БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №728/1970/21
Провадження № 1-кп/730/87/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна кримінальне провадження №0000263 від 23.06.2021р. по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 23 червня 2021 року близько 11-00 год., знаходячись за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 , під час розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел на вбивство ОСОБА_9 , взяв зі столу ніж і правою рукою завдав йому цим ножем два удари в область шиї, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних поранень нижньої третини шиї з переходом на передню поверхню грудної клітки, з проникненням у плевральну порожнину, з ушкодженням кивального м`язу, щитоподібної залози, трахеї, з проникненням в ліву та праву плевральні порожнини, та з ушкодженням тканини правої легені у верхній її долі, розміром 1,5х0,5см та глибиною біля 1,0х1,5см, що призвело до гострої крововтрати, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень й знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 (помер в приміщенні КНП «Бахмацька міська лікарня» 23 червня 2021 року о 14-10 год).

ОСОБА_8 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав частково і пояснив, що вночі 23 червня 2021 року до нього додому прийшли знайомі ОСОБА_9 зі своєю дівчиною ОСОБА_10 , принесли з собою спиртне, яке вони разом вжили, після чого він дозволив їм переночувати у веранді; ніяких конфліктів у цей час між ним та ОСОБА_9 не було. Прокинувшись вранці після 07-00 год., вони втрьох у веранді будинку продовжили вживати спиртні напої, спілкувалися. Близько 11-00 год. ОСОБА_10 вийшла на подвір`я, а ОСОБА_9 раптово піднявся з ліжка, на якому сидів біля столу, й почав наносити йому удари по обличчю, внаслідок чого в нього утворилися синці; із-за чого ОСОБА_9 почав його бити він не пригадує, можливо з ревнощів до ОСОБА_10 Намагаючись захиститися, він лівою рукою взяв ОСОБА_9 за одяг, повалив його на ліжко, притиснув ногою, а правою рукою взяв зі столу ніж та вдарив ним ОСОБА_9 зверху вниз, скільки разів бив ножем зопалу не пам`ятає, можливо й декілька разів. Потім він почув окрики ОСОБА_10 , яка повернулась до будинку, але не звернув на неї уваги, самостійно залишив ОСОБА_9 , який припинив опір, та пішов на подвір`я, де чекав працівників поліції. Стверджує, що не мав наміру вбивати ОСОБА_9 , а, обороняючись, завдав йому удари навмання ножем, який виявився першим предметом, що попав під руку. Не заперечує, що знав куди бити, зробив це автоматично, так як у нього не було іншого виходу. Жалкує про скоєне та просить суворо не карати.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що в ніч з 22 на 23 червня 2021 року вона з ОСОБА_9 вживали алкогольні напої та прийшли додому до ОСОБА_8 , де разом з господарем знову продовжили випивати принесене ними спиртне, чоловіки грали в шашки чи шахи; під час застілля ОСОБА_9 вдарив рукою ОСОБА_8 в ліву частину лиця, але той не відреагував; потім зі згоди ОСОБА_8 вони в нього заночували. Проснувшись вранці, вони втрьох почали похмелятися, сиділи за столом у веранді будинку, спілкувалися, відносини були нормальні, не сварилися. Вона вийшла на подвір`я в справах, а повернувшись за 10хв, побачила, як ОСОБА_9 лежав на ліжку біля столу, його ноги звисали донизу, а над ним насідав ОСОБА_8 , лівою рукою притримував ОСОБА_9 , а правою рукою бив його ножем. На її зляканий крик ОСОБА_8 припинив завдавати ОСОБА_9 удари ножем і пішов у кімнату, а вона побігла до сусідів, щоб ті викликали поліцію та швидку допомогу. Повернушись, побачила ОСОБА_9 , який сидів навприсядки напроти двору й стискав криваву рану на шиї, а потім через деякий час прибула швидка допомога й забрала ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що не була очевидцем подій нанесення ножових поранень ОСОБА_9 в будинку ОСОБА_8 , а дізналась про даний інцидент від своїх дітей, коли повернулась додому; біля подвір`я ОСОБА_8 знаходились автомобілі поліції та швидкої допомоги. За її спостереженнями ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не були конфліктними особами.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 23 червня 2021 року близько 12-00 год. до нього додому прибігла незнайома жінка (як потім з`ясувалось ОСОБА_10 ) і попросила викликати поліцію та швидку допомогу до будинку його сусіда ОСОБА_8 , де стався якийсь конфлікт. Через деякий час до нього прибули працівники поліції й запросили бути понятим при огляді місця події в господарстві ОСОБА_8 , де вилучались речі, ніж у крові. ОСОБА_8 в цей час лежав у тіні біля веранди й нічого не говорив, кайданок на ньому не було й пересуватися йому ніхто не перешкоджав. ОСОБА_9 сидів біля двору, біля нього бігала ОСОБА_10 й щось кричала, а потім приїхала швидка допомога й забрала постраждалого.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що 23 червня 2021 року в першій половині дня вона як фельдшер у складі виїзної бригади прибула за викликом за адресою будинку ОСОБА_8 , де біля двору сидів ОСОБА_9 , був при свідомості, збуджений, але нічого не говорив; в нього було помітно одне широке ножове проникаюче поранення над верхніми ребрами, рана вже не кровила, але накладена перед цим її колегою ОСОБА_14 на шию пов`язка та одяг потерпілого були в крові; його подруга ОСОБА_10 повідомила, що ножове поранення нанесла особа на прізвисько « ОСОБА_15 ». Вона надала ОСОБА_9 невідкладну медичну допомогу й того автомобілем доставили до медичного закладу, де передали лікарям. Про подальші події їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що 23 червня 2021 року після 11-00 год. до неї додому прийшла ОСОБА_10 і попросила викликати поліцію та швидку допомогу, вона була в стані сп`яніння, збуджена й кричала, що ОСОБА_8 на прізвисько « ОСОБА_16 » ножем порізав ОСОБА_9 . Прийшовши до господарства ОСОБА_8 , напроти через дорогу вона побачила ОСОБА_9 , який присів і тримався за шию, з якої йшла піниста кров. Самої рани вона не бачила, але вдома взяла марлеву салфетку й надала її ОСОБА_9 , який самостійно розмовляв і прикладав пов`язку до рани. Вона хоча і є медсестрою, але медичної допомоги ОСОБА_9 не надавала, оскільки невдовзі приїхали працівники швидкої допомоги, а потім поліція. Вона також була присутня в якості понятої при огляді місця події в господарстві ОСОБА_8 , де вилучались одяг, ніж, посуд, зрізи лінолеуму зі слідами крові.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.06.2021р. та додатків до нього (фотоілюстрацій), проведеного за участю ОСОБА_8 , в належному йому будинку по АДРЕСА_1 було виявлено ряд речей зі слідами речовини бурого кольору (фрагменти лінолеуму, килиму, подушки, ковдри, змиви на марлевому тампоні, кухонний ніж, штани), мобільний телефон, пластикові пляшки з водою, посуд, недопалки саморобних сигарет, використані сірники, а також сліди речовини бурого кольору із зразками грунту поблизу домогосподарства №14, які поміщено до паперових пакетів та вилучено.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №162 від 19.08.2021р. у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження: два колото-різаних поранення нижньої третини шиї з переходом на передню поверхню грудної клітки, з проникненням у плевральну порожнину, з ушкодженням кивального м`язу, щитоподібної залози, трахеї, з проникненням в ліву та праву плевральні порожнини, та з ушкодженням тканини правої легені у верхній її долі, розміром 1,5х0,5см та глибиною біля 1,0х1,5см, лівобічний пневмоторакс, правобічний гемопневмоторакс, які в своїй сукупності, так і кожне окремо, є проникаючими у плевральну порожнину, та як наслідок призвели до всі вищевказаних патологічних станів і ускладнень, тому в комплексі становлять єдиний травматичний процес й відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дані тілесні ушкодження в ОСОБА_9 могли бути спричинені 23.06.2021р. й виникнути внаслідок 2-х ударів гострим продовгуватим предметом, що має колюче-ріжучі властивості, довжиною клинка, що проходить і становить відповідно довжини ранового каналу - зліва на право відносно трупа довжиною приблизно 18-20см. В момент спричинення зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 знаходився повернутий передньою лівою стороною тіла (грудної клітки) до дії травмуючої сили. Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14-10 год. внаслідок гострої крововтрати, яка в свою чергу є наслідком вищевказаних тілесних ушкоджень, що ускладнились геморагічним шоком ІІІ-ІVст. Можливим є збереження життя за умови надання своєчасної медичної допомоги. Також у ОСОБА_9 на правій кисті по бічній поверхні маються два синці, які виникли внаслідок не менш як одного удару тупим твердим предметом або об такий, й відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В крові трупа ОСОБА_9 виявлено етанол в концентрації 2,3г/л, що є середнім ступенем алкогольного сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_17 підтвердила обставини щодо характеру, локалізації, механізму виникнення, ступеня тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, які викладені у вказаному висновку. Пояснила, що виявлене в ОСОБА_9 тілесне ушкодження в нижній частині шиї спричинене саме двома сильними ударами ножем, оскільки мало місце наскрізне поранення зліва направо трахеї й щитовидної залози, була масивна площа ураження з довжиною ранового каналу всередину тіла на 18-20см, гостра частина леза ножа навіть проникла до верхньої частини легені на глибину до 1,5см; після першого удару ніж не повністю вийшов з рани, після чого було нанесено повторний удар, в зв`язку з чим ззовні тіла загиблого на вигляд має місце одна рана, а з середини - два пошкодження; вказаний рановий канал був вскритий лікарями-хірургами, але вони не могли своїми оперативними діями спричинити такі тілесні пошкодження. Вказує, що смерть ОСОБА_9 настала від значної крововтрати, обумовленої наслідком зазначених тілесних ушкоджень, проте в разі надання своєчасної медичної допомоги той міг би залишитисся в живих. Виявлені у ОСОБА_9 два синці на правій руці могли виникнути внаслідок завдання ним ударів обвинуваченому.

