Номер провадження 1-кп/243/451/2022
Номер справи 243/2036/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 22 » лютого 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000201, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 лютого 2022 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної Прокуратури Донецької області 18 лютого 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровське Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, інвалідом не являється, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14 січня 2010 року Артемівським районним судом м. Луганська за частина 2 статті 185, частина 3 статті 185, частина 1 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

-12 серпня 2010 року Жовтневим районним судом м. Луганська за частина 2 статті 185, частина 1 статті 263, стаття 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців;

-22 травня 2012 року Кіровським міським судом Донецької області за статтею 391, стаття 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік;

-05 лютого 2015 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за статтею 391, стаття 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, звільнений 19 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частина 3 статті 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового провадження.

02 січня 2022 року у вечірній час доби, більш точний час під час судового розгляду справи встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, знаходився за адресою: Донецька область м. Слов`янськ провулок Генерала Батюка, біля будинку № 12. У цей час у нього виник корисливий протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

У вищезазначений час та місці ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний, корисливий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, протиправно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, на яку не має жодного права, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття зачинених дверей автомобіля, незаконно проник до салону автомобіля ЗАЗ «Таврія», державний номер НОМЕР_1 , який був розташований по провулку Генерала Батюка, біля будинку №12 в м. Слов`янську, що є транспортним засобом та сховищем та викрав автомобільну магнітолу, яка належить ОСОБА_7 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 288 гривень 75 коп.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частина 3 статті 185 КК України таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

15 лютого 2022 року між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000201, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 лютого 2022 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частина 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. Застосувати положення ст.ст. 75,76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку.

Згідно даної угоди прокурор Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000201, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 лютого 2022 року та обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частина 3 статті 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частина 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. Застосувати положення ст.ст. 75,76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що надає згоду на укладення Угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 . Прокурором надано Заяву потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої він надає згоду на укладення Угоди між прокурором та обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частина 3 статті 185 КК України в обсязі Обвинувального акту, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь якого насильства, примусу, погроз.

Просив Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст.474 КПК України «Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди».

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частина 3 статті 185 КК України, яке згідно частина 2 статті 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000201, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 лютого 2022 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частина 3 статті 185 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст..65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

На підставі Ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід « домашній арешт».

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання, узгодженого сторонами угоди, умови якої передбачають звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладення на нього відповідних обов`язків, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у виді « домашній арешт».

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2022 року між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000201, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 лютого 2022 року та обвинуваченим ОСОБА_8 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частина 3 статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_9 узгоджене сторонами покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частина 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини 1 статті 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Виконання Вироку доручити Краматорському районному Відділу №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області.

Запобіжний захід, обраний на підставі Ухвали Слов`янського міськрйонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді « домашній арешт» - скасувати.

Речові докази по справі, а саме: пара тканих рукавичок, які вилучено 02 лютого 2022 року на відкритій ділянці місцевості поряд з будинком АДРЕСА_2 , які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000201, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2022 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 09 лютого 2022 року,що зберігається у камері схову Відділу поліції №4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 452 знищити.

Речові докази по справі, а саме: автомобільну магнітолу, яку залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000201, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2022 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 09 лютого 2022 року,що зберігається у потерпілого ОСОБА_7 залишити у власності ОСОБА_7 .

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .