Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1546/21
Номер провадження № 1-кс/376/216/2021
УХВАЛА

"24" вересня 2021 р. Сквирський районний суд в складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області скаргу представника ЗАТ «Егіріс» (Egiris, UAB) адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність Начальника слідчого відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області щодо неповернення речових доказів в рамках кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла вищевказана скарга.

Представник ЗАТ «Егіріс» (Egiris, UAB) адвокат ОСОБА_3 скаргу обґрунтовує тим що, 12.09.2014 року на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 02.09.2014 року на території відділу митного оформлення № 3 митного посту «Святошин» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, 227-Т, під час оформлення експортної операції старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області ОСОБА_4 проведено обшук автомобіля Mercedes - Benz Vito 120 CDI 2007 року, державний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності Мулокасу Рімасу, під час якого було виявлено та вилучено 21 ящик бурштинової сировини загальною вагою брутто 558,05 кг та задекларованою вартістю 318 886,43 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2014 року у справі № 760/23140/14-к зобов`язано відділ кримінальних розслідувань Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Київській області повернути уповноваженому представнику ЗАТ «EGIRIS» тимчасово вилучений в рамках кримінального провадження № 0000012 в ході проведення обшуку 21 ящик бурштинової сировини загальною вагою брутто 558,05 кг та задекларованою вартістю 318 886,43 доларів США.

В подальшому представник ЗАТ «EGIRIS» звернувся до Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Київській області з вимогою виконати вказану вище Ухвалу слідчого судді від 10.11.2014 року у справі № 760/23140/14-к та повернути ЗАТ «EGIRIS» 21 ящик бурштинової сировини загальною вагою брутто 558,05 кг.

Однак, згодом представником ЗАТ «EGIRIS» отримано Лист ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області від 20.11.2014 р., з відмовою виконувати Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2014 р. та повертати ЗАТ «EGIRIS» вилучено 21 ящик бурштинової сировини загальною вагою брутто 558,05 кг., посилаючись на Ухвалу Печерського районного суду від 14.11.2014 р. у справі № 757/33556/14-к, якою прокурору відділу за додержанням законів органами податкової поліції прокуратури Київської області юристу 2 класу ОСОБА_5 надано тимчасовий доступ з подальшим вилученням бурштинової сировини в 21 ящику, загальною вагою брутто 558,05 кг., що перебуває в Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України».

Також в подальшому представникам ЗАТ «EGIRIS» стало відомо, що 16.09.2014 р. старшим слідчим ОВС СУ ФР ГУ ДФС України в Київській області ОСОБА_4 бурштинову сировину було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000012 від 06.05.2014 р., про що було винесено відповідну постанову.

Зазначену бурштинову сировину було оглянуто та 18.09.2014 р. передану до Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» на відповідальне зберігання в рамках кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 р.

За наявною інформацією, вилучене майно, що належить ЗАТ «EGIRIS», під арештом не перебуває, підозри жодній особі більше ніж за 7 років, протягом яких триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 06.05.2014 р., пред?явлено не було, у зв?язку з чим наявні всі підстави стверджувати, що подальше обмеження права власності ЗАТ «EGIRIS» на майно є необгрунтованим, недоцільним та неприпустимим.

Відповідно до листа ГУ НП в Київській області від 18.06.2021 р., вбачається, що на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000012 від 06.05.2014 р. за ч. 3 ст. 358 КК України здійснюється слідчим відділенням № 1 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області (Київська область, м. Сквира, вул. Слобідська, 5).

Однак, з повідомлення Відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України в межах кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 р. були внесені в ЄРДР 29.06.2017 р., а 30.06.2017 р. із вказаного кримінального провадження були виділені матеріали за ч. 3 ст. 212 КК України, про що були внесені відомості до ЄРДР за № 000030. Кримінальне провадження № 000030 до СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області, речові докази, документи чи інше майно при матеріалах кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 р. чи разом з ним до СВ Сквирського ВП не надходили.

У зв`язку з викладеним, користуючись процесуальними правами, передбаченими ст. 26 КПК України, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, з урахуванням отриманої відповіді начальника СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області та отриманої інформації про знаходження спірного товару в Державному підприємстві «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України», представник ЗАТ «Егіріс» (Egiris, UAB) адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з уточненими вимогами в яких просив зобов?язати керівника Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» повернути уповноваженому представнику ЗАТ «Егіріс» (UAB «EGIRIS») речові докази по кримінальному провадженню № 0000012 від 06.05.2014 р., а саме: бурштинову сировину в 21 ящику загальною вагою брутто 558,05 кг. та задекларованою вартістю 318 886,43 долари США.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. Представник ЗАТ «Егіріс» (Egiris, UAB) подав заяву про розгляд скарги за його відсутності. Доводи скарги підтримує в повному обсязі.

Слідчий до судового засідання не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи норми КПК України, слідчий суддя розглянув вказану скаргу у відсутність слідчого в порядку ч. 3 ст. 306 КПК України та у відсутність представника володільця майна відповідно до вимог ст. 26 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, та оглянувши витребуване у слідчого відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області кримінальне провадження № 0000012 слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 06.05.2014 року, за ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.09.2014 року у справі №1-кс/760/5204/14 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля Mercedes - Benz Vito 120 CDI 2007 року, державний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , під час якого було виявлено та вилучено бурштинову сировину.

Так, під час проведення обшуку 12.09.2014 року вилучене майно про повернення якого просить представник володільця майна, а саме 21 ящик бурштинової сировини загальною вагою брутто 558,05 кг та задекларованою вартістю 318886,43 доларів США, 18.09.2014 року передано до Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» на відповідальне зберігання в рамках кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 р.

Постановою старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР у міндоходів в Київській області ОСОБА_4 , від 16.09.2014 року, 21 ящик бурштинової сировини загальною вагою брутто 558,05 кг. та задекларованою вартістю 318886,43 доларів США, яку вилучено в ході обшуку автомобіля Mercedes - Benz Vito 120 CDI 2007 року, державний знак НОМЕР_1 , згідно протоколу обшуку від 12.096.2014 року - визнано речовими доказами у рамках кримінального провадження № 0000012.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000012, зокрема із відповіді Начальника слідчого відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області речові докази, документи чи інше майно в матеріалах кримінального провадження чи разом з ним, до СВ Сквирського ВП не надходили. Будь-які відомості про речові докази та їх подальшу долю в матеріалах вказаного кримінального провадження відсутні.

За частиною 1 ст. 167 КПК України, підставами тимчасового вилучення майна які визначаються як фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

За змістом ч. 3 ст. 167 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Випадки припинення тимчасово вилученого майна передбачені ст. 169 КПК України, де зазначено, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Проте визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту, відповідно до приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, діючим КПК України не передбачено.

Як встановлено слідчим суддею, у матеріалах витребуваного кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 р. не міститься ухвали слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна в ході обшуку, відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.09.2014 року.

Щодо певної неврегульованості питання про порядок повернення речових доказів за таких обставин, які маються у даному випадку, слідчий суддя керується положеннями ч.6 ст. 9 КПК України, яка прямо вказує на те, що у разі, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, слід застосовувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього ж кодексу.

Вказана норма, визначаючи загальні засади кримінального провадження, серед іншого прямо передбачає, зокрема: законність; недоторканість права власності; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; розумність строків.

Нечітке регулювання вирішення питання про повернення власникові майна, визнаного речовим доказом, на яке не було накладено арешту при відсутності повідомлення про підозру будь-якій особі, слід здійснювати в порядку, передбаченому абзацом другим частини першої ст. 174 КПК України, тобто стосовно майна, на яке було накладено арешт, за клопотанням відповідної особи, в тому числі і власника майна, спрямованим до слідчого судді, якщо він довів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У даному випадку, оскільки кримінальне провадження № 0000012 від 06.05.2014 року триває вже 7 років, протягом яких, жодній особі не повідомлено про підозру, є очевидним, що відпала потреба в подальшому перебуванні вилученого майна на відповідальному зберіганні в Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» поза межами досяжності власника.

Поряд з цим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 28 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Стороною обвинувачення не надано відомостей та документів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання майна ЗАТ «Егіріс» (Egiris, UAB) та його необхідність, як такого, що має значення для подальшого досудового розслідування.

Так, обов`язок доведення існування тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах скарги даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на володіння ЗАТ «Егіріс» (Egiris, UAB) належного йому майна, а враховуючи, що заперечень на скаргу стороною обвинувачення суду не надано, органом досудового розслідування не надано доказів, що вилучені речі та документи містять відомості, які становлять доказову базу у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, вимога заявника щодо повернення речових доказів в рамках кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 року, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7,9,26,28, 98-100, 167-169,171, 174, 303, 305, 306, 307, 309, 369-372,376,395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ЗАТ «Егіріс» (Egiris, UAB) адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області щодо неповернення речових доказів в рамках кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 року - задовольнити.

Зобов`язати керівника Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» повернути уповноваженому представнику ЗАТ «Егіріс» (UAB «EGIRIS») речові докази по кримінальному провадженню № 0000012 від 06.05.2014 р., а саме: бурштинову сировину в 21 ящику загальною вагою брутто 558,05 кг. та задекларованою вартістю 318886,43 доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1