справа № 488/297/20
провадження № 1-кп/488/130/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2021 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, працюючого водієм у ТК «Логі», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 ст. 186 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16.01.2020 року об 11:51 год. ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на незаконне заволодіння чужим майном, прийшов до відділення банку АТ КБ Приватбанк, розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 305-А та пройшовши до окремого кабінету, побачив потерпілого ОСОБА_6 , працюючого в телефонному режимі.

В подальшому, знаходячись в приміщенні вказаного кабінету, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, наніс один удар рукою в праву область обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді синця в ділянці обличчя, крововиливу та рани на слизовій оболонці нижньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого, шляхом ривків, намагався відкрито викрасти з рук ОСОБА_6 мобільний телефон Samsung Galaxy J6, вартістю 5499,00 грн., належний останньому.

Однак, кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причини, що не залежали від волі ОСОБА_4 , оскільки його дії були припинені потерпілим, та в подальшому обвинувачений був затриманий працівниками поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав повністю і беззаперечно, підтвердивши усі обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся.

Потерпіла сторона наполягала на необхідності кваліфікації дій обвинуваченого за більш тяжкою нормою кримінального закону з приводу чого слід зауважити, що, відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Пізніше, потерпілий звернувся до суду із письмовою заявою відповідно до якої примирився з обвинуваченим, повідомив про повне відшкодування збитків обвинуваченим, не має до обвинуваченого претензій, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Вина ОСОБА_4 , окрім його зізнання, доведена сукупністю доказів, зокрема:

- рапортами № 572 та 578 від 16.01.2020 року;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.01.2020 року;
- постановою про зміну правової кваліфікації від 27.01.2020 року;
- заявою ОСОБА_6 від 16.01.2020 року;
- протоколом огляду місця події від 16.01.2020 року;
- випискою з журналу обліку осіб, які звернулись до медичної установи від 16.01.2020 року;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх зберігання від 20.01.2020 року;
- квитанцією № 75/815;

- висновком експерта № 64 від 17.01.2020 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.01.2020 року;

- заявою ОСОБА_6 від 20.01.2020 року;

- протоколом огляду предмета від 20.01.2020 року;

- клопотанням ОСОБА_6 від 20.01.2020 року;

- протоколом огляду від 23.01.2020 року;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх зберігання від 23.01.2020 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.01.2020 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.01.2020 року;

- зберігальною розпискою ОСОБА_6 від 20.01.2020 року.

- показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , наданими в судовому засіданні.

Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що своїми діями ОСОБА_4 , за кваліфікуючими ознаками замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15 ч. 3 ст. 186 ч.2 КК України.

Обираючи міру покарання, суд враховує тяжкість та обставини скоєного правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно за місцем проживання та роботи, не судимий, офіційно працевлаштований; добровільно пройшов курс лікування від алкогольної залежності; добровільно відшкодував потерпілому збитки; примирився з потерпілим, який просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі; обставину, яка пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставина, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Оцінивши в сукупності зазначені вище обставини щодо особи обвинуваченого, його поведінки, яка свідчить про те, що ОСОБА_4 зробив необхідні висновки, суд погоджується з думкою прокурора і потерпілого щодо можливості застосування ст. 75 КК України
Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до статті 100 КПК України.
Судові витрати, цивільний позов відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись статтями 100, 369, 370, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1