Житомирський апеляційний суд
Справа №287/165/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.263 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №287/165/21 за апеляційною скаргою прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Олевського районного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року відносно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

та

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.75КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину з покладенням на неї обов`язків передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в солідарному порядку витрати на залучення експерта для проведення під час досудового розслідування експертизи в сумі 3268 грн. 80 коп.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2021 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_8 домовився зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 піти вкрасти будь-які речі із домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що у вказаному домоволодінні постійно ніхто не проживає.
Того ж дня, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , взявши з собою металевий візок для перевезення викраденого майна. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , переконавшись, що у будинку нікого не має та за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, відкривши дерев`яну хвіртку зайшли на територію домоволодіння.
Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_8 взяв металевий прут, що лежав на землі, підійшов до вхідних дверей будинку та за допомогою нього відкрив скобу металевого навісного замка, на вхідних дверях будинку, таким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно проникли всередину будинку. Перебуваючи у будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зайшли до кімнати спальні, звідки таємно викрали цифровий телевізійний тюнер марки «TIGER», моделі Т-2 IPTV, в корпусі чорного кольору, вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 147/21-25 від 26.01.2021 року 251 грн. 60 коп. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зайшли до кімнати ванни, звідки таємно викрали господарську алюмінієву каструлю, ємністю 40 літрів, вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 148/21-25 від 26.01.2021 року 495 грн. 60 коп.
Також, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуваючи у зазначеній кімнаті відкрили дерев`яний щит підвального приміщення, звідки таємно викрали 49 кг. 600 гр. картоплі, вартістю 297 грн. 60 коп.
В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 після вчинення крадіжки викрадене майно навантажили на металевий візок та вийшли з території домоволодіння та розпорядилися викраденим майном на свій розсуд.
В результаті вище вказаного кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_10 завдано матеріального збитку на суму 1044 грн. 80 коп.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі з доповненнями, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України, вид та розмір призначеного судом покарання, просить вирок суду змінити, як незаконний, своїм рішенням виключити з абз.1 мотивувальної частини вироку формулювання «Досудовим розслідуванням встановлено» та вважати абз.1 мотивувальної частини вироку вірним без вказаного формулювання, стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час досудового розслідування в розмірі 1634 гривня 40 копійок із кожного з обвинувачених. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін. При цьому, звертає увагу, що судом першої інстанції при ухваленні вироку порушено вимоги п.2 ч.3 ст.374 КК України в частині формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним під час судового розгляду кримінального провадження, а саме в абз.1 мотивувальної частини вироку безпідставно зазначено формулювання «Досудовим розслідуванням встановлено». Звертає увагу, що згідно п.3 ч.1 ст.118 КІ1К України до процесуальних витрат відносяться виграти, пов`язані із залученням експертів, які, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави. Згідно п.13 ч.3 ст.368 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд вирішує питання про стягнення таких витрат з кожного з обвинувачених, відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного з засуджених, аналогічну правову позицію щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено у постановах Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду у справах №185/3072/16-к від 12 лютого 2019 року та №555/551/17 від 01 жовтня 2019 року. Вважає, що з врахуванням ролі кожного з обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, вищезазначені процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз мають бути розподілені в рівних долях, тобто по 1634 грн. 40 коп. з кожного обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, правова кваліфікація їх дій за ч.3 ст.185 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема - формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, судом першої інстанції помилково зазначено - «Досудовим розслідуванням встановлено», тобто, в даному випадку судом першої інстанції допущено порушення КПК України, в частині конкретного формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що викладені прокурором доводи про порушення в цій частині вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції, є обґрунтованими. Суд першої інстанції в частині формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, порушив вимоги кримінального процесуального закону, що відповідно до ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку у мотивувальній частині, шляхом виключення з першого абзацу мотивувальної частини вироку формулювання «Досудовим розслідуванням встановлено».

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №287/165/21, під час досудового розслідування у провадженні проведено ряд судових експертиз - №147/21-25 від 26.01.2021 та №148 від 26.01.2021, загальна вартість проведення яких складає 3 268 грн. 80 коп. (а.п.48, 52).

У відповідності до оскаржуваного вироку, судом першої інстанції стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 витрати на залучення експерта для проведення під час досудового розслідування експертизи в сумі 3268 грн. 80 коп. - в солідарному порядку.

При цьому, згідно ч.ч.1, 3 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити відповідні питання, зокрема, і питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.

З аналізу вище зазначених норм кримінального процесуального закону видно, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу між обвинуваченими та не можуть бути стягнуті судом солідарно.

Крім того, згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатись в певних часках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Між тим, всупереч цим вимогам закону та роз`яснень касаційної інстанції, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Наведене порушення судом першої інстанції перешкодило ухвалити законний вирок, а тому апеляційний суд вважає за необхідне змінити вирок суду і в частині стягнення судових витрат з обвинувачених.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - змінити.
Виключити з першого абзацу мотивувальної частини вироку формулювання «Досудовим розслідуванням встановлено».
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в дольовому порядку на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час досудового розслідування, в розмірі 1634 грн. 40 коп. з кожного.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді :