В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/607/21
Провадження № 1-кп/348/276/21

04 листопада 2021 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, який працює механіком-водієм у ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття", з вищою освітою, одруженого, на утриманні має троє малолітніх дітей, раніше судимого 26.02.2016 вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

встановив:

24.01.2021 о 02:45 годині ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку майна із магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який належить ФОП ОСОБА_6 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , та шляхом віджиму металопластикового вікна проник до приміщення будинку та у подальшому шляхом розбиття вікна у засклених вхідних дверях магазину безпосередньо проник у приміщення магазину. З приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_3 викрав сигарети на загальною вартістю 1722, 00 гривень, мобільний телефон марки "Samsung" моделі "Gаlаху М10" вартістю 2533,00 гривень із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", вартістю 50,00 гривень та грошові кошти у сумі 184,00 гривні. Такими чином, потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно майнову шкоду у розмірі 4489,00 гривень. Після вчинення крадіжки ОСОБА_3 місце вчинення злочину покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким діями, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинену повторно, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, суд постановив обмежитися дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та допитом обвинуваченого.
Обвинуваченийвизнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У судовому засіданні дав такі показання. 24.01.2021 у нічний час (після 24.00 год.) він знаходився у м. Надвірна на вул. Руднєва неподалік магазину "Могорич плюс". В цей час він вирішив вчинити крадіжку, шляхом віджиму металопластикового вікна проник до приміщення будинку і викрав сигарети та мобільний телефон. Після вчинення крадіжки вийшов через двері. Зазначив, що викрадене він забрав собі. Крім того, пояснив, що на час вчинення крадіжки він не знав, що цей магазин належить ОСОБА_6 . Також зазначив, що у нього на утриманні є троє малолітніх дітей, найменша дитина хвора на аутизм. Він один працює, у його сім"ї важке матеріальне становище. Вказав, що щиро кається у вчиненому та більше такого не вчинятиме.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що не має можливості з"явитися у судове засідання, просить розгляд кримінального провадження проводити без його участі, обвинуваченого просить суворо не карати. Зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, шкоду йому відшкодовано у повному обсязі.
Крім цього, в судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копія паспорта громадянина України; вимога про наявність судимостей у обвинуваченого, відповідно до якої він раніше судимий, ст.75 КК України до нього не застосовували; копію вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.02.2016, відповідно до якого обвинувачений засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу; довідка про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; характеристика з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою скарги у міську раду на протиправні дії обвинуваченого не поступали; рапорт-характеристика від 25.01.2021 слідчого ОСОБА_7 (який складав обвинувальний акт та є слідчим у даному кримінальному провадженні) відповідно до якого обвинувачений на шлях виправлення не став, на профілактичні бесіди не реагував, за місцем проживання характеризується задовільно; картку на особу обвинуваченого, відповідно до якої щодо обвинуваченого надходили у поліцію заяви про вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень; копії свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_8 , 2010 р.н., ОСОБА_9 , 2019 р.н., ОСОБА_10 , 2014 р.н. батьком, яких є обвинувачений; довідка ФОП лікаря ОСОБА_11 , згідно з якою дитина обвинуваченого, ОСОБА_9 , часто хворіє респіраторними захворюваннями, призначено лікування щодо затримки розвитку; довідка про доходи обвинуваченого, згідно з якою загальна сума доходів обвинуваченого за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 становить 30 859,54 гривень, крім цього обвинуваченим сплачені аліменти 5121,26 гривень; згідно з розрахунковими листками за листопад 2020 року обвинуваченому було виплачено аванс у розмірі 1640,00 гривень, заробітну плату у розмірі 1241,59 гривень, за грудень 2020 року: аванс - 1670,00 гривень, лікарняний - 508,18 гривень та заробітну плату - 2162,62 гривень, за січень 2021 року: аванс - 1430,00 гривень, заробітну плату - 3011,89 гривень; копію довідки управління соціального захисту населення Надвірнянської РДА від 07.09.2021, згідно з якою дружині обвинуваченого, ОСОБА_12 , призначено допомогу, як малозабезпеченій сім"ї.
Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, та що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.
У судових дебатах прокурор зазначив, що обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття. З урахуванням поведінки обвинуваченого у ході судового провадження, його показань, ставлення до вчиненого, суд доходить висновку щодо наявності такої поставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.
Захисник у судових дебатах просила при призначенні покарання обвинуваченому застосувати ст.69 КК України з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та особи обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та того що обставини, які обтяжують покарання відсутні.

У ході судового розгляду встановлено, що шкода завдана внаслідок вчинення злочину потерпілому в повному обсязі відшкодована обвинуваченим. Потерпілий до обвинуваченого майнових претензій не має. Тому, суд вважає доведеною наявність такої обставини, яка пом`якшує покарання, як добровільне відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, досудове розслідування даного злочину тривало два місяці, за цей час у кримінальному провадженні було призначено та проведено 4 експертизи, зокрема і: дактилоскопічна, трасологічна, експертиза волокон і волокнистих матеріалів, крім того було вжито заходи забезпечення кримінального провадження, а саме накладено арешт на речові докази, щодо яких існувала сукупність розумних підстав вважати, що докази можуть бути втрачені, до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. У ході розгляду справи сторона обвинувачення не вказала на сприяння з боку обвинуваченого у ході здійснення досудового розслідування. Доказів того, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину не було надано і стороною захисту у ході розгляду справи. Зважаючи на наведене, суд доходить висновку щодо відсутності такої обставини, яка пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину та відхиляє твердження сторони захисту у цій частині.
Щодо наявності у діях обвинуваченого такої обставини, яка пом`якшує покарання, як вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, суд враховує таке. Обвинувачений має регулярний дохід, так після вирахування з його заробітної аліментів та податків він отримав у листопаді 2020 року, у грудні 2020 року, у січні 2021 року орієнтовано по 3000,00 гривень. Такий дохід є невеликим, однак стабільним. З урахуванням розміру прожиткового мінімуму та кількості утриманців дохід невисокий, однак, це не позбавляє обвинуваченого можливості шукати легальний підробіток. Обвинувачений викрав з магазину не товари, що необхідні для утримання дітей, а в основному сигарети, що не свідчить про те, що вчиняючи злочин обвинувачений діяв в інтересах сім`ї. У довідках про стан здоров`я дитини не вказано коли саме у дитини були діагностовані захворювання. Враховуючи це, суд доходить висновку, що твердження сторони захисту про збіг тяжких сімейних обставин не знайшло свого підтвердження.
Таким чином, обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин проти власності. За вчинення даного злочину КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі. Інших альтернативних видів покарання закон не передбачає, оскільки ч.3 ст.185 КК України передбачено кваліфікований склад злочину, крім цього злочин вчинено повторно, оскільки на розгляді у Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області є обвинувальний акт за ч.3 ст.185 КК України. Відповідно до п.3 постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 N 7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин. Стаття 69 КК України надає право суду перейти до більш м`якого виду покарання ніж той, що передбачений у санкції статті за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного. Пуктом 8 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Таким чином, суд доходить висновку, що при призначенні покарання обвинуваченому немає підстав для застосування ст.69 КК України. Так, у даній справі встановлено наявність 2 обставин, щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, які пом`якшують покарання обвинуваченого, однак, обставин, які б свідчили про те, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення судом у ході здійснення судового провадження не було встановлено. Крім того, дані про особу винного, його поведінку під час та після вчинення злочину, мета та мотиви вчинення злочину також не свідчать про можливість застосування ст.69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання.
Згідно з досудовою доповіддю у обвинуваченого середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, який він становить для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку Надвірнянського МРС виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправленння та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У випадку звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає за доцільне покласти на обвинуваченого обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зазначений висновок орагну пробації є обгрунтованим з підстав наведених у ньому, орган пробації в повному обсязі дослідив особу обвинуваченого та дав мотивований висновок, підстав для відхилення такого висновку не встановлено.
При цьому суд критично оцінює рапорт-характеристику обвинуваченого, який був підготований слідчим у кримінальному провадженні, оскільки слідчий є стороною обвинувачення, що обумовлює його суб`єктивне ставлення до особи щодо якої здійснюється досудове розслідування.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України обвинувачого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього основні та додатковий обов`язок, передбачений ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2021, скасувати, згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, речові докази, а саме: мобільний телефон марки "Samsung" моделі "Gаlаху М10" із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", купюру номіналом 20 гривень, сигарети "Рагlіаment " у кількості 13 штук, сигарети "МагIbого" у кількості 4 штуки, сигарети "Davidoff" у кількості 5штук, сигарети "Winston ", у кількості 7 штук, грошові кошти: номіналом 20 гривень-2 шт., номіналом 10 гривень -4 шт, номіналом 5 гривень -14 штук, номіналом 2 гривні-2 штуки, номіналом 1 гривень-10 штук у загальній сумі 164, 00 гривень, дерев"яну драбину, які відповідно до постанов від 24.01.2021 визнано речовими доказамим у кримінальному провадженні слід повернути законному володільцю; мікрооб"єкти, два сліди взуття, слід фактури матеріалу, п"ть слідів пальців рук, оптичний носій (СD-R диск), які визнані речовими доказами відповідно до постанови від 24.01.2021 - залишити у матеріалах кримінального провадження; рюкзак із надписои "Kaytan sports", штани, ліхтарик, пару кросівок, куртку, запальничку із надписом "Clipper", мобільний телефон "Nokia", які відповідно до постанов від 24.01.2021 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні слід повернути законному володільцю; кусачки із тримачами, мішок, частину металевої труби, лом , балаклаву, матерчату рукавицю, мотузку, які відповідно до постанов від 24.01.2021 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні слід - знищити.
З ОСОБА_3 на підставі ст.124 КПК України слід стягнути процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 5884 грн.20 коп. на користь держави.
Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2021 було застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Визначено заставу 45 400, 00 гривень. Зі змісту ухвали встановлено, що обвинувачений був затриманий 24.01.2021. Відповідно до листав від 27.01.2021 обвинувачений був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Строк перебування під вартою слід захарувати у строку відбування покарання.

