Провадження № 1-кп/127/1088/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесено 18.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002697, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесено 18.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002697.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2021 року вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 призначено до підготовчого судового засідання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В справі наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведенні досудового розслідування не встановлено. На підставі викладеного, прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Також, прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе даний обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесено 18.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002697 (справа в суді №127/31708/21) об`єднати з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесені 09.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002859 (справа в суді №127/23212/19), яке перебуває на розгляді цього ж складу суду.
Усі учасники кримінального провадження щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду та щодо об`єднання вищезазначених кримінальних проваджень щодо ОСОБА_4 не заперечували.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.
Під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.
З метою підготовки до судового розгляду встановлено, що угоди про примирення, визнання винуватості до суду в порядку ст. 468-475 КПК України не надійшло.
Підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, підстав для повернення обвинувального акту немає.
Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.
Суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесено 18.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002697 у відкритому судовому засіданні.
Крім того, в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесені 09.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002859 (справа в суді №127/23212/19).
Згідно ч. 1 ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватись в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами передбаченими ст. 217 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані, зокрема, матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесено 18.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002697 (справа в суді №127/31708/21) об`єднати з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесені 09.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002859 (справа в суді №127/23212/19), надавши провадженню загальний номер того провадження, яке надійшло до суду раніше.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд приходить до наступного висновку.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою мотивуючи тим, що запобіжній захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстав для його зміни, скасування немає. Прокурор зазначила, що обвинувачений може переховуватись від суду, так як за вчинення кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. А також прокурор звертала увагу суду, що ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження перебував в розшуку. Прокурор просив врахувати, що у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, а також постійне місце роботи, а тому існує ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім вищевикладених ризиків, на переконання прокурора, обвинувачений може впливати на потерпілих, які є особами похилого віку, та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни показів наданих під час досудового слідства.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивуючи наступним. Адвокат зазначив, що його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки має дружину та дитину, в підтвердження чого суду надано копії свідоцтва про шлюб та про народження дитини. А також суду надано копію акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 23.11.2021 за адресою в АДРЕСА_1 , де зазначено, що ОСОБА_4 проживає за вказаною адресою разом зі своєю сім`єю. Захисник повідомив суду, що обвинувачений не отримував виклики про явку до суду, слідчого чи прокурора, тому і не з`являвся. З урахуванням вказаних обставин адвокат просив змінити діючий запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника та просив врахувати, що в нього є дитина та дружина, які потребують його допомоги, оскільки вони проживають в орендованій квартирі, за яку потрібно платити кошти щомісяця. Також, ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою, аби він міг розрахуватись з потерпілими. Обвинувачений також зазначив, що у разі якщо суд прийде до переконання про можливість зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт, то він зможе проживати з дружиною в орендованій квартирі, або ж за адресою його реєстрації, де проживають його батьки.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до положено ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував в розшуку в межах даного кримінального провадження уже перебуваючи в статусі підозрюваного, та був затриманий на виконання ухвали суду від 02.01.2020.
З урахуванням рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Судом враховано, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень за які, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Відтак, на переконання суду існує ризик того, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній зможе переховуватись від суду, з метою уникнення призначеного покарання, у разі визнання його винним.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»).
Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 має соціальні зв`язки, а саме дитину та дружину, а також місця для проживання на території України. Однак вказані обставини не виключають, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.
Суду не надано доказів, що обвинувачений до затримання був працевлаштований, тому на переконання суду, існує ризик, що обвинувачений зможе продовжувати вчиняти й інші кримінальні правопорушення з корисливих міркувань.
Крім вищевикладеного обґрунтування наявних ризиків, при вирішенні заявленого клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу судом враховано, що існує ризик впливу на потерпілих та свідків, оскільки обвинуваченому відомі адреси проживання останніх, з метою зміни наданих ними показів під час досудового розслідування.
Крім того, існує ризик, що у разі зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, останній може перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді іншим чином.
Таким чином, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховано практику ЄСПЛ, де зазначено, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Враховуючи зазначені обставини суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 217, 291, 314- 317, 334 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесено 18.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002697 призначити до судового розгляду в залі №20 Вінницького міського суду Вінницької області на 01 грудня 2021 року о 12 год. 20 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні.

У відкрите судове засідання для розгляду кримінального провадження викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих, свідків.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесено 18.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002697 (справа в суді №127/31708/21) об`єднати з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесені 09.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002859 (справа в суді №127/23212/19), надавши провадженню загальний номер 127/23212/19.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів з 24.11.2021 до 22.01.2022 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької окружної прокуратури для відома.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду, в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: