Справа № 932/1566/22
Провадження №1-кс/932/746/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . На обґрунтування доводів клопотання слідчий вказує, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000331 від 27.02.2022 року, яке розпочато за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, крадіжку, поєднаного з проникнення у інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений в ході розслідування час та місці, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розподіливши між собою ролі у вчиненні ними злочину. Після чого ОСОБА_4 та співучасник злочину ОСОБА_8 27.02.2022 року приблизно о 14 год. 00 хв. з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникнення у інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходилось в середині магазину «Солодощі», кіоск 27, розташований за вказаною адресою.

Далі ОСОБА_7 , разом із співучасником злочину ОСОБА_4 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » кіоск 27, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , та використовуючи заздалегідь заготовлені знаряддя для вчинення злочину, проникли в середину кіоску, де діючи за попередньою змовою групою осіб, викрали майно потерпілого ОСОБА_9 , після чого з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

Злочинні дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України.

27.02.2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.02.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 185 КК України.

Підозра обґрунтовується доданими до клопотання матеріалами. Слідчий вказує, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний може вчинити одну із дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Виходячи з такого, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити заставу у розмірі 46 000, 00 грн.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру та пояснив, що дійсно вчинив даний злочин. Вони із ОСОБА_7 проникли до приміщення торгівельного павільйону, де викрали шоколадні вироби. Пояснити свій вчинок не може. Те, що в країні діє воєнний стан, розуміє. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник вважає клопотання необґрунтованим, а ризики недоведеними. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000331 від 27.02.2022 року за фактом таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. До вчинення цього злочину, як слідує з доводів клопотання, причетний гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, підозра обґрунтовується протоколом огляду місця події від 27.02.2022 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.02.2022 року, протоколом затримання ОСОБА_7 , іншими доказами. Факт вчинення даного злочину та його обставини підтверджуються також і самим підозрюваним.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів та встановлених в судовому засідання обставин, можна дійти висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор та перевіряючи їх обґрунтованість, виходжу з такого.

Так, санкцією статті ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, тобто цей злочин відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи наявність вагомих доказів та невідворотність покарання, може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування та / або суду. Також додатковим ризиком є те, що у країні діє правовий режим воєнного стану, коли правоохоронні органи та інші структури задіяні у відбитті чи відверненні наслідків збройної агресії. У такій ситуації підозрюваний може почати переховуватись від слідства та суду, тобто загальний стан речей у країні може спровокувати його на це. Тому ризик переховування вважається доведеним.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ознайомився з матеріалами клопотання, і йому відомі анкетні дані свідків та потерпілого. З метою впливу на них підозрюваний може вдатися до погроз, залякування та інших дій, щоб перешкодити кримінальному провадженню та встановленню об`єктивної істини. Отже, даний ризик є також доведеним.

Для запобігання цим ризикам, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При обранні саме виняткового запобіжного заходу, виходжу з того, що злочин вчинено в умовах воєнного стану. Також враховую особу підозрюваного, який характеризується посередньо, ніде офіційно не працює, не одружений, не має утриманців, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки у місці проживання. Відтак, він може почати переховуватись та впливати на свідків, потерпілого, і запобігти цьому можливо лише в умовах обмеження свободи, тобто інші запобіжні заходи не здатні запобігти доведеним ризикам. Але разом із тим, є можливим визначити підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням майнового стану підозрюваного, буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, тому його належить задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 27.04.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11