ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/26/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3486/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: в режимі відеоконференції
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 03 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 03 листопада 2021 року продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, строк тримання під вартою до 01.01.2022 року, з визначенням застави в розмірі 210 200 гривень.
Обвинувачений, не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити запобіжний захід на домашній арешт з носінням електронного браслета або вплинути на суд першої інстанції.
Суд першої інстанції ігнорує, що обвинувачений має дружину, неповнолітню доньку, матір, наявність законного джерела доходів, місця проживання, позитивних характеристик, відсутність доказів на підтвердження ризиків. Вказує про відсутність доказів про вчинення обвинуваченим злочину, суд не враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України. Зазначає, що суддя не допускає його до судових засідань та він відсутній під час судового розгляду. При цьому відповідне рішення суддя не ухвалила, яке б він міг оскаржити. Вважає, що є підстави для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Неодноразово заявляв клопотання про залучення захисника по кримінальному провадженню № 00004620 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 377 КК України, але суддя відмовила, вказала, що обвинувачений може самостійно себе захищати, видалили його з залу судових засідань без судового рішення. Судові засідання були проведені без захисника та обвинуваченого. Клопотання не було вручено завчасно до початку судового засідання. Суд позбавляє доступу до процесу, ознайомлення з проведеними без його участі засіданнями. В доповненнях до апеляційної скарги просить витребувати аудіозапис судового засідання від 27.09.2021 року. Вказує, що судове засідання проводилося в режимі відеоконференції, була погана якість, тому він просив суд вивести його з зали судових засідань, внаслідок чого був видалений з зали на весь час судового процесу. Також цей же суддя видалив його із зали судових засідань по іншій справі. Вважає, що це судове рішення є необгрунтованим та позбавляє його права на захист. Просить повернути його до судового процесу.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіряючи судове рішення, колегія суддів не вбачає підстав вважати його необгрунтованим, оскільки наявність встановлених ризиків об`єктивно вбачається з фактичних обставин. Інкримінований ОСОБА_6 злочин є особливо тяжким, вчинений щодо неповнолітньої особи, відповідно до обвинувального акту останній неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Хоч обвинувачений і має родинні зв`язки, місце проживання, де згідно довідки вирощує городні культури для продажу, проте вказані обставини не мінімізують встановлених ризиків. Обвинувачений долучив до апеляційної скарги фотокопію довідки про працевлаштування, однак, відповідно до вказаної інформації ОСОБА_6 був працевлаштований з 09.10.2018 року по 24.07.2019 року, тоді як інкримінований йому злочин було вчинено 26.07.2019 року та цього ж дня ОСОБА_6 біло затримано.
Колегія суддів приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Посилання обвинуваченого на те, що клопотання не було вручено завчасно до початку судового засідання, не є безумовною підставою для скасування судового рішення, оскільки для продовження строку тримання під вартою встановлені правові підстави. Доводи ОСОБА_6 про порушення суду в іншому кримінальному провадженні є безпідставними, оскільки предметом перегляду апеляційного суду є саме ухвала про продовження запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0001729. Обвинувачений також звертає увагу на те, що його було видалено із зали судових засідань на весь час судового розгляду, вважає, що позбавляють його права на захист. Просить повернути його до судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 330 КПК України якщо обвинувачений порушує порядок у залі судового засідання або не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, останній попереджає обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання. При повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання він може бути видалений за ухвалою суду з зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду. Якщо такий обвинувачений не представлений захисником, суд зобов`язаний залучити захисника для здійснення захисту за призначенням і відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для його підготовки до захисту.
Після повернення до зали засідання обвинуваченому надається можливість ознайомитися з доказами, які були досліджені, а також з рішеннями, які були ухвалені за його відсутності, та дати пояснення щодо них. У разі видалення обвинуваченого на весь час судового розгляду, судове рішення, яким закінчено провадження в суді, негайно оголошується обвинуваченому після його ухвалення.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 було розглянуто в присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 , яка відповідно до ухвали суду просила застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. Враховуючи, що КПК України передбачає можливість видалення обвинуваченого з зали засідання, а участь захисника була забезпечена, колегія суддів не вбачає порушення права обвинуваченого на захист під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу. При цьому, апеляційний суд на даному етапі провадження не надає оцінки обгрунтованості прийнятого судом рішення щодо видалення обвинуваченого з зали засідань, наявності для цього підстав та не може вирішувати питання щодо повернення обвинуваченого до судового розгляду в суді першої інстанції.
Обвинувачений вказує на відсутність доказів його винуватості, однак встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками є завданням судового розгляду. При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу суд повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування, продовження щодо особи обмежувальних заходів тане вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Приймаючи до уваги зміст обвинувачення, тяжкість інкримінованих дій колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог. З огляду на зазначені для даного провадження обставини, колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 03 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді