В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000972 від 20.11.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця села Вербки,

Павлоградського району, Дніпропетровської

області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні

неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середню освіту, працюючого ВСП «Шахтоуправління

імені Героїв Космосу», ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», дільниця ПР-1,

на посаді прохідника, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2021 о 10.45 год., водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Octavia А5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 30.11.2011 ТСЦ 1241, зі швидкістю, приблизно 50 кілометрів на годину, рухався по правій смузі проїзної частини вулиці Харківська, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, у місті Павлоград, Дніпропетровської області, від вулиці Толстого в напрямку вулиці Степового Фронту. Рухаючись по зазначеній проїжджій частині автомобіль марки «Skoda Octavia А5» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , в умовах необмеженої видимості, наближався до пішохідного переходу, розташованого в районі будівлі №15 по вулиці Харківській, міста Павлоград, позначеного дорожньою розміткою білого кольору, яка згідно п. 1.14.1. Правил дорожнього руху, інформувала про нерегульований пішохідний перехід та позначеного по ходу його руху дорожнім знаком 5.35.1. Правил дорожнього руху «Пішохідний перехід». У зазначений час з лівого узбіччя на нерегульований пішохідний перехід вийшов пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який по вказаному пішохідному переходу у темпі кроку почав перетинати проїзну частину вулиці Харківська міста Павлограда зліва направо відносно його напрямку руху. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я себе і громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, та продовжив рух далі, тим самим створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху. У ході подальшого руху водій ОСОБА_3 виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де 20.11.2021 року о 10.45 год. в районі будівлі № 15 по вулиці Харківська, міста Павлоград допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля марки «Skoda Octavia А5» реєстраційний номер НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. 18.1. Правил дорожнього руху, в якому вказано:

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали. Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_7 , заподіяно тілесні ушкодження у виді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки, гематоми правого стегна, забою поперекової області. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки, гематоми правого стегна, забою поперекової області утворилися від дії тупих твердих предметів (предмету), що діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі та такими предметами могли бути, виступаючі частини транспортного засобу та дорожнє покриття при падінні і ударі об нього. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки, гематоми правого стегна, забою поперекової області за своїм характером відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду показав, що дійсно 20.11.2021 о 10.45 год. він рухався на своєму транспортному засобі марки «Skoda Octavia А5 по вул. Харківська м. Павлограда, та на нерегульованому пішохідному переході, в зв`язку із неуважністю, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . У скоєному він щиро кається, та просить суд призначити йому не суворе покарання, та не позбавляти його водійського посвідчення так як на його утриманні знаходиться дружина з тяжким захворюванням, та яка потребує постійного нагляду, лікування за межами м. Павлограда, та для цього йому потрібен транспортний засіб. Крім того, на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, за якими він особисто наглядає, так як його дружина із за хвороби не в змозі цього зробити.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у порушенні правил безпеки дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 286 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до роз`яснень п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії нетяжких, раніше не судимий, та до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружину, яка тяжко хворіє, у лікаря-нарколога та психіатра на обліку обвинувачений не перебуває, за місцем роботи характерезується позитивно, вину визнав повністю, частково відшкодував потерпілому шкоду.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, та ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Однак, враховуючи вище зазначені обставини, спосіб життя обвинуваченого, низьку ймовірність вчинення повторного порушення, те, що він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка має тяжку хворобу, працює, також враховуючи що останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину визнав, щиро каявся, частково відшкодував шкоду потерпілому, та з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд приходить висновку, що обвинувачений не становить небезпеку для суспільства, в зв`язку з чим його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 5491 (п`ять тисяч чотириста девяносто один) грн. 40 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Автомобіль марки «Skoda Octavia А5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 30.11.2011 ТСЦ 1241, належить ОСОБА_3 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2022, скасовано арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2021 року, а саме: на автомобіль марки «Skoda Octavia А5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в частині користування зазначеним вище автомобілем. Суд вважає за необхідне залишити без змін арешт майна згідно ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2021 року в частині заборони на його розпорядження.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) місяць.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному проваджені:

- автомобіль марки «Skoda Octavia А5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на площадці тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10 передати за належністю ОСОБА_3 , залишивши арешт в частині заборони на його розпорядження;

- micro SD HC T-G на 32 GB, з відеозаписом, яку вилучено під час огляду автомобіля марки «Skoda Octavia А5» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 5491 (п`ять тисяч чотириста девяносто один) грн. 40 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .