Провадження 1-кп/522/1082/21
УХВАЛА
Іменем України
14 грудня 2021 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря- ОСОБА_4

під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000696 року від 12.02.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ананьіва Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, українця, освіта вища, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, Харківської області, громадянина України, освіта - середня, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого: у 2007 році, Фрунзовським районним судом м. Харків, за ч.2 ст.186 КК України; у 2009 році, Оржонікізовським районним судом м. Харків, за ч.2 ст.186 КК України; у 2013 році, Оржонікізовським РС м.Харків, за ч.2 ст. 122 ч. 2, ст. і 90 ч. 1 КК України, був звільнений у 2017році по відбиттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_11

УСТАНОВИВ:
Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає.

Прокурор звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою терміном на шістдесят діб.

Адвокат ОСОБА_12 заперечувала проти задоволення клопотання та просила змінити запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 з тримання під вартою на нічний домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_6 тримається під вартою з лютого 2019 року, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України зменшились, ОСОБА_6 перебуває у цивільному шлюбі, до затримання був працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання у м.Одесі. Стороною обвинувачення не доведено факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Крім того захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, підтримали клопотання адвоката ОСОБА_12 та просили суд змінити запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 на більш м`який,

В судовому засіданні обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання та я підтримав клопотання захисників, просив суд його задовольнити у повному обсязі.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.
Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинувачених під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від суду; вчинити інші кримінальне правопорушення проти власності.
Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.
Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого, корисливого злочину проти власності із застосуванням насильства, який карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років. ОСОБА_6 у минулому неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. На цей час у кримінальному провадженні досліджуються докази.
Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, поведінка під час інкримінованого злочину, дає підстави вважати, що обвинувачений , перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини, переховуватися від суду чи впливати на свідків.
Ризики, які біли враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому вони обвинувачуються. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 177,178, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 12 лютого 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя:

14.12.2021