Справа № 686/3084/22
Провадження № 1-кс/686/1274/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000259, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2022,

встановив:

02.02.2022 слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що по вул. Курчатова 120-д м. Хмельницький, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування власником ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що 01.02.2022 близько 19 год. 10 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Бандери м. Хмельницького зі сторони пр. Миру у напрямку вул. Озерна, на нерегульованому пішохідному переході, не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину з ліва на право по напрямку руху автомобіля.

В результаті чого пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правої ноги та був госпіталізований в травматологічне відділення Хмельницької міської лікарні.

Кримінальне правопорушення №0000259 зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.02.2022 за правовою кваліфікацією правопорушення ч. 1 ст.286 КК України.

01.02.2022 після огляду місця події автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 на підставі ч. 5 та 7 ст. 237 КПК України, вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який знаходиться по вул. Курчатова 120-д м. Хмельницький.

02.02.2022 винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідча просить накласти арешт на автомобіль, оскільки він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

Крім цього під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні авто технічної експертизи, експертизи технічного стану автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи.

Слідча в судове засідання не з`явилася, проте, в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за їївідсутності, просить його задовольнити.

Володілець транспортного засобу ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд клопотання телефонограмою.

У силу ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
А тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий просить накласти арешт на указане майно із встановленням заборон відчуження, розпорядження та користування його власнику.
Слідчий суддя на цій стадії кримінального провадження враховує такий спосіб накладення арештуспівмірним.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню і досягненню мети кримінального провадження.
Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом.
У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування у кримінальному провадженні №0000259 від 02.02.2022 року на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1