Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1866/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ч.1 ст.135 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ч.1 ст.135 КК України.
В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 посилається на те, що із постановою про закриття кримінального провадження він не згоден та вважає її передчасною. На думку скаржника, у даному кримінальному провадженні не було проведено ряду процесуальних та слідчо-розшукових дій спрямованих на розкриття злочину, а саме: не вилучено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4 , а також не встановлено чи не був транспортний засіб у розшуку; не проведено додаткового допиту ОСОБА_5 ; не досліджено факту умисного спричинення тілесних ушкоджень під час неадекватної їзди на транспортному засобі, як наслідок можливої перекваліфікації дій ОСОБА_5 на можливий злочин. Крім цього, не встановлено причини не зупинки водієм після скоєння ДТП, не встановлено чи перебував ОСОБА_4 у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння (обставина, що обтяжує відповідальність за правопорушення), не встановлено момент виникнення небезпеки для потерпілої ОСОБА_6 , не встановлено чи мав можливість ОСОБА_4 реально оцінити дорожню обстановку та визначити момент виникнення небезпеки, не встановлено чи мав ОСОБА_4 технічну можливість запобігти зіткненню з пішоходом до моменту виникнення небезпеки для руху, не встановлено чи був на початку пішохідного переходу зустрічний автомобіль, що створив ОСОБА_5 перешкоду для огляду переходу, не встановлено причину відмови ОСОБА_5 від проведення алко- та наркотичного освідування, не встановлено причину не надання допомоги малолітній, яка завідомо перебуває в небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу або неповідомлення про такий стан дитини належним установам чи особам, а також не встановлено чи знає ОСОБА_4 . Правила дорожнього руху. За таких обставин, винесена старшим слідчим постанова, всупереч ч.2 ст. 9 КПК України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. А тому, скаржник просить суд зазначену постанову про закриття кримінального провадження скасувати, провести додатковий допит ОСОБА_5 для встановлення істини щодо вини, а також провести додаткові слідчі дії для встановлення повної вини ОСОБА_5 .
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав наведених у ній та просить її задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати скаргу без його участі, проти вимог заявлених у скарзі заперечує. Також, надав слідчому судді матеріали кримінального провадження для ознайомлення.
Заслухавши пояснення скаржника, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.1 п.3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З копії постанови старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 30.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 отримав зазначену постанову 13.10.2021 року, а тому строк на звернення до слідчого судді із відповідною скаргою ОСОБА_3 не пропущено.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції», заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини», заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У судовому засіданні встановлено, що до СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області надійшла заява законного представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_3 про те, що під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 07.03.2020 року в м. Олевську, по вул. Свято-Воздвиженській неповнолітня ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, водій ОСОБА_4 покинув місце ДТП чим поставив потерпілу в небезпечний для життя і здоров`я стан.
По факту залишення без допомоги особи, яка перебуває у безпорадному стані СВ ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області відомості внесено до ЄРДР за № 0000222 від 03.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.
Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 від 30.12.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000222 від 03.08.2020 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.
Постанова обґрунтована тим, що водій ОСОБА_4 усвідомлював, що на момент виникнення ДТП потерпіла ОСОБА_6 отримувала допомогу від очевидців події та іншої допомоги не потребувала, так як така вже була надана, а тому у даному випадку в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України.
Аналіз матеріалів, що було надано до суду у сукупності з встановленими обставинами дозволяє суду прийти до висновку, що оскаржувана скаржником постанова від 30.12.2020 року є передчасною, недостатньо обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).
Так, доводи заявника ОСОБА_3 про передчасність і необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження є слушними та знайшли своє підтвердження під час розгляду скарги.
На думку суду, орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження, в повному обсязі не з`ясував усі зазначені заявником обставини кримінального правопорушення, не вжив всіх необхідних заходів для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, що ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно припису ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає доводи скарги в цій частині слушними та такими що підлягають задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Також, згідно із ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Враховуючи зазначене, стосовно вимог скарги в частині проведення додаткового допиту ОСОБА_5 для встановлення істини щодо його вини та проведення додаткових слідчих дій для встановлення повної вини ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає, що зазначені питання не належать до компетенції слідчого судді, а відносяться до повноважень органу досудового розслідування. Тому, у цій частині скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 92, 219, 303-307, 309КПК України, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ч.1 ст.135 КК України задоволити частково.
Постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ч.1 ст.135 КК України- скасувати.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1