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №305 від 14.07.2021р. кров ОСОБА_8 відноситься до групи А(І) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

За висновками судово-імунологічних експертиз №306, 307 від 21.07.2021р. кров трупа ОСОБА_9 в плямі на марлі відноситься до групи О(І) з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. В слідах на кухонному ножі, вилученому 23.06.2021р. під огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген Н та ізогемаглютинін анти-В; тому кров у слідах на ножі може походити від трупа ОСОБА_9 . У змивах рук ОСОБА_8 знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген Н, яка може походити від трупа ОСОБА_9 .

Дослідивши вищезазначені експертизи, суд приходить до висновку, що вони відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства, яке регламентує проведення цих експертиз, є належно вмотивованими, а також узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо локалізації та механізму утворення нанесених ОСОБА_9 . ОСОБА_8 тілесних ушкоджень й не оспорюється самим обвинуваченим, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав сумніватися в їх достовірності.

Крім того, в ході проведення слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_10 від 23.06.2021р. та за участю підозрюваного ОСОБА_8 (в присутності його захисника ОСОБА_6 ) від 17.08.2021р. вказані учасники кримінального провадження продемонстрували за яких обставин та яким чином ОСОБА_8 завдав ножових поранень ОСОБА_9 , що було зафіксовано на відеозапис та узгоджується з показаннями цих осіб у судовому засіданні.

За висновками судово-психіатричних експертиз №367, 368 від 26.08.2021р. у ОСОБА_8 на даний час, а також на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, клінічних ознак психічного захворювання не знайдено, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусові заходи медичного характеру йому не показані. У ОСОБА_8 клінічних ознак психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності не виявлено, в зв`язку з чим відповідне лікування йому не показано. Тобто, обвинувачений є осудною особою.

Посилання сторони захисту на недопустимість як доказів протоколів вищевказаних слідчих експериментів через те, що вся послідовність і результати їх проведення викладені не в самому протоколі, а містяться в доданих відеозаписах, проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_10 в службовому приміщенні органу поліції, а не на місці події, є безпідставними, оскільки дані обставини істотним чином не вплинули на законність джерел отримання вказаних доказів та правильність їх результатів, що не може вважатися порушенням вимог ст.240 КПК України та узгоджується з правовими позиціями, викладеними Верховним Судом у постановах від 12 грудня 2018 року в справі №755/32908/14, від 14 вересня 2020 року в справі №740/3597/17.

Досліджені в судовому засіданні відеозаписи ходу й послідовності проведення зазначених слідчих експериментів не дають суду підстав вважати їх підміною допиту свідка, підозрюваного. При цьому, суд зважує й на ту обставину, що за наслідками проведення вказаних слідчих дій та оформлення їх результатів ніяких зауважень від їх учасників не надходило.
Не може суд погодитися й з доводами сторони захисту щодо недопустимості зафіксованих у протоколі огляду місця події від 23.06.2021р. результатів даної слідчої дії (оскільки ОСОБА_8 значиться підозрюваним і йому не було залучено захисника) та похідних від нього доказів (висновків експертиз), оскільки ця слідча дія була проведена в присутності двох понятих, з письмової згоди володільця житла ОСОБА_8 , в подальшому санкціонована ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.06.2021р.; ОСОБА_8 фактично ще не набув статусу підозрюваного, мав можливість вільно пересуватися, не перебував під контролем держави в особі працівників поліції, не був затриманий (що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ), не клопотав про залучення захисника і участь останнього, навіть з огляду на тяжкість злочину, не була обов`язковою.

Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями викладеними Верховним Судом у постановах від 08 жовтня 2019 року в справі №639/8329/14-к, від 15 вересня 2021 року в справі №476/579/18.

Помилкове ж зазначення слідчим у протоколі огляду місця події статусу ОСОБА_8 як підозрюваного та одночасно власника приміщення не є істотним порушенням норм КПК України, яке призвело до обмеження фундаментальних прав і свобод людини та у відповідності до ст.87 КПК України давало б підстави для визнання даного доказу недопустимим.

Також суд не вбачає істотних порушень норм КПК України, основоположних прав та свобод людини при вилученні слідчим під час огляду місця події речових доказів, що могло б вказувати на їх недопустимість, як то зазначає сторона захисту, оскільки в протоколі даної слідчої дії зазначено, що вилучені з будинку ОСОБА_8 речі були опечатані та завірені підписами осіб, які брали участь у проведенні їх огляду. З дослідницької частини судово-імунологічних експертиз також слідує, що надані експертам на дослідження речові докази з місця події містили всі необхідні реквізити й упаковка та цілісність пакетів були без пошкоджень.

Відтак, оцінюючи досліджені в судовому засіданні вищевказані докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми та взаємопов`язаними для прийняття рішення, що саме ОСОБА_8 завдав ножових поранень ОСОБА_9 , від яких настала смерть потерпілого, що не оспорюється й самим обвинуваченим.

Вирішуючи питання про наявність в ОСОБА_8 умислу на вбивство ОСОБА_9 , суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та враховує спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранень, причину припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого.

Так, обвинуваченим хоча й було завдано потерпілому лише два удари ножем, але вони були прицільними й спрямовані в життєво важливий орган - шию; до того ж, як пояснив обвинувачений він за фахом є обвальником м`яса, певний період часу працював за даною спеціальністю, тобто, добре розуміється на анатомічній будові й не заперечував, що знав куди бити; злочинні дії обвинуваченого відбувалися в приміщенні з обмеженим простором (веранді будинку), при цьому обвинувачений знаходився в положенні зверху над потерпілим, притиснувши його корпусом свого тіла до ліжка та заблокувавши можливість до активних дій; обвинувачений припинив наносити удари ножем потерпілому лише після того, як в приміщення повернулася свідок ОСОБА_10 та почала кричати; після вчинених своїх злочинних дій обвинувачений не намагався надати потерпілому хоч якусь першу допомогу, не викликав медиків, байдуже спостерігаючи на подвір`ї за подальшим розвитком подій.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Тобто, докази це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні (постанова ВС ККС від 28.03.2019р. у справі №154/3213/16).
У контексті вищенаведеного, аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання про наявність у ОСОБА_8 умислу саме на заподіяння смерті ОСОБА_9 , спонукальною причиною якого послугували виниклі неприязні відносини. Тривалість часу, що минув з моменту заподіяння тілесних ушкоджень до настання смерті потерпілого для кваліфікації даного злочину як умисного вбивства значення не має, в зв`язку з чим констатація судмедекспертом можливості збереження життя ОСОБА_9 за умови надання йому своєчасної медичної допомоги не є беззаперечним доказом відсутності в ОСОБА_8 саме умислу на вбивство потерпілого.

Вказаний висновок суду узгоджується з положеннями п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи».

Доводи ж сторони захисту, що містяться в клопотанні від 15.11.2021р. та висловлені в судових дебатах про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_8 на ст.118 КК України як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, умисне вбивство, передбачене статтею 115 КК України, з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

На відміну від умисного вбивства, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння, який обумовлений захистом винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Положення ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнають дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч.3 ст.36 КК України).

Вирішуючи питання про відсутність чи наявність в діях особи стану необхідної оборони у разі вчинення злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, у кожному випадку з урахуванням конкретних обставин справи слід оцінювати акт суспільно небезпечного посягання й акт захисту, встановлювати їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Так, ОСОБА_8 в судовому засіданні поясняв, що ОСОБА_9 вночі його не бив, а став наносити удари по голові вранці, внаслідок чого в нього від синців запливло все обличчя.

Водночас, з показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 слідує, що ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_8 в ліву частину обличчя ще вночі, тоді як під час вранішнього застілля за її присутності ніякого конфлікту між ними не було, що спростовує зазначене твердження обвинуваченого та узгоджується з інформацією Чернігівської міської медичної частини від 30.09.2021р., згідно якої при поміщенні 25.06.2021р. ОСОБА_8 до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» у нього були виявлені тілесні ушкодження лише у вигляді гематоми під лівим оком.

Крім того, навіть взявши до уваги версію обвинуваченого про віктимну вранішню поведінку ОСОБА_9 , то за показаннями свідка ОСОБА_10 та самого ОСОБА_8 він в ході цього інциденту повалив ОСОБА_9 на ліжко, де той до цього сидів, ногою та рукою притримував ОСОБА_9 , цим самим заблокувавши йому можливість продовжувати наносити удари, при цьому отримав більш вигідну позицію для захисту від протиправних посягань з боку потерпілого й можливості нанесення йому власних контрударів. Натомість, подальший розвиток подій вказує на те, що ОСОБА_8 взяв зі столу ножа й декілька разів ударив ним лежачого та затиснутого ОСОБА_9 в життєво важливий орган шию, причому двічі практично в одне й те ж місце та з великою силою. Тобто, в даній ситуації, ОСОБА_8 зі сторони, що обороняється, фактично став нападаючою. При цьому, інших предметів, окрім ножа, пристосованих для завдання ударів, на столі в зоні досягнення руки обвинуваченого не було (малися лише чарки, їжа, сірники, цигарки), що спростовує доводи ОСОБА_8 про спонтанне нанесення ним ОСОБА_9 ножових поранень.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність з боку потерпілого суспільно небезпечного посягання, яке б потребувало його негайного відвернення в той спосіб і за допомогою того знаряддя, що були застосовані обвинуваченим. В судовому засіданні не було встановлено, що потерпілий використовував предмети чи зброю, що дали би можливість обвинувачененому відчувати реальну загрозу своєму життю чи здоров`ю, а відтак дії потерпілого ані за своїм характером, ані за об`єктивними проявами не могли бути розцінені обвинуваченим такими, що досягли ступеня суспільної небезпечності та викликати стан необхідної оборони. При цьому механізм заподіяння ушкодження у життєво важливий орган, знаряддя вчинення злочину, сила і локалізація удару, поєднання обстановки, обставин і умов вчинення злочину свідчать саме про мету ОСОБА_8 на умисне вбивство ОСОБА_18 .

Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями викладеними Верховним Судом у постановах від 05 серпня 2020 року в справі №334/5670/18, від 10 червня 2021 року в справі №319/444/20.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ( ОСОБА_9 ), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 т.115 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується задовільно, одружений, є особою працездатного віку, але офіційно не працює, отримуючи періодичний доход від праці по найму, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Із-за невстановлення близьких родичів у загиблого ОСОБА_9 потерпіла особа у кримінальному провадженні відсутня; цивільний позов не заявлявся.

Таким чином, виходячи з тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, відсутності пом`якшуючих та наявності обтяжуючої покарання обставини, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, незаявлення майнових претензій до обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Зважаючи на особу обвинуваченого, його репутацію, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, попередню процесуальну поведінку, призначення реального покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_8 раніше обраний йому запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК України додаткових обов`язків.

Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження необхідно скасувати, процесуальні витрати по справі відсутні, питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України,

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його фактичного затримання.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 23 червня 2021 року по 23 вересня 2021 року з розрахунку день за день.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 залишити попередній домашній арешт, поклавши на нього відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні додаткові обов`язки:

- не залишати місце свого зареєстрованого проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу доби з 19-00 год. вечора до 07-00 год. ранку, без дозволу суду;

- прибувати за першою вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, а також виїзд за межі м. Бахмач Чернігівської області;

- носити електронний засіб контролю.

Накладений за ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2021 року арешт на фрагмент лінолеуму зі слідами речовини бурого кольору, який було поміщено до паперового пакету №1, змиви речовини бурого кольору на марлевому тампоні, поміщені до паперового пакету №2, кухонний ніж загальною довжиною 30см із слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового пакету №3, дитячі штани біло-рожевого-голубого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які було поміщено до паперового пакету №4, фрагмент килиму зі слідами речовини бурого кольору, поміщений до паперового пакету №5, фрагмент лінолеуму зі слідами речовини бурого кольору, який було поміщено до паперового пакету №6, мобільний телефон «Samsung» чорно-червоного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , поміщений до паперового пакету №7, 3 недопалки саморобних сигарет з газетного паперу та 2 сірники, поміщені до паперового пакету №8, пластикову пляшку об`ємом 1л з етикеткою «Pepsi» зі слідами речовини бурого кольору на поверхні та із вмістом невідомої речовини, металеву чашку емальовану білого кольору з візерунком, скляну чарку з візерунком та написом «PRIME», металеву емальовану чашку, пластикову пляшку з етикеткою «Фрутс» об`ємом 0,5л, пластикову пляшку об`ємом 1,5л з етикеткою «Моршинська», поміщені до паперової коробки №9, 3 недопалки саморобних сигарет з газети та тютюну та 5 використаних сірників, які поміщено до пакету №10, 8 недопалків саморобних сигарет з газети й тютюну та 11 використаних сірників, які поміщено до паперового пакету №11, фрагмент подушки зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового пакету №12, фрагмент ковдри із слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового пакету №13, джинси темного кольору з обрізаними колошами, які було поміщено до паперового пакету №14, фрагмент лінолеуму із слідами речовини зеленого кольору, поміщений до паперового пакету №15, сліди речовини бурого кольору із зразками грунту, які поміщено до паперового пакету №16, контрольний зразок грунту, поміщений до паперового пакету №17, скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі, які знаходяться у відділенні поліції №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області: фрагмент лінолеуму зі слідами речовини бурого кольору, який було поміщено до паперового пакету №1, змиви речовини бурого кольору на марлевому тампоні, поміщені до паперового пакету №2, кухонний ніж загальною довжиною 30см із слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового пакету №3, дитячі штани біло-рожевого-голубого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які було поміщено до паперового пакету №4, фрагмент килиму зі слідами речовини бурого кольору, поміщений до паперового пакету №5, фрагмент лінолеуму зі слідами речовини бурого кольору, який було поміщено до паперового пакету №6, 3 недопалки саморобних сигарет з газетного паперу та 2 сірники, поміщені до паперового пакету №8, пластикову пляшку об`ємом 1л з етикеткою «Pepsi» зі слідами речовини бурого кольору на поверхні та із вмістом невідомої речовини, металеву чашку емальовану білого кольору з візерунком, скляну чарку з візерунком та написом «PRIME», металеву емальовану чашку, пластикову пляшку з етикеткою «Фрутс» об`ємом 0,5л, пластикову пляшку об`ємом 1,5л з етикеткою «Моршинська», поміщені до паперової коробки №9, 3 недопалки саморобних сигарет з газети та тютюну та 5 використаних сірників, які поміщено до пакету №10, 8 недопалків саморобних сигарет з газети й тютюну та 11 використаних сірників, які поміщено до паперового пакету №11, фрагмент подушки зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового пакету №12, фрагмент ковдри із слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового пакету №13, джинси темного кольору з обрізаними колошами, які було поміщено до паперового пакету №14, фрагмент лінолеуму із слідами речовини зеленого кольору, поміщений до паперового пакету №15, сліди речовини бурого кольору із зразками грунту, які поміщено до паперового пакету №16, контрольний зразок грунту, поміщений до паперового пакету №17, знищити; мобільний телефон «Samsung» чорно-червоного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , поміщений до паперового пакету №7, повернути власнику ОСОБА_8 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3