі на плече, після чого направився до виходу з території ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів», однак був виявлений працівником вказаного підприємства, який зупинив його коли той рухався по території підприємства, в результаті чого ОСОБА_4 повернув вставку до металоформи перемичок на місце звідки її попередньо взяв, таким чином не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у сховище, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.
Представник потерпілого ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розгляд кримінального провадження проводити у його відсутності, щодо міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду,не заперечив щодо розгляду справи в порядку передбаченому нормами ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у сховище в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, є людиною середнього віку, раніше неодноразово судимий, не працює, неодружений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Поряд з цим, наведені вище обставини дають суду підстави для висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта, що складають 2 745,92 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого у дохід держави.
Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Арешт накладений на майно підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2(два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи праці.
Процесуальні витрати на залучення експерта, що складають 2 745,92 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 у дохід держави.
Після набрання вироком законної сили, речові докази: вставку до металоформи перемичок та форму для виготовлення бетонних виробів повернути потерпілому.

Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 09.06.2021 р. скасувати після вступу вироку у законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1