Справа № 333/7204/19
Провадження № 1-кп/333/71/22
ВИРОК

Іменем України
11 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0003848 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, працюючого регіональним менеджером у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Юк Фуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В:
1. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, при наступних обставинах.
Приблизно в кінці жовтня 2019 року, точну дату і час під час досудового слідства встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_10 , діючи в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та положення Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» з умислом, направленим на незаконне придбання наркотичних засобів для особистого вживання, з самостійно вирощених на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , куща рослини роду коноплі обірвав верхівкові частини, листя і подрібнив їх, та таким чином виготовив придатний для вживання особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, після чого зберігав його на території вказаного домоволодіння без мети збуту, для особистого вживання до 05.11.2019 року.

05 листопада 2019 року, в період часу з 08 год. 20 хв. до 10 год. 09 хв., працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , було виявлено і вилучено в приміщенні кухні 3 великі зіп-пакети з вмістом рослинної речовини зеленого кольору у сухому стані, пластиковий бокс з вмістом рослинної речовини зеленого кольору у сухому стані, а також в приміщенні підвалу зліва від входу в підвішеному стані сухі стебла з рослинною речовиною зеленого кольору у сухому стані та на підлозі на поверхні полімерного настилу розсип рослинної речовини зеленого кольору у сухому стані, що відповідно до висновку судової хімічної експертизи № 7-2490 від 29.11.2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину складає 1265,958 г, що відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року є великим розміром.
Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, у великих розмірах.
2. Позиція обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав і суду пояснив, що на момент початку обшуку, приблизно о 08-00 годині, він знаходився у будинку, пив каву і почув лай собак. Коли він вийшов у двір, то побачив там натовп. Був слідчий, один оперуповноважений, начальник і два свідка. Хвіртку він не зачиняє, вона завжди в нього відчинена. Йому показали посвідчення і повідомили, що буде проходити обшук. Працівники поліції зайшли у будинок, розклали наркотичні засоби, після чого почався відеозапис. Він до будинку не заходив. Коли працівники поліції розкладали наркотичні засоби, він знаходився у дворі з оперуповноваженим. Двір будинку у нього в плитці, вирощувати коноплю ніде. Наркотичні засоби йому підкинули працівники поліції. На відео він давав ті пояснення, які сказали давати йому працівники поліції. Йому сказали, що якщо він відмовиться, у нього знайдуть щось гірше. Після цього він звернувся до захисника.

3. Підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Оскільки обвинувачений заперечував свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, судом в ході судового розгляду досліджені усі докази сторони обвинувачення та захисту, які сторони кримінального провадження вважали за потрібне надати.

На підтвердження вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, стороною обвинувачення було надано такі докази.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він був понятим під час обшуку у обвинуваченого. В той день він з товаришем на ім`я ОСОБА_12 з ОСОБА_13 йшли до станції « ОСОБА_14 ». Стояв автомобіль, з якого вийшли співробітники поліції і попросили їх побути понятими. Працівники поліції постукали, вийшов обвинувачений, вони сказали йому, що за його адресою буде проводитися обшук, на що останній не заперечував. Працівники поліції запитали у обвинуваченого, чи є у нього наркотичні засоби, на що той відповів, що вони знаходяться в холодильнику. В холодильнику дійсно були три пакети, а в підвалі вони знайшли, де сушилися гілки. Співробітники поліції ніяких пакетів не заносили. Коли вони виявили наркотичні засоби, тоді принесли спецпакети, куди все упакували. Більше ніяких пакетів, габаритних речей у співробітників поліції не було, вони з собою нічого не заносили. Обвинувачений сказав, що наркотичні засоби не для продажу, а для особистого вжитку. ОСОБА_10 не заперечував, що це його наркотичні засоби. Він підписував всі спецпакети як понятий. В холодильнику було три пакети по 300 г кожний. У обвинуваченого були ваги і співробітники поліції кинули один з пакетів на ваги, там було 300 г.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що він був в якості понятого під час проведення обшуку. В той день, приблизно рік тому, рано вранці, він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_16 на Пісках. Коли вони йшли по дорозі, на автомобілі зупинилися співробітники поліції і попросили побути їх понятими. Господар будинку відкрив їм, вони зайшли у будинок. В підвалі на плівці знайшли коноплю, висіли кущі. Все це підняли на кухню, сфотографували і запакували. Господар будинку вів себе спокійно, все показував, не заперечував, що це його наркотичні засоби. У співробітників поліції нічого з собою не було. Наркотичні засоби упаковувались в пакети, коробки, а вони як поняті підписували бірки. Наркотичних засобів було багато, але якою вагою, він не знає. Заздалегідь побути понятим, його ніхто не просив. У будинку були ваги і співробітники поліції зважували на них наркотичні засоби. По будинку вони переміщалися всі разом. Вони з ОСОБА_11 раніше приймали участь у якості понятих зі співробітником УПН ОСОБА_17 під час проведення обшуку і були раніше з ним знайомі.

Із наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження встановлено, що 04.11.2019 року старший слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про проведення обшуку у домоволодінні за фактичним місцем мешкання ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення і вилучення наркотичних засобів, в рамках кримінального провадження № 0000320, внесеного в ЄРДР 27.01.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2019 року по справі № 333/6392/19 (провадження № 1-кс/333/2558/19) клопотання слідчого задоволено, дозволено провести обшук у домоволодінні особи, що знаходиться за фактичним місцем мешкання ОСОБА_19 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання слідів злочинної діяльності, а саме: виявлення і вилучення наркотичних засобів та інших предметів виключених законом з обігу.

Відповідно до протоколу обшуку від 05.11.2019 року встановлено, що 05.11.2019 року старший слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_20 по справі № 333/6392/19 (провадження № 1-кс/333/2558/19) від 04.11.2019 року, у період часу з 08-20 год. до 10-09 год. 05.11.2019 року, в присутності двох понятих ОСОБА_15 і ОСОБА_11 , провів обшук за адресою: АДРЕСА_2 . Копія ухвали слідчого судді про проведення обшуку була вручена ОСОБА_10 , що підтверджується його особистим підписом. На пропозицію слідчого видати зазначені в ухвалі наркотичні засоби та інші предмети, ОСОБА_10 заявив, що в приміщенні кухні в холодильнику знаходиться в сухому вигляді канабіс. В ході проведення обшуку виявлено і вилучено: в приміщенні кухні в холодильнику зверху 3 великі зіп-пакети з вмістом рослинної речовини зеленого кольору у сухому стані, в приміщені кухні на пральній машинці пластиковий бокс з вмістом рослинної речовини зеленого кольору у сухому стані, в приміщенні підвалу зліва від входу в підвішеному стані стебла з рослинною речовиною зеленого кольору у сухому стані, в підвалі на підлозі на поверхні полімерного настилу розсип рослинної речовини зеленого кольору у сухому стані, в приміщені гаражу справа від входу полімерний пакет чорного кольору з вмістом стебел рослин зеленого кольору зі специфічним запахом. Від учасників зауважень і пропозицій не надходило. Під час проведення обшуку застосовувалась відеокамера «Panasonic». Із зазначеного протоколу обшуку вбачається, що обшук проводився лише в тій частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 , а за фактичним місцем мешкання ОСОБА_19 обшук не проводився.

У судовому засіданні було переглянуто відеозапис, доданий до протоколу обшуку від 05.11.2019 року.

Відповідно до рапорту старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі за № 29926 від 05.11.2019 року, 05.11.2019 року надійшли виділені матеріали з кримінального провадження № 0000320 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з висновком судової хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 7-2490 від 26.11.2019 року, надані на експертизу речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору (вміст трьох полімерних зіп-пакетів, полімерної ємності, картонної коробки та спец-пакета № INZ 4030272) є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маси якого в перерахунку на суху речовину складають 197,113 г, 181,038 г, 101,848 г, 15,095 г, 248,364 г, 522,5 г. Загальна маса канабісу становить 1265,958 г в перерахунку на висушену речовину. Надані на експертизу стебла рослин сіро-зеленого кольору (вміст полімерного мішка чорного кольору) є фрагментами стебел рослин роду конопля, та у своєму складі канабіноїдів, у т.ч. основний психоактивний канабіноїд тетрагідроканабінол, не містять і до наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів не відносяться.

Судом був досліджений речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: полімерний мішок, який опечатаний полімерною стяжкою № 7561859 з вмістом рослинної речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка містить наркотичний засіб канабіс, стебла рослини роду коноплі, які до наркотичних засобів не відносяться.

У судовому засіданні також досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_10 .

У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного процесуального законодавства, а інші як самі по собі, так і в сукупності не підтверджують прямо чи опосередковано існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, обставини які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках на потерпілого.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Дана презумпція невинуватості є одним із основних принципів сучасного кримінального провадження, що в Україні визнана відправною точкою правосуддя. Окрім того, це положення закріплено в пункті 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якій зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального злочину вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

За приписами ч.ч. 2, 4 статті 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За змістом ст. 373 КПК України суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок у разі, якщо стороною обвинувачення не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у Рішенні по справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» № 10590/83 від 06 грудня 1988 року та у Рішенні по справі «Капо проти Бельгії» від 13 січня 2005 року.

Статтями 84, 86 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Оцінюючи протокол обшуку від 05.11.2019 року, суд виходить з наступного.

Суд не приймає як доказ на спростування версії обвинувачення доводи сторони захисту про те, що на копії технічного запису судового засідання, де було проголошено ухвалу про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , по справі № 333/6392/19 (провадження № 1-кс/333/2558/19) від 04.11.2019 року, міститься інша дата проголошення ухвали про проведення обшуку, що не співпадає із датою ухвали, якою задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку у ОСОБА_10 , оскільки такі доводи є безпідставними.

Так, відповідно до журналу судового засідання ухвала була оголошена 04.11.2019 року у період часу з 14-29 години до 14-34 години. Згідно з інформацією з Д-3, зазначена ухвала була відправлена до Єдиного реєстру судових рішень 04.11.2019 року о 16-42 годині.

Допитаний у судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_21 пояснив суду, що працює три роки на посаді головного спеціаліста в Комунарському районному суді м. Запоріжжя. Йому надсилають з ІДПСС інструкції, згідно з якими він встановлює програмне забезпечення. Дата 23.12.2019, 21-19, береться з відеореєстратора, а не з програмного комплексу. У програмного комплексу є синхронізація з сервером і з інтернет часом. На відео дійсно видно, що на вулиці день, хоча о 21-19 годині повинно бути вже темно. Диски записують секретарі судового засідання. Можливо, якщо реєстратор був розряджений, то дата могла бути будь-яка. Дійсності має відповідати час, який синхронізується з інтернет сервером. Сам реєстратор не має функції синхронізації з інтернет сервером. Час можна подивитися на самому файлі відеозапису, який міститься на відеодорожці чи аудіодорожці. Якщо відкрити властивості файлу, то дата створення на диску комп`ютера і дата зміни 04.11.2019 року. Це і є дата, коли програма зберегла файл. Всі комп`ютери у суді підключені до сервера. У співробітників суду облікові записи користувачів, вони не можуть змінити дату, в них це вікно заблоковано.

Крім того, відповідно до протоколу обшуку від 05.11.2019 року копія ухвали слідчого судді про проведення обшуку була оголошена і вручена ОСОБА_10 перед початком проведення обшуку, що підтверджується його особистим підписом в протоколі.

При цьому відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обшук у домоволодінні ОСОБА_10 було проведено 05 листопада 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2019 року по справі № 333/6392/19 (провадження № 1-кс/333/2558/19). При цьому ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2019 року по справі № 333/6392/19 (провадження № 1-кс/333/2558/19) дозволено провести обшук в рамках кримінального провадження № 0000320, внесеного в ЄРДР 27.01.2019 року, у домоволодінні особи, що знаходиться за фактичним місцем мешкання ОСОБА_19 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наданого стороною захисту технічного паспорту, витягу реєстру речових прав видно, що будинок розташований за адресою АДРЕСА_2 , розділений на 2 господарства та належить двом окремим особам. Інша частина домоволодіння, яка не обшукувалася, належить ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто дозволу на проведення обшуку у частині домоволодіння, що належить ОСОБА_10 , у сторони обвинувачення на час проведення обшуку 05.11.2019 року не було.

Згідно з ухвалою на проведення обшуку, дозвіл на проведення обшуку надано лише слідчому ОСОБА_22 або іншому слідчому, який входить до слідчої групи. У долученому до матеріалів справи витягу з ЄРДР № 40003848 від 05.11.2019 року (матеріали справи зареєстровано о 12 год. 57 хв.) осіб, які проводили обшук за місцем проживання ОСОБА_10 , не має. Інших витягів до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод отримання доказів внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов (п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України).
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи. Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.
У зв`язку з тим, що згідно з ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді, а передбачених ч. 3 ст. 233 КПК України невідкладних випадків, коли обмеження права на недоторканність житла чи іншого володіння особи для проведення в них обшуку чи огляду може бути здійснено до постановлення рішення суду, не було встановлено, тому єдиною правовою підставою для проведення цієї слідчої (розшукової) дії мала би бути ухвала слідчого судді.

Оскільки дозвіл на проведення обшуку видано за місцем фактичного мешкання ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , який мешкає у іншій частині будинку, так як будинок розділено на 2 господаря, то сам обшук проведено без попереднього дозволу слідчого судді, у зв`язку з чим проведений обшук є незаконним, а отримані речові докази є недопустимими, внаслідок здійснення процесуальних дій без попереднього дозволу суду (cт. 87 КПК України).

Крім того, після проведення обшуку до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 сторона обвинувачення не зверталася, арешт на вилучені за місцем проживання обвинуваченого предмети не накладався. А сам обшук проведений без ухвали слідчого судді є незаконним і не тягне за собою правових наслідків.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Коем та інші проти Бельгії» від 22.06.2000 року зазначив, що основне призначення процесуальних норм захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою.

Теорія «плодів отруєного дерева» знайшла свого відображення в практиці Європейського суду з прав людини (рішення по справам «Яллох проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року, «Яременко проти України» від 30 квітня 2015 року). Згідно з даною теорією у разі порушення процедури отримання доказу, а звідси і визнання його недопустимим, всі інші похідні докази повинні визнаватися недопустимими.

Враховуючи так звану «доктрину плодів отруєного дерева», суд вважає за необхідне визнати недопустимими доказами речовий доказ, а саме: полімерний мішок, який опечатаний полімерною стяжкою № 7561859, з вмістом рослинної речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, висновок судової хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 7-2490 від 26.11.2019 року, показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , оскільки останні були понятими при проведенні обшуку.

Суд, дослідивши в судовому засіданні всі надані докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.12.2012 року).

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11.07.2013 року).

Сумнівний характер вчинення обвинуваченим саме інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння за ч. 2 ст. 309 КК України не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Аналізуючи всебічно, повно й неупереджено дослідженні у процесі судового розгляду всі фактичні обставини, надані на їх підтвердження докази, оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонується стороною обвинувачення, стороною обвинувачення залишилися нез`ясованими обставини, які мають суттєве значення для законного та обґрунтованого вирішення даного кримінального провадження та ухвалення обвинувального вироку, суд, з огляду на вказані вище обставини, враховуючи засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини (п. 10 ч. 1 ст. 7, ст. 17 КПК України), що полягають у тому, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 4 ст. 17 КПК України), дійшов висновку, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано достатніх переконливих доказів, оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів, що ОСОБА_10 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_10 належить виправдати у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
4. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати за проведення судової хімічної експертизи № 7-2490 від 26.11.2019 року, які складають 1 256 грн. 08 коп., на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку, суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 128, 129, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК Украйни, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Речові докази:
- полімерний мішок, який опечатаний полімерною стяжкою № 7561859 з вмістом рослинної речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка містить наркотичний засіб канабіс, стебел рослини роду коноплі, які до наркотичних засобів не відносяться та первинного упакування, що знаходяться в камері схову речових доказів Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1