Справа № 621/3458/21
Пр. № 1-кп/621/285/21
ВИРОК
08 грудня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Пришиб Балаклійського району Харківської області, є громадянкою України, має середню освіту, не одружена, не працює, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судима 1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 31.07.2020 за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у обмеження волі на строк 1 (один) рік; відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 31.08.2021 вирок Зміївського районного суду Харківської області змінено, ОСОБА_4 , призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин;
у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.07.2020 року, який змінений ухвалою Харківського апеляційного суду від 31.08.2021, ОСОБА_4 , засуджена за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.
29.09.2021, відповідно до статтей 37-40 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджена ОСОБА_4 , була поставлена на облік до Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де роз`яснено умови та порядок відбування покарання у виді громадських робіт, та з 30.09.2021 була направлена для відбування покарання у виді громадських робіт до Комунального підприємства «Зміїв-житло», яке розташоване за адресою: вул. Таранівське шосе, б. 7, м. Зміїв Чугуївського району Харківської області.
Відповідно до графіку виходу на роботу на жовтень 2021, з яким ОСОБА_4 , була ознайомлена під розпис 29.09.2021, вона відпрацювавши 20 годин, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, для виконання громадських робіт не з`явилась 04.10.2021; 05.10.2021; 11.10.2021; 28.10.2021 та 29.10.2021.
05.10.2021 ОСОБА_4 , інспектором Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 , було вручено письмове попередження про недопущення порушень та умов відбування покарання та можливість кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання.
ОСОБА_4 , будучи ознайомленою з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт на жовтень 2021, попереджена про можливість кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання, діючи умисно, ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт, чим не відбула 28 годин у жовтні 2021.
Зазначеними діями ОСОБА_4 , вчинила ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 389 КК України.
Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.
З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.
Обвинувачена ОСОБА_4 , під час судового розгляду у повному обсязі визнала себе винуватою в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та показала про те, що дійсно ухилилась від відбуття покарання у виді громадських робіт в КП «Зміїв-житло» без поважних причин. Підтвердила, що їй було роз`яснено порядок відбуття покарання та попереджено про кримінальну відповідальність.
У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаялась, виявила готовність нести передбачену законом відповідальність.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що межах обвинувачення ОСОБА_4 , є винуватою в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, і її дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України;
Під час призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком;
- обставину, що пом`якшує покарання, передбачену пунктом 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якою визнається активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини;
- обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає;
- особу обвинуваченої, яка раніше судима; під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебуває; не працює і не знаходиться на обліку в службі зайнятості; за місцем проживання скарг на її поведінку не надходило; має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд виходить з положень статтей 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації.
При цьому суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 50 Кримінального Кодексу України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. (частина 1 статті 65 Кримінального кодексу України)
Санкцією частини 2 статті 389 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.
Судовим розглядом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 , має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , 2018 року народження, а тому, в силу положень частини 3 статті 60, частини 3 статті 61 КК України, передбачені частиною 2 статті 389 КК України види покарання не можуть бути до неї застосовані (призначені).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 Постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані.
Таким чином, з огляду на те, що до ОСОБА_4 , не може бути застосоване основне покарання у виді арешту або обмеженням волі, а більш м`яке покарання за конкретних обставин справи призначити не можна, суд дійшов до висновку про необхідність визнання обвинуваченої винуватою у пред`явленому обвинуваченні без призначення покарання, що відповідатиме правовій позиції, висловленій в ухвалі ВССУ від 04.11.2014 р. (справа № 5-3853км14)
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_4 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України без призначення покарання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий: