Дата документу 06.01.2022
Справа № 334/8866/21
Провадження № 1-кс/334/24/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня2022 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, внесене у кримінальному провадженні № 0000052 від 13.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, внесене у кримінальному провадженні № 0000052 від 13.08.2021року про тимчасовий доступ до речей та документів.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування, яке внесено до ЄРДР за № 0000052 від 13.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

18.08.2021 прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області на виконання доручення Запорізької обласної прокуратури вивчено матеріали щодо законності розпорядження земельними ділянками, які розташовані на землях лісового фонду або межують з ними.

Вивченням встановлено, що за фізичними особами зареєстровано право приватної власності на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :08:001:0511, :08:001:0483, :08:001:0441, :08:002:0150.
Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0150.
Встановлено, що державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_1 30.08.2016 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:002:0150 за ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності серії ЯЖ №071796, виданого 26.10.2004 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 107.

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ОСОБА_4 були внесені відомості про реєстрацію об`єкта нерухомого майна.

Після чого, ОСОБА_3 відчужено спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу №3454 від 22.12.2016 ОСОБА_5 . В п. 2 вказаного договору купівлі продажу зазначено, що право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.08.2016 року, номер запису про право власності: 16164554, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 01.09.2016 року за № 67057593.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за №3454.

Згідно відомостей Єдиного реєстру нотаріусів, юридичною адресою приватного нотаріуса є: АДРЕСА_1 .

У свою чергу, ОСОБА_5 відчужила спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу №939 від 24.12.2019 ОСОБА_7 .

Таким чином, спірна земельна ділянка неодноразово відчужувалась за договорами купівлі-продажу.

Разом з цим, вивченням правомірності первинного набуття права власності встановлено, що підставою для видачі державного акту на право власності стало рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 №137 від 12.08.2004.
Вивченням рішення № 137 від 12.08.2004 встановлено, що ним у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,14 га ріллі, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 та жодної інформації про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 не йдеться.
Таким чином, підставою для реєстрації права приватної власності за ОСОБА_5 став договір купівлі-продажу №3454 від 22.12.2016, укладений між ОСОБА_5 (Покупець) та ОСОБА_3 (Продавець), від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_9 .

Вивченням пункту 2 вказаного договору купівлі-продажу встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0150 належала Продавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №071796 від 26.10.2004.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, підставою для його видачі стало рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 №137 від 12.08.2004.

Разом з тим, встановлено, що спірна земельна ділянка (кадастровий номер :08:002:0150) у власність у порядку встановленому Законом не виділялась, рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.08.2004 № 137 про передачу у власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки, яке зазначено як підстава виникнення речового права у державному акті на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 071796, не приймалось.

ІНФОРМАЦІЯ_3 листом №0782/01-30 від 22.04.2021 надано належним чином завірену копію рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 №137 від 12.08.2004, вивченням якого встановлено, що питання щодо передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки не вирішувалось.

Зокрема, рішенням виконавчого №137 від 12.08.2004 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,14 га ріллі, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 2 ст. 6, ст. 17 Земельного кодексу України 1990 року передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно.

Передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки на підставі відповідного рішення.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 116 ЗК України у редакції, чинній на час видання державного акта, громадяни набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Таким чином, необхідною передумовою виникнення права приватної власності на земельну ділянку державної чи комунальної власності має бути рішення про передання у приватну власність цієї ділянки, прийняте відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, які діють від імені власника (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 31 жовтня 2012 року у справі № 6-53цс12). Тому відсутність такого рішення держави в особі уповноваженого органу означає, що відчуження земельної ділянки не відбулось.

Крім того, згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_6 №0-8-0.18-185/117-21 від 16.03.2021, №10-17-0.18.1-326/37-21 від 27.09.2021 та №10-17-0.18.1-355/37-21 від 07.10.2021 у Місцевому фонді документації із землеустрою ІНФОРМАЦІЯ_7 за спірною земельною ділянкою технічна документація та державний акт на право власності не обліковується та не зберігається.

Крім того, спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (до складу якого увійшло ДП « ІНФОРМАЦІЯ_9 »), тому не могла бути передана у приватну власність.

Відповідно до інформації ДП « ІНФОРМАЦІЯ_10 » Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО « ІНФОРМАЦІЯ_11 » ІНФОРМАЦІЯ_12 (лист від 07.10.2021 № 614) за результатами проведеного вказаним підприємством комплексу топографо-геодезичних та лісовпорядних робіт встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером :08:002:0150 площею 0,1 га знаходиться в межах державного лісового фонду, квартал 6 Хортицького лісництва ДП « ІНФОРМАЦІЯ_13 », площа перетину становить 0,1 га.

Згідно інформації ДП « ІНФОРМАЦІЯ_9 » №495 від 27.09.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :08:002:0150 порушує межі державного лісового фонду та за таксаційним описом характеризується як Лісові культури. В архіві підприємства інформація щодо вилучення зазначеної земельної ділянки відсутня.

Враховуючи, що рішення уповноваженого органу про виділення спірної земельної ділянки площею 0,1 га у приватну власність не приймалось, а за своїм цільовим призначенням та правовим статусом земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні ДП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та не можуть надаватись у власність, ОСОБА_3 право приватної власності на неї не набув, тому відчуження земельної ділянки та подальша державна реєстрація права власності на спірну ділянку у Державному реєстрі речах прав на нерухоме майно відбулася без законних на те підстав.

Враховуючи, що рішення органу місцевого самоврядування №137 від 12.08.2004 та Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯЖ №071796 уповноваженими на те органами відповідно не приймались та не видавались, фактично спірна земельна ділянка лісогосподарського призначення незаконно вибула із державної власності.

Враховуючи вищевикладене, в ході досудового розслідування встановлено, що право власності зареєстровано на підставі документів, які мають ознаки підроблення.

Проведені реєстраційні дії щодо реєстрації права приватної власності на вищевказані земельні ділянки за особами, які не мають жодного законного права на таке майно, дозволили невстановленим особам шахрайським шляхом заволодіти вищевказаними земельними ділянками.

Разом з тим, із даних, отриманих із відкритих джерел та компетентного органу, уповноваженого на здійснення лісовпорядних робіт убачається, що зазначені земельні ділянки розташовані на землях лісового фонду або межують з ними.

Передача земель лісового фонду у приватну власність у порушення процедури, передбаченої ст. 56, 149 Земельного кодексу України свідчить про наявність ознак неправомірності реєстрації права власності на них.

Крім цього, 04.01.2022 проведено огляди оголошень на «Сервіс оголошень ОЛХ», серед яких виявлено, оголошення про продаж земельних ділянок з кадастровим номером :08:001:0441, :08:001:0511 та ще двох суміжних з останнім земельних ділянок кадастрові номери яких не вказано в оголошенні.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання з наведених підстав.
Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Так, згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :08:002:0150 з забороною відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Розгляд клопотання, щодо арешту на майно, а саме на об`єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :08:002:0150, пов`язане із викликом ОСОБА_7 , може створити реальну загрозу зміни або знищенню слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює добування інших доказів.
Судом встановлено, що слідчим відділенням Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування, яке внесено до ЄРДР за № 0000052 від 13.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

18.08.2021 прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області на виконання доручення Запорізької обласної прокуратури вивчено матеріали щодо законності розпорядження земельними ділянками, які розташовані на землях лісового фонду або межують з ними.

За фізичними особами зареєстровано право приватної власності на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :08:001:0511, :08:001:0483, :08:001:0441, :08:002:0150.
Державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_1 30.08.2016 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:002:0150 за ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності серії ЯЖ №071796, виданого 26.10.2004 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 107.

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ОСОБА_4 були внесені відомості про реєстрацію об`єкта нерухомого майна.

Після чого, ОСОБА_3 відчужено спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу №3454 від 22.12.2016 ОСОБА_5 . В п. 2 вказаного договору купівлі продажу зазначено, що право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.08.2016 року, номер запису про право власності: 16164554, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 01.09.2016 року за № 67057593.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за №3454.

Згідно відомостей Єдиного реєстру нотаріусів, юридичною адресою приватного нотаріуса є: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 відчужила спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу №939 від 24.12.2019 ОСОБА_7 .

Таким чином, спірна земельна ділянка неодноразово відчужувалась за договорами купівлі-продажу.

Разом з цим, вивченням правомірності первинного набуття права власності встановлено, що підставою для видачі державного акту на право власності стало рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 №137 від 12.08.2004.
Рішення № 137 від 12.08.2004 встановлено, що ним у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,14 га ріллі, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 та жодної інформації про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 не йдеться.
Таким чином, підставою для реєстрації права приватної власності за ОСОБА_5 став договір купівлі-продажу №3454 від 22.12.2016, укладений між ОСОБА_5 (Покупець) та ОСОБА_3 (Продавець), від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_9

П. 2 вказаного договору купівлі-продажу встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0150 належала Продавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №071796 від 26.10.2004.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, підставою для його видачі стало рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 №137 від 12.08.2004.

Земельна ділянка (кадастровий номер :08:002:0150) у власність у порядку встановленому Законом не виділялась, рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.08.2004 № 137 про передачу у власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки, яке зазначено як підстава виникнення речового права у державному акті на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 071796, не приймалось.

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, а саме забезпечення збереження речових доказів, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, внесене у кримінальному провадженні № 0000052 від 13.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :08:002:0150 з забороною відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Суддя: ОСОБА_1