УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2021 Справа №607/12240/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тернополі подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі стосовно засудженого ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_5 заявила, що подання слід задовольнити, та розстрочити суму штрафу засудженому.

Захисник заявила, що подання до задоволення не підлягає.

Засуджений ОСОБА_4 та представник органу пробації, будучи повідомленими про час та місце розгляду подання, в засідання не прибули, що однак не перешкоджає розгляду подання по суті.

Суд, заслухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали подання, дійшов наступного висновку.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2021 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначено йому за цією статтею покарання у вигляді штрафу, в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково, вирішено стягнути на її користь з ОСОБА_4 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 26 липня 2021 року вказаний вирок змінено в частині вирішення цивільного позову. Вирішено стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 1000 гривень відшкодування моральної шкоди. В решті вирок залишено без змін.

В ході розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 було встановлено, що останній є пенсіонером та інвалідом 2 групи загального захворювання, вказане підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , що видане 13 лютого 2019 року.

Згідно ч.5 ст.53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.537, п.4 ч.2 ст.539 КПК України, питання про заміну штрафу покаранням у виді громадських робіт розглядається судом, який ухвалив вирок.

Згідно ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Відповідно до ч.2 ст.57 КК України виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Санкцією ч. 1 ст. 126 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Зважаючи на вище вказане, зокрема, враховуючи те, що ОСОБА_4 є пенсіонером та інвалідом 2 групи, призначений йому розмір штрафу є мінімально можливим, а санкцією ч.1 ст.126 КК України не передбачено призначення покарання у виді позбавлення волі, підстави для задоволення подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі стосовно засудженого ОСОБА_4 , відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 56, 57 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі стосовно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1