Прокурор просив повернути заставу після набрання вироком законної сили, заставодавцю ОСОБА_13 .
Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. З врахуванням наведеного та вимог ч. 4 ст. 374 КПК України після набрання вироком законної сили дані кошти слід повернути заставодавцю.
До вступу вироку в законну силу слід залишити раніше обраний обвинуваченому, на підставі ухвали слідчого судді від 26.01.2021, запобіжний захід у виді застави.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, поклавши на нього такі обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зарахувати ОСОБА_3 строк тримання під вартою у строк відбування покарання.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити запобіжний захід у виді застави.
Після набрання вироком суду законної сили повернути ОСОБА_13 , внесену ним заставу у розмірі 45 400 (сорок п"ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, отримувач коштів ТУ ДСА України у Івано-Франківській області.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2021 - скасувати.

Речові докази:
- мобільний телефон марки "Samsung" моделі "Gаlаху М10" із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", купюру номіналом 20 гривень, сигарети "Рагlіаment " у кількості 13 штук, сигарети "МагIbого" у кількості 4 штуки, сигарети "Davidoff" у кількості 5 штук, сигарети "Winston ", у кількості 7 штук, грошові кошти: номіналом 20 гривень-2 шт., номіналом 10 гривень-4 шт, номіналом 5 гривень -14 штук, номіналом 2 гривні-2 штуки, номіналом 1 гривень-10 штук у загальній сумі 164, 00 гривень, дерев"яну драбину - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- мікрооб"єкти, два сліди взуття, слід фактури матеріалу, п"ть слідів пальців рук, оптичний носій (СD-R диск), які визнані речовими доказами відповідно до постанови від 24.01.2021 - залишити у матеріалах кримінального провадження;

- рюкзак із надписои "Kaytan sports", штани, ліхтарик, пару кросівок, куртку, запальничку із надписом "Clipper", мобільний телефон "Nokia", які відповідно до постанов від 24.01.2021 визнано речовими доказамим у кримінальному провадженні слід повернути з ОСОБА_3 ;

- кусачки із тримачами, мішок, частину металевої труби, лом , балаклаву, матерчату рукавицю, мотузку - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 5884 (п"ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь держави.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1