У Х В А Л А
Іменем України

24 листопада 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0002505 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ`УКРМІКС», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.383,ч.2ст.384 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджено з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 19.11.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2ст.383,ч.2ст.384 КК України. Слідчий в клопотанні посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи викладенні у клопотанні, просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки слідчий в своєму клопотанні не навів достатність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, за наявністю яких ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід домашній арешт, а тому просив визначити інший запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2ст.383,ч.2ст.384 КК України.

Судом береться до уваги те, що в даній конкретній ситуації наявні обставини та відомості, які переконують неупередженого спостерігача (яким в даному випадку є суддя) в тому, що особа, можливо скоїла злочин (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Labita v. Italy [GC], № 26772/95, § 155, ECHR 2000-IV»), що вказує на існування розумної підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), і така підозра стосується правопорушення, передбаченого законом (ч.2ст.383,ч.2ст.384 КК України).

Втім, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч.1 ст.194 КПК України яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Вирішуючи в даному випадку питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , про який клопоче слідчий, слідчий суддя враховує, що статтею 5 Європейської конвенції з прав людини передбачені випадки, коли особу може бути позбавлено свободи відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема це може бути здійснено з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (пункт «с»).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі з дотриманням гарантій передбачених статтею 5 Конвенції. В свою чергу, за змістом частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Враховуючи, що клопотання слідчого та його зміст не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, а самий ризик переховування обвинуваченого не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому, слідчий суддя вважає, з врахуванням положень ст.176 КПК України, до підозрюваного слід застосувати менш обтяжливий запобіжний захід ніж домашній арешт.

Дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимим, його вік, який працює, має визначене місце проживання, вказує про наявність тісних соціальних зв`язків та свідчить на користь останнього, що в свою чергу є стримуючим фактором та може вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто більш м`якого ніж домашній арешт, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджено з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яким зобов`язати його:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись з м. Києва без дозволу слідчого чи прокурора.

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання..

Строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків встановити по 24 січня 2022 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя