Провадження № 1-кп/947/1119/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001143 від 02.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, має на утриманні неповнолітнього сина, 2006 року народження, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 31.08.2021 року, в період часу близько о 16:41 годин, ОСОБА_6 перебуваючи в тамбурі, що знаходиться перед палатами №1,2,3 в КНП «Пологовий будинок №7» за адресою: м. Одеса, Космонавтів, 11/13 побачивши на столі який розміщений з правого боку від входу окуляри для зору де у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та в якості предмета свого злочинного посягання визначила вище вказані окуляри для зору, що належить потерпілій ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрала окуляри для зору в оправі «Emilia by Enni Marco 63-010c08 з лінзою «Zeiss, Digital Lens 1,5».
Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з вищевказаними окулярами з місця скоєння кримінального проступку зник отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним проступком ОСОБА_5 спричинено матеріальний збиток на суму 13 000 гривень.
Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальний проступку, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні визнала повністю свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та пояснила, що вона дійсно вчинила інкримінований їй злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 31.08.2021 року вона знаходилася в пологовому будинку АДРЕСА_2 , в приміщені якого на столі таємно викрала окуляри з якими з місця вчинення злочину зникла. У скоєному щиро кається, просила суворо її не карати, на її утриманні знаходить неповнолітня дитина.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_6 , дослідженням матеріалів характеризуючи її особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що винаОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за ч.1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше не судима, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, має на утриманні неповнолітнього сина, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність обставин які обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт, бо це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.
Перешкод відповідно до вимог змісту ст. 56 КК України для призначення обвинуваченій ОСОБА_6 , даного виду покарання, як громадські роботи на час винесення вироку судом не виявлено.
Крім того, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у вигляді громадських робіт, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 13 000 гривень, яка складається з вартості викрадених окулярів для зору в оправі «Emilia by Enni Marco 63-010c08 з лінзою «Zeiss, Digital Lens 1,5».
Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Суд, дослідивши докази надані потерпілою ОСОБА_5 на підтвердження заявленого цивільного позову до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 13 000 гривень дійшов висновку, що наведений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так у відповідності до статті 1166 ЦК України - майнова шкода завдана особистим майновим правам фізичної особи, відшкодовується в особою, яка її завдала.

Процесуальні витрати відповідно до ст. 124 КПК України по справі відсутні.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1