У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги

21 вересня 2021 року
м. Київ

справа №233/514/20
провадження № 51-3712ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 07 червня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 02 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) і надав строк для усунення недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах встановленого строку ОСОБА_4 знову звернувся до суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак засуджений,всупереч положенням ст. 438 КПК України, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, посилається на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків судів першої та апеляційної інстанцій фактичним обставинам кримінального провадження як на підстави для їх скасування, що не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, однією з підстав залишення касаційної скарги без руху, була її невідповідність положенням ч. 1 ст. 433 КПК України.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, ОСОБА_4 , оскаржуючи постановлені відносно нього судові рішення, наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, оцінки доказів, яким, на його думку, неправильно дано оцінку судами, що не узгоджується з положеннями ст. ст. 433, 438 КПК України.

Крім того, всупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги засудженим не долучено копії оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на це колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 07 червня 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3