Код суду 233 Справа № 233/3385/21
Вирок
Іменем України
31 серпня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Костянтинівка, Донецької області, українець, громадянин України, має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України,
27.06.2021 року у денний час доби, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_3 , за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_6 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить на праві власності ОСОБА_4 .
27.06.2021 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 через отвір в огорожі між вказаними будинками проник на територію сусіднього домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .
З метою полегшення викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи на території двору за вищевказаною адресою, вирішив вчинити викрадення поетапно. Негайно реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі домоволодіння АДРЕСА_4 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, викрав майно, яке належать ОСОБА_4 - брухт чорного металу, а саме: раковину, лійку, вуголки у кількості 5 шт., каструлі у кількості 3 шт., таз, миски у кількості 2 шт., кружки у кількості 2 шт., кришку від каструлі, горщик дитячий, загальною вагою 28,6 кг., які поклав у мішок, який приніс із собою та переніс на територію буд. АДРЕСА_3 . Після чого повернувся до вищевказаного домоволодіння для того щоб ще викрасти брухт чорного металу з житлового будинку, згідно єдиного умислу, який виник раніше.
27.06.2021 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, точного часу встановити не надалося можливим, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 пройшов через отвір в огорожі із сусіднім домоволодінням АДРЕСА_3 на територію домоволодіння АДРЕСА_4 та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом зламу замку вхідних дверей вищевказаного будинку, за допомогою металевої монтировки, яку знайшов у дворі, проник до приміщення будинку, звідки діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно - брухт чорного металу, який належить ОСОБА_4 , а саме: поверхню плити пічного опалення з кільцями, каструлю, миску, ємність, загальною вагою 30 кг., після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_5 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скоїв крадіжку брухту чорного металу загальною вагою 58,6 кг, вартістю 375 грн. 04 коп., який належить ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 27 червня 2021 року, у денний час доби, він перебував на території домоволодіння АДРЕСА_3 , за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_6 , де вирішив скоїти викрадення майна з домоволодіння АДРЕСА_4 . Після чого, приблизно о 13 годині 00 хвилин через отвір в огорожі між вказаними будинками він проник на територію домоволодіння АДРЕСА_4 та перебуваючи на території двору за вищевказаною адресою викрав брухт чорного металу, який поклав у мішок, який приніс із собою та переніс на територію буд. АДРЕСА_3 . Після чого він знову повернувся до вищевказаного домоволодіння для того щоб ще викрасти брухт чорного металу з житлового будинку та приблизно о 14 годині 00 хвилин пройшов через отвір в огорожі із сусіднім домоволодінням АДРЕСА_3 на територію домоволодіння АДРЕСА_4 та шляхом зламу замку вхідних дверей вищевказаного будинку, за допомогою металевої монтировки, яку знайшов у дворі, проник до приміщення будинку, звідки викрав брухт чорного металу, після чого з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Свою вину обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення та обсягом спричиненої шкоди, щиро покаявся, вибачився перед потерпілою, мав намір на відшкодування заподіяного збитку, а також на уникнення в подальшому скоєння подібного.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні відмовилася надавати покази та ставити питання обвинуваченому з приводу вчиненого кримінального правопорушення, прийняла вибачення від обвинуваченого, цивільний позов не заявляла, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мала, а також погодилась із запропонованим прокурором видом покарання з випробуванням.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище та житло.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_5 вважається особою раніше не судимою, під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; за медичною допомогою до протитуберкульозного диспансеру не звертався; не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, має адресу реєстрації та місце мешкання, за місцем проживання характеризується посередньо, працездатний, офіційно не працевлаштований, свою провину у скоєному визнав у повному обсязі та готовий відповідати за скоєне, визнав загальний розмір спричиненої ним матеріальної шкоди.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.185КК України, наближене до нижчої межі, оскільки саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
В той же час, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його критичного ставлення до скоєного, наміри стати на шлях виправлення та перевиховання, відсутність претензій з боку потерпілої, наявні підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_5 положень ст.75КК України та звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст.76КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 514 гривень 86 копійок.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та з покладенням на нього відповідно до ст.76КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 копійок.
Речові докази брухт чорного металу, вагою 58,6 кг, які зберігаються у ОСОБА_4 залишити останній за приналежністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1