Справа № 646/6477/21
№ провадження 1-кп/646/743/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000560 від 15.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
УС Т А Н О В И В :
У провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У ході підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення та на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме - що обвинувачений може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також той факт, що він є громадянином Грузії, офіційно на території України не працевлаштований, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор посилався на відсутність законного джерела доходу та відсутність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Потерпілий ОСОБА_7 у підготовче судове засіданні не з`явився, надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт.
Захисник у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений хворий на ВІЛ, лікування якого в умовах слідчого ізолятора неможливо.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання прокурора, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з таких підстав.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2021 року щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 12 жовтня 2021 року.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2021 року обрано щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09 грудня 2021 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 09 грудня 2021 року.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 під час підготовчого засідання суд встановив у тому числі наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме - ризиків можливості переховування від органів досудового розслідування, суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, а також враховує його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходу, міцність соціальних зв`язків, моральні переконання.
При цьому, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 діяння, як воно сформульовано стороною обвинувачення, враховуючи особу обвинуваченого, громадянином іншої держави, не має зареєстрованого місця проживання на території України, відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходу, моральні переконання, а також враховуючи, що стороною захисту не надано суду належних доказів на підтвердження обставин, які б підтвердили міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті проживання, роботи, репутації, у зв`язку з чим суд вважає, що останній може переховуватись від суду, з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового кримінального правопорушення, крім того, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які наразі не допитані, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, а також ту обставину, що потерпілий та свідки по даному кримінальному провадженню не допитані, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 доведені прокурором та продовжують існувати.
Зазначені обставини у сукупності та існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, виправдовують тримання особи під вартою, а також свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
Доказів про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.
Посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого хронічного захворювання, наявність якого документально захисником у судовому засіданні не підтверджена, не спростовують доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, строк перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку. Захисником у судовому засіданні не надано належних доказів наявності у обвинуваченого ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків з членами родини, з яким він спільно проживає, крім того, обвинувачений не має постійного місця роботи, судом також не встановлено наявності будь-яких інших зв`язків обвинуваченого з державою.
Отже, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 314-316 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на шістдесят днів - до 30 січня 2022 року включно.
Строк дії ухвали встановити до 30 січня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст ухвали складений 03 грудня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1