Провадження №1-кс/463/7172/21
У Х В А Л А
14 грудня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого ВРЗ СТ СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2021 року про закриття кримінального провадження №0000123 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого ВРЗ СТ СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2021 року про закриття кримінального провадження №0000123 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, просить скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.
Скаргу мотивує тим, що слідчим відділом Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000123 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом ДТП. В казаному кримінальному провадження заявник має статус потерпілої. 30.09.2021 слідчим ВРЗ СТ СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 вважає вказану постанову незаконною та безпідставною, тому просить її скасувати.

В судове засіданні адвокат заявника не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, подану скаргу підтримує з мотивів заявлених у ній.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений. Запереченнь до суду не подав, скерував до суду матеріали кримінального провадження для огляду та дослідження в судовому засіданні.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000040 від 22.10.2019 слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000123 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
Постановою слідчого ВРЗ СТ СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2021 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Судом досліджено той факт, що слідчим за час проведення досудового слідства допитано в якості свідка ОСОБА_6 від 31.03.2021. Як вбачається з матеріалів справи допит проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, допитано потерпілу ОСОБА_4 . Постановою слідчого від 12.03 2021 призначено судово-медичну експертизу, результати якої одержані 16.09.2021 та 16.09.2021 відповідно слідчим призначено додаткову судово-медичну експертизу. Та при винесенні слідчим постанови про закриття кримінального провадження результати додаткової експертизи на надходили та недолучені до матеріалів кримінального провадження. Окрім цього з протоколу допиту потерпілої, питання що стосується завдання шкоди, яку їй було завдано так не ставилося та не зв`ясовувалося слідчим під час допиту. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Окрім цього в матеріалах кримінального провадження відсутні дані.

За таких обставин, оскільки слідчим досудове провадження здійснено без перевірки всіх обставин кримінального провадження, які мають значення для об`єктивного та повного розслідування, а тому постанова є передчасною, а відтак її слід скасувати. А скаргу в цій частині слід задовольнити.
Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст.307 КПК України, а також виходячи з того, що у своїй процесуальній діяльності згідно положень ч.5 ст.40 КПК України слідчий є самостійним, приходжу до переконання, що вимоги скаржника в частині зобов`язання слідчого вжити належні заходи і вчинити певні дії виходять за межі повноважень слідчого судді, а тому до задоволення не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого слідчого ВРЗ СТ СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2021 року про закриття кримінального провадження №0000123 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в решті відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1