УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника Міністерства юстиції України ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотанняпредставника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження.

В обгрунтування клопотання заявником зазначено, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.10.2021 року накладений арешт на майно, відповідно до переліку, зазначеному у клопотанні, у рамках кримінального провадження № 0000168 від 30.06.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.425 КК України. Вважає, що необхідність в арешті майна булла відсутня, оскільки майно, на яке накладено арешт, не є речовим доказом та не є предметом доказування у кримінальному провадженні, орган управління майном не є суб`єктом у кримінальному провадженні, арешт майна установи не забезпечує його збереження, а лише створює перешкоди органу управління у праві належного користування своїми правами, тому арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.10.2021 року підлягає скасуванню.

Представник Міністерства юстиції України ОСОБА_3 в судовому засіданні, посилаючись на доводи, викладені у клопотанні, підтримала клопотання в повному обсязі та просила його задовольнити, зазначивши, що майно, на яке накладено арешт належить Південній виправній колонії №51 та Міністерство юстиції є відповідальною особою стосовно вказаного майна та є розпорядником зазначеним майном. Вважає, що арешт накладений необґрунтовано та безпідставно, тому просить його скасувати.

Слідчий в судовому засіданні, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях, заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що майно, на яке накладено арешт постановою слідчого визнано речовими доказом. Крім того, постановою слідчого у кримінальному провадженні призначена комплексна-судова оціночно-земельна та оціночно-будівельна експертизи, які потребують значного часу для їх проведення, тому просить відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.
Вивчивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що згідно постанови слідчого від 16.08.2021 року, що в період досудового розслідування майно, з якого заявник просить скасувати арешт, відповідно до переліку, зазначеному у постанові слідчого, визнано речовим доказом у рамках кримінального провадження №0000168 від 30.06.2021 року за ознаками злочину, передбаченому ч.3 ст.425 КК України.
Крім того, відповідно до листа слідчого №05.7/05./7/27291 від 24.12.2021 року на адресу ОНДІСЕ Міністерства юстиції України направлена постанова слідчого від 23.12.2021 року про призначення комплексної судової оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизу рамках кримінального провадження №0000168 від 30.06.2021 року за ознаками злочину, передбаченому ч.3 ст.425 КК України.
Слідчий суддя враховує, що кінцеве рішення в рамках кримінального провадження на даний час ще не прийняте, досудове розслідування кримінального провадження триває, майно, з клопотанням про скасування арешту з якого, заявник звертається з клопотанням, визнане речовим доказом, в рамках кримінального провадження проводяться експертні дослідження, тому скасування арешту унеможливить подальше проведення експертного дослідження та буде перешкоджати подальшому досудовому розслідуванню кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що заявником до клопотання не було долучено жодних доказів, які б підтверджували, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, також не була долучена ухвала слідчого судді про арешт майна, на яку посилається заявник у клопотанні, тому слідчий суддя позбавлений можливості встановити правову підставу та мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи, що до клопотання не було долучено жодних документів, зокрема ухвала про накладення арешту на майно, якими б зазначені у клопотанні обставини підтверджувалися, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1