Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/998/21
номер провадження 1-кп/368/194/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2021 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0001178 від 03.10.2021 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кип`ячка Миронівського району Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4
- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 02.10.2021 о 03 год. 38 хв., рухаючись зі сторони вул. Столичної в напрямку вул. Незалежності в м. Кагарлик, проходячи повз стоянку, що розташована по вул. Столична, 2, м. Кагарлик, Обухівського району, Київської області помітив, що на останній знаходиться автомобіль марки ГАЗ 33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ НОМЕР_2 та перебував у користуванні ОСОБА_6 на підставі дорожнього листа № 1251085 від 02.10.2021. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у сховище, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшовши до вище вказаного автомобіля та шляхом відчинення дверей зі сторони водія, які були не замкненні на ключ, проник в салон автомобіля, який перебував у користуванні ОСОБА_6 та який знаходився на стоянці для вивантаженні вантажу за адресою: АДРЕСА_3 звідки викрав мобільний телефон марки «Xiaomi MI9Piano Black» 6GBRAM64GB ROM, IМЕІ: НОМЕР_3 з сім картою мобільного оператора Vodafone НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3920 від 04.10.2021 вартість мобільного телефону марки «Xiaomi MI9Piano Black» 6GBRAM64GB ROM, становить 5100 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю та пояснив, що 02 жовтня він із знайомими відпочивали довго. Потім близько пів на четверту годину ночі він проходив біля магазину АТБ. Він побачив машину і він вирішив подивитись, що є у кабіні машини. Відкривши двері він побачив телефон і вирішив його викрасти. Телефон він повернув. Більше такого робити не буде. Просить сильно його не карати.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться письмовими доказами по справі, зокрема:
?витягом з кримінального провадження № 0001178, відомості про яке внесено 03.10.2021 р., згідно якого 02.10.2021 до ВП № 1 (м. Кагарлик) Обухівського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що поблизу магазину АТБ за адресою: вул. Столична, 2, м. Кагарлик, Київської області невідомі особи проникли до автомобіля Газель, р.н. НОМЕР_1 , звідки викрали мобільний телефон Хіаоті МІ 9 (ЄО 5731 від 02.10.2021);
?протоколом огляду місця події від 02.10.2021 р. та фото таблицею до протоколу огляду місця події, де було проведено огляд місця вчинення кримінального правопорушення, а саме: площадку біля магазину АТБ, де стояв автомобіль марки Газель, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував потерпілий ОСОБА_6 та було вчинено крадіжку мобільного телефону марки Хіаоті МІ 9;
?свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 вбачається, що автомобіль марки АС моделі G 3302 АХХХ-1, реєстраційний номер НОМЕР_6 , належить ТОВ «Персонал Преміум»;
?подорожнім листом № 251085 від 02.10.2021 р. вбачається, що на автомобілі марки ГАЗ-33021, реєстраційний номер НОМЕР_6 , перевозили кондитерські вироби;
?заявою ОСОБА_3 від 02.10.2021 р., який добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Xiaomi MI9Piano Black», який він викрав з автомобіля;
?протоколом огляду місця події від 02.10.2021 р. та фото таблицею до протоколу огляду, який було проведено в присутності двох понятих та ОСОБА_3 , під час якого було проведено огляд телефону марки «Xiaomi MI9Piano Black» та який він добровільно видав працівникам поліції;
?постановою про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 03.10.2021 р., згідно якого вилучений 02.10.2021 року в ході огляду місця події, що проводився поблизу житлового будинку № 6 по вул. Столична в м. Кагарлик Київської, що має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0001178 від 03.10.2021, а саме: мобільний телефон Хіаоті МІ 9, який поміщено до спецпакету № INZ21007052 - визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження № 0001178 від 02.10.2021 в якості речового доказу, а потім мобільний телефон «Хіаоті МІ 9» передано на зберігання під збережну розписку власнику ОСОБА_6 ;
?витягом із наказу № 125-ПЗ від 15.03.2021 р., згідно якого ОСОБА_6 було переведено з експедитора транспортного відділу за його згодою водієм автотранспортних засобів транспортного відділу з 16.03.2021 р. з посадовим окладом згідно штатного розпису, зі змінним графіком роботи;
?висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 3920 від 04.10.2021 р. встановлено, що ринкова вартість бувшого у використанні з 2019 року, мобільного телефону «Xiaomi MI9Piano Black», 6GBRAM64GB ROM, який станом на 02.10.2021, перебував у робочому стані з потертостями експлуатаційного характеру складає 5100,00 грн.;
?листом начальника ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області було направлено CD-R диск з відеозаписом від 02.10.2021 з камер відеоспостереження по вул. Столична в м. Кагарлик Київської області. Час фіксації камер відеоспостереження відповідає з часовим поясом;
?протоколом огляду предметів від 11.10.2021 р. та CD-R диском з відеозаписом за 02.10.2021 р. з камер відео нагляду «Безпечне місто», об`єктом огляду якого є один компакт-диск з відеозаписом камер відео нагляду «Безпечне місто», які розташовані в м. Кагарлик, Київської області по вул. Столична. Даний відеозапис записаний на CD-R диск, який додається до протоколу. На скріншоті № 1 з відеозапису зображено: як о 03 год. 18 хв. 47 сек. 02.10.2021 року автомобіль ГАЗ 33021, р.н. НОМЕР_1 зупинився на стоянці для вивантаження вантажу вул. Столична, 2 в м. Кагарлик Київської області. На скріншоті № 2 з відеозапису зображено: як о 03 год. 38 хв. 52 сек. 02.10.2021 невідома особа наближається до автомобіля ГАЗ 33021, р.н. НОМЕР_1 . На скріншоті № 3-4 з відеозапису зображено: як о 03 год. 39 хв. 04 сек. та 03 год. 39 хв. 21 сек. 02.10.2021 року невідома особа відчиняє двері до автомобіля ГАЗ 33021 р.н. НОМЕР_1 . На скріншоті № 5 з відеозапису зображено: як о 03 год. 40 хв. 03 сек. 02.10.2021 року невідома, особа покинула автомобіль ГАЗ 33021 р.н. НОМЕР_1 та прямує до магазину АТБ;
?протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2021 р. та CD-R диском з відеозаписом проведеного слідчого експерименту, який було проведено за участю двох понятих та підозрюваного ОСОБА_3 , який детально та послідовно розповів та показав про вчинення ним крадіжки телефону;
?протоколом огляду речей від 20.10.2021 р., проведеним оглядом встановлено: місцем проведення огляду являється ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, кабінет № 9, яке знаходиться за адресою: вул. Я. Мудрого, 13, м. Кагарлик, Київська область. Об`єктом огляду являється відеокамера марки «SAMSUNG HMX 90», флеш карта Kingston tehnology, на якому є протокол слідчого експерименту, що проводився за адресою: вул. Столична, 2, м. Кагарлик, Київської області, який був зафіксований в період часу з 18 год. 48 хв. по 18 год. 51 хв. 20.10.2021.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить телефонограма. Заяв та клопотань не надходило.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України (оцінка доказів), суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Судом всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Даючи оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, суд враховує, що вони отримані у
передбачений КПК України спосіб, істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, під час отримання таких доказів допущено не було, тому суд визнає, що вони є належними
та допустимими.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом;сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, відповідно до ст. 86 КПК України якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Письмові докази по справі, а саме: висновок експерта, огляд місця події та інші докази зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, узгодженими та послідовними, відповідають всім обставинам справи, а тому суд сприймає їх як правдиві та такими, що в сукупності свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження в суді.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у сховище.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенні «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Крім того, відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту серії НОМЕР_7 , виданого 12.09.2014 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кип`ячка Миронівського району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 3359/109/1603/02-21 від 04.10.2021 р. станом на 04.10.2021 року ОСОБА_3 є особою раніше не судимою.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря нарколога не перебуває.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України - тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років..

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , є тяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме: позитивно характеризується, має місце постійного проживання, щиро покаявся, усунув заподіяну шкоду, за наявності обставин що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання та думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України та з урахуванням висновку досудової доповіді, згідно якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України.
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Разом з тим, з огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування призначеного судом покарання і у відповідності до ст. 75 КК України за можливе прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Xiaomi MI9Piano Black» 6GBRAM64GB ROM, що належить ОСОБА_6 та передано під розписку, після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_6 ; DVD-R диск, на якому містяться відеозапис за 02.10.2021 р. з камер відео нагляду «Безпечне місто», який приєднано до кримінального провадження № 0001178 від 03.10.2021, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження; DVD-R диск, на якому містяться відеозапис проведення слідчого експерименту, який приєднано до кримінального провадження № 0001178 від 03.10.2021, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1