Справа № 1-356/11
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2022 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2011 року, -
в с т а н о в и в:
17.09.2019 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2011 року по справі № 1-356/2011, за яким його засуджено за ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 69 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вимоги мотивують тим, нововиявленими обставинами, які не були відомі суду на час ухвалення вироку та могли суттєво вплинути на прийняття рішення, є: створення штучних доказів; незаконність рішень суду стосовно оглядів житла; тиск на обвинуваченого та проведення незаконних слідчих дій, які в своїй сукупності є підставою для перегляду вороку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2011 року.
Про наявність нововиявлених обставин ОСОБА_4 стало відомо після ознайомлення з постановою Верховного Суду по справі №555/456/18 від 07.08.2019 р., де було встановлено факт проведення певних процесуальних дій без внесення відомостей до ЄРДР, та після консультації з захисником ОСОБА_5 .
Явка з повинною написана ним ( ОСОБА_4 ) під тиском та диктовку прокурора ОСОБА_6 після тривалого незаконного затримання, так як він не мав наміру в чомусь зізнаватися, оскільки нічого не скоював, в подальшому прокурор попередив його про необхідність визнання вини, а в разі заперечень погрожував позбавленням волі та поміщенням в Сумське СІЗО.
Вночі 15.09.2011 року ним ( ОСОБА_4 ) під тиском прокурора написано заяву про надання дозволу на огляд домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , та о третій годині ночі під час огляду нібито знайшли грошові кошти, хоча насправді їх там не було під час проведення обшуку домоволодіння 14.09.2011 року о 17 годині. У суду не виникло питання, звідки взялися грошові кошти в домоволодінні обвинуваченого після проведеного обшуку домоволодіння, який було проведено з досконалістю.
Всі слідчі дії були проведені до моменту винесення постанови про порушення кримінальної справи прокурором Сумської області, тобто до 15.09.2011 року, що суперечить вимогам ст.ст. 113, 190 КПК України (1961 року), а отже є недопустимими доказами.
Так, протокол огляду місця події від 15.09.2011 року, яким зафіксовано вилучення документів, які стосуються проведення конкурсу по оренді приміщення за адресою АДРЕСА_2 , є недопустимим доказом, так як фактично ніякої події 14.09.2011 року не відбувалося за адресою АДРЕСА_2 , крім того, дана процесуальна дія відбувалася поза межами досудового слідства та до порушення кримінальної справи, що суперечить вимогам ст. 113, 190 КПК України, так як кримінальна справа була порушена прокурором 15.09.2011 року.
Протокол огляду місця події від 15.09.2011 року, яким зафіксовано огляд домоволодіння АДРЕСА_1 , під час проведення якого ОСОБА_4 добровільно видав грошові кошти у розмірі 500 доларів США, також є недопустимим доказом, так як за вказаною адресою злочину не було вчинено, крім того вказана процесуальна дія відбувалася до порушення кримінальної справи, та дозволу на проведення даної дії ОСОБА_4 не надавав, а його змусили підписати заяву, яка була надрукована на принтері в Охтирській міжрайонній прокуратурі.
Протокол огляду та вручення грошових коштів від 12.09.2011 р., протокол відбору зразків спецобробки, огляду, помітки та вручення грошей від 13.09.2011 р., протокол огляду та прослуховування аудиозаписів від 10.09.2011 року, також є недопустимими доказами, оскільки дані процесуальні дії проведені поза межами досудового слідства та до порушення кримінальної справи.
Поняті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є заінтересованими особами, що підтверджується тим, що вони прибули разом з працівниками поліції з м. Суми та перебували близько доби при проведенні всіх слідчих дій по кримінальному провадженню. Так, ці поняті були присутні на слідчих діях 15.09.2011 року о 03.15 год. під час проведення огляду місця події та 14.09.2011 року о 17-45 год. під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , за їх участі проведено огляд місця пригоди за адресою АДРЕСА_3 на дорозі в період часу з 12.50 год. до 13.40. год. 14.09.2011 року.
Постанови Охтирського міськрайонного суду від 14.09.2011 року, на підставі яких близько 12 год. були проведені обшуки в домогосподарствах за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , були винесені за відсутності кримінальної справи, а тому є незаконними, отже і протоколи обшуків є недопустимими доказами.
Крім того, ОСОБА_4 не займав відповідального становища у комісії по наданню в оренду комунального майна, а тому його дії неможливо було кваліфікувати за ч.3 ст. 368 КК України, так як рішення про передачу в оренду комунального майна приймається колегіально та впливу на членів комісії ОСОБА_4 не мав. Матеріали справи не містять доказів щодо вимагання ОСОБА_4 хабара у ОСОБА_9 , та ОСОБА_9 не мав права приймати участь в конкурсі, так як не мав статусу приватного підприємця і не мав права представляти ОСОБА_10 як приватного підприємця, і тому неможливо було навіть розмовляти про оренду комунального майна. У ОСОБА_4 на момент інкримінованого злочину були відсутні посадові обов`язки як начальника УЖКГ Охтирської міської ради, що підтверджується матеріалами справи, та на той момент він перебував у відпустці, в зв`язку з чим відсутні підстави для обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні корупційного злочину, так як він не міг на той момент виконувати будь-які дії відповідно до своєї посади. За наведених обставин суд першої інстанції не мав законних підстав для кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.3 ст. 368 КК України.
Крім того, на час проведення усіх слідчих дій було порушено право на захист ОСОБА_4 , оскільки відповідно до виданого ордеру (а.с.68 т.2) адвокат ОСОБА_11 приймав участь в захисті ОСОБА_4 по кримінальній справі № 11530045, а кримінальна справа щодо ОСОБА_4 порушена під № 11800079. Таким чином, ОСОБА_4 по даній кримінальній справі № 11800079 не мав захисника, так як адвокат ОСОБА_11 не мав повноважень надавати правову допомогу ОСОБА_4 по даній кримінальній справі, тому всі слідчі дії є недопустимими доказами, так як були проведені з порушенням права ОСОБА_4 на захист.
Вищевказані обставини не були відомі суду на час постановлення вироку суду, та через їх неврахування суд дав неправильну юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , що істотно вплинуло на правильність судового рішення.
Посилаючись на наведене, ОСОБА_4 просив виправдати його в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 368 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вимоги за заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами з наведених у заяві мотивів, пояснив, що на час розгляду справи не мав можливості повідомити про вказані вище обставини через юридичну необізнаність.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог за заявою ОСОБА_4 , просив виправдати ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 368 КК України, а провадження по справі закрити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_4 , зазначивши, що відсутні законні підстави для задоволення заяви ОСОБА_4 , оскільки всі обставини, зазначені у заяві ОСОБА_4 , були відомі суду та учасникам процесу на час постановлення вироку, вони досліджувались в судовому засіданні та судом надана їм оцінка, а тому вони не можуть бути нововиявленими.
Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи № 1-356/11, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , покази свідків, думку прокурора, виходить з наступного.
Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2011 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки, та з застосуванням ч.2 ст. 69 КК України без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо засуджений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вирок суду засудженим ОСОБА_4 та його захисником не оскаржувався.
01.12.2011 року вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2011 року набрав законної сили та звернутий до виконання.
Відповідно до довідок Охтирського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції від 16.12.2013 р. №2749 та від 01.12.2014 р. №2242 ОСОБА_4 знятий 16.12.2013 року з обліку Охтирського МВ КВІ згідно ухвали Охтирскього міськрайонного суду від 04.12.2013 року у зв`язку з закінченням випробувального строку та відбуттям додаткового виду покарання.
Згідно з вимогами ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Системне тлумачення глави 34 КПК у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК, відповідно до якого нововиявленими обставинами визнаються:
- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, окрім іншого зазначаються:
- обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду;
- обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог до суду.
Системне тлумачення статей 91, 459, 462 КПК вказує на такі ознаки нововиявлених обставин: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження, усунення суперечностей у доказах та перевірки процедури розгляду справи. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
При цьому важливим є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЕСПЛ від 09 червня 2011 року в справі «Желтяков проти України»).
Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. Така процедура сама по собі не суперечить вимозі щодо юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2005 року в справі «Попов проти Молдови» та рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року в справі «Правєдная проти Росії»).
Суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а ті доводи, що наводить ОСОБА_4 та його захисник, фактично зводяться до переоцінки доказів.
Стороною захисту фактично ставиться питання про повторне дослідження доказів щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, тобто їх переоцінки, які вже досліджувалися та оцінені судом, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та пункт 52 рішення ЄСПЛ «Рябих проти Росії», де йдеться про те, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень, який полягає в тому, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного і обовязкового судового рішення, в цілях проведення повторного розгляду і винесення нового рішення по справі. Такі порушення, допущені на думку скаржника, можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення у порядку апеляційної чи касаційної процедури, однак не свідчать про можливість здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
На відміну від перегляду судового вироку в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду за ново виявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття обвинувального вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Клопотання ОСОБА_4 та його захисника про повторний допит свідків, повторне дослідження доказів і надання їм правової оцінки в контексті нововиявлених обставин, а також клопотання під час судового розгляду про визнання недопустимими ряду доказів фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом при ухваленні вироку, з врахуванням додаткових показань свідків, що не допитувалися в суді при постановленні вироку.
Як на ново виявлену обставину сторона захисту посилається на те, що всі слідчі дії були проведені до моменту винесення постанови про порушення кримінальної справи прокурором Сумської області, тобто до 15.09.2011 року, що суперечить вимогам ст.ст. 113, 190 КПК України (1961 року), а отже є недопустимими доказами.
Однак дана обставина не може вважатися нововиявленою у розумінні ст. 459 КПК України з огляду на наступне.
Та обставина, що частина доказів по справі була отримана до порушення кримінальної справи прокурором Сумської області, тобто до 15.09.2011 року, була відома суду та особі, яка звертається із заявою ( ОСОБА_4 ), під час судового розгляду, так як сама постанова про порушення кримінальної справи та докази, на які посилається сторона захисту, містяться в матеріалах кримінальної справи № 1-356/2011 та були досліджені судом при ухваленні вироку.
Крім того, відповідно до вимог ст. 97 КПК України 1961 року (в редакції станом на 15.09.2011 року) прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язаний приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню.
По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень:
1) порушити кримінальну справу;
2) відмовити в порушенні кримінальної справи;
3) направити заяву або повідомлення за належністю.
Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.
Заява або повідомлення про злочини до порушення кримінальної справи можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності. Проведення визначених у законодавчих актах України окремих оперативно-розшукових заходів проводиться з дозволу суду за погодженим з прокурором поданням керівника відповідного оперативного підрозділу або його заступника. Постанова судді про надання такого дозволу виноситься і на неї може бути принесена апеляція з додержанням порядку і у випадках, передбачених статтями 177, 178 і 190 цього Кодексу.
В даному випадку встановлено, що докази, про які зазначає ОСОБА_4 та його захисник у заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, були здобуті органами досудового розслідування до порушення кримінальної справи шляхом проведення оперативно-розшукових заходів, в порядку, передбаченому діючим на той час кримінально-процесуальним законодавством. Крім того, допустимість та належність даних доказів були предметом дослідження суду і знайшли своє відображення у вироку Охтирського міськрайонного суду від 15.11.2011 року. Так, постановляючи вирок, суд усебічно розглянув показання і докази сторін, які містяться в матеріалах кримінальної справи № 1-356/2011, та надав належну оцінку щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Його висновки базуються не тільки на результатах проведених оперативно-розшукових заходів, а й доведені іншими зібраними доказами відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Доводи сторони захисту про те, що рішення про передачу в оренду комунального майна приймається колегіально, а ОСОБА_4 не займав відповідального становища у комісії по наданню в оренду комунального майна та впливу на членів комісії не мав, на момент інкримінованого злочину ОСОБА_4 перебував у відпустці, крім того, матеріали справи не містять доказів щодо вимагання ОСОБА_4 хабара у ОСОБА_9 , а тому були відсутні підстави для кваліфікації його дій за ч.3 ст. 368 КК України, суд не бере до уваги, так як такі доводи зводяться до переоцінки доказів та вказують про незгоду з оцінкою, даною судом фактам та доказам під час винесення вироку стосовно ОСОБА_4 .
Доводи ОСОБА_4 та його захисника щодо зацікавленості понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які брали у часть у проведенні слідчих дій, суд не бере до уваги, так як дані свідки були допитані під час судового розгляду справи, надавали пояснення, з приводу яких ні у ОСОБА_4 , ні у його захисника не виникало ніяких заперечень. При цьому свідки попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. При цьому суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.
Посилання засудженого ОСОБА_4 та його захисника на порушення його ( ОСОБА_4 ) права на захист з підстав того, що захисник ОСОБА_11 не надавав йому належної юридичної допомоги, суд не може прийняти до уваги, оскільки на досудовому слідстві захисник ОСОБА_11 діяв відповідно до договору про надання правової допомоги та представлення інтересів від 14.09.2011 року, укладеному між адвокатом ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , предметом якого є захист прав та законних інтересів ОСОБА_4 в місцевих загальних, господарських, адміністративних судах України, апеляційних загальних, господарських апеляційних, апеляційних адміністративних судах України, Вищому господарському суді України та Верховному суді України у справах, що виникають з цивільних, адміністративних, кримінальних, господарських справ, в ході досудового слідства та здійснювати представництво в державних установах, організаціях, органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, прокуратурі, правоохоронних органах та судах. (том 2 а.с.65). Крім того, ОСОБА_4 не був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою іншого адвоката у разі сумнівів у компетентності свого захисника, однак заяв про відмову від захисника від ОСОБА_4 не надходило. Написання іншого нормеру кримінальної справи - №11530045 замість вірного номеру - № НОМЕР_1 в наданому адвокатом ОСОБА_11 ордері не доводить як саме по собі, так і разом із раніше виявленими обставинами, неправильності оскаржуваного вироку, як на те вказує заявник.
В заяві про про перегляд вироку за ново виявленими обставинами сторона захисту також посилається на зловживання прокурора, що полягали у застосуванні до ОСОБА_4 психічного тиску з метою примушування ОСОБА_4 до написання явки з повинною та заяви про надання дозволу на огляд його домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , та на зловживання слідчого, що згідно п.3 ч.3 ст. 459 КПК України відноситься до виключних обставин. Однак доводить її виключно свідченнями самого ОСОБА_4 та допитаних за його клопотанням свідків та внесенням відомостей до ЄРДР, що є недостатнім в розумінні вимог ч.4 ст.459 КПК України для скасування вироку суду за ново виявленими чи виключними обставинами.
Таким чином, судом не було встановлено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які б самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводили неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути, доводи ОСОБА_4 та його захисника не містять обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, вони фактично зводяться до необхідності скасування вироку суду з метою добитися нового слухання справи та постановлення нового рішення у справі.
З огляду на викладене підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 та його захисника про перегляд вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2011 року за нововиявленими обставинами суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 459-462, 466-467 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Заяву засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвокати ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2011 року по справі № 1-356/2011 - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 7 днів із дня її проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1