Справа № 487/433/21
Провадження № 1-кп/487/453/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , особи стосовно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , законного представника особи стосовно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002806 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Вознесенську Миколаївської області, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.01.2021 року прокурор Миколаївської місцевої прокуратури №1 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002806 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за ознаками вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України

Формулювання суспільно небезпечного діяння визнаного судом встановленим.

03.09.2020 року, приблизно о 16-00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 та перебуваючи у стані емоційної напруги, який мав істотний вплив на його свідомість та поведінку, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, прийняв рішення про знищення або пошкодження чужого майна, шляхом вибуху в багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 , а саме квартири АДРЕСА_4 , вартістю 637050 грн., яка належить на праві власності ОСОБА_8 ; квартири АДРЕСА_5 , вартістю 648870 грн., яка належить на праві власності ОСОБА_9 , та квартири АДРЕСА_6 , вартістю 781140 грн., співвласником якої є ОСОБА_10 ..

Реалізуючи своє рішення, направлене на пошкодження чи знищення чужого майна, шляхом вибуху у багатоквартирному будинку, ОСОБА_6 , пройшов на кухню своєї квартири, де відкрив вентиль газової плити, і став заповнювати приміщення квартири природним газом, який постачається по системі газопостачання, достовірно знаючи, що накопичення газу може призвести до вибуху.

При цьому, ОСОБА_6 , проживаючи на другому поверсі триповерхового будинку, і допускаючи, що наповнення приміщення його квартири вибухонебезпечною газоповітряною сумішшю може призвести до руйнування житлового багатоквартирного будинку та настання наслідків у виді пошкодження чи знищення майна, продовжував заповнювати приміщення квартири газом.

Одночасно, ОСОБА_6 , бажаючи самовиразитись, вийшов з квартири у спільний двір, де, під час сварки з невідомою жінкою, став гучно висловлюватися про намір здійснити вибух в багатоквартирному житловому будинку.

Внаслідок, вказаних дій ОСОБА_6 , відбулася розгерметизація системи газопостачання квартири, що призвело до заповнення її приміщень газом та утворення, внаслідок накопичення газу метану вибухонебезпечної газоповітряної суміші.

Однак, довести свій намір до кінця ОСОБА_6 не зміг, так як через оперативне реагування працівників поліції та аварійної служби ПАТ «Миколаївгаз», які своєчасно відреагували на повідомлення мешканців корпусу 3 будинку АДРЕСА_7 , та встановивши місце проживання ОСОБА_6 , припинили подачу природного газу до вищезазначеного будинку, чим запобігли вибуху газу та знищенню чи пошкодженню майна, належного потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що могло заподіяти майнової шкоди у великих розмірах.

Звернення прокурора до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, обґрунтовано Висновком судово-психіатричної експертизи №221 від 23.12.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на момент інкримінованого правопорушення та на теперішній час страждав та страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдної форми, безперервний перебіг, параноїдний тип дефекту. Даний розлад не є тимчасовим. Психічний стан ОСОБА_6 на період інкримінованого правопорушення та на теперішній час позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. До нього рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала. Просила застосувати до ОСОБА_6 за скоєне суспільно небезпечне діяння за ознаками ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Стверджував, що будь-яких неправомірних дій не вчиняв.

При наданні показів, суду пояснив, що проживає по АДРЕСА_7 , його квартира розташована на другому поверсі будинку. У вказаний у клопотанні день, знаходився дома разом з матір`ю. З квартири не виходив. Конфорки газової плити не відкривав.

Коли приїхали працівники поліції знаходився на балконі, чому матір не відчинила двері квартири на вимогу працівників поліції йому не відомо.

В судовому засіданні законний представник особи, відносно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Пояснив, що 03.09.2020 року був відсутній за місцем свого проживання. Та про події, які сталися, йому стало відомо зі слів сина та дружини ОСОБА_11 .

Зазначив, що син газові конфорки не вмикав. Усі твердження прокурора, викладені у клопотанні є надуманими. Докази сфальсифіковані. Стверджував, що покази потерпілих та свідків є неправдивими, з урахуванням тієї обставини, що вказані особи є їх сусідами, та проявляють до них неприязне і упереджене ставлення. Також вказував на протиріччя у показах потерпілих та свідків, оскільки потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_12 пояснили, що не відчували запах газу у будинку.

В судовому засіданні захисник у задоволенні клопотання просила відмовити за необґрунтованістю та не доведеністю вчинення ОСОБА_6 вказаного суспільно небезпечного діяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання потерпілого ОСОБА_8 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що тривалий час проживає за адресою АДРЕСА_8 .

В один з днів, на початку вересня 2020 року, точної дати він не пам`ятає, після обіду, знаходився вдома та почув, шум на вулиці. Коли виглянув з вікна, то побачив ОСОБА_13 , який конфліктував з невідомою йому жінкою. В ході суперечки, ОСОБА_6 вимагав від жінки, щоб вона не приходила до них до дому, та погрожував тим, що зараз приїде поліція та затримає її.

Приблизно через 20-30 хвилин до двору приїхали працівники правоохоронних органів та їх евакуювали з будинку. Зі слів сусіда на ім`я ОСОБА_14 , який проживає у квартирі суміжній з квартирою ОСОБА_6 , йому стало відомо, що він викликав поліцію так як відчув запах газу, який розповсюджувався з квартири ОСОБА_6 .

Вказав, що особисто звернувся до органів поліції з заявою про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, надавши відповідний Звіт про вартість його квартири, яка становить 637050 грн.

Показання потерпілої ОСОБА_10 яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснила, що тривалий час проживає за адресою АДРЕСА_9 , її квартира знаходиться на третьому поверсі.

03.09.2020 року, приблизно о 16-00 годині, вона знаходилася вдома та сиділа біля відчиненого вікна, разом з дитиною, яка робила домашнє завдання.

У цей час у дворі знаходився ОСОБА_15 , який сварився з жінкою, як їй відомо, подругою його матері. При цьому, він вимагав від жінки, щоб вона пішла з двору, та погрожував тим, що зараз приїде поліція та всім буде погано.

Приблизно через 30 хвилин до двору їх будинку приїхали працівники поліції та газової служби. Вона разом з дітьми вийшли з квартири, та відразу на сходинковій клітині відчула запах газу. Також допомогла вийти своїй сусідці похилого віку, з квартири АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 ..

Коли вони спустилися на другий поверх, запах газу значно посилився. Також вони побачили працівників поліції, які намагалися потрапити до квартири ОСОБА_6 , однак двері їм не відчиняли. При цьому працівники поліції, повідомили їм, що саме мешканець вказаної квартири допустив витік газу.

Вказала, що особисто звернулася до органів поліції з заявою про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, надавши відповідний Звіт про вартість її квартири, яка становить 781140 грн.

Показання свідка ОСОБА_16 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що працює в аварійній службі ПАТ «Миколаївгаз». Восени 2020 року, точної дати він не пам`ятає, їх екіпаж отримав екстрений виклик, з причини «загрози вибуху» в один з будинків, розташований по АДРЕСА_7 .

По прибуттю він та ОСОБА_17 зайшли до під`їзду, де за допомогою приладу встановили наявність загазованості. Біля дверей квартири на другому поверсі знаходилися працівники правоохоронного органу, які намагалися потрапити до квартири. Оскільки доступу до квартири забезпечено не було, вони перекрили стояк газової труби зовні будинку.

Після того, як було забезпечено доступ, вони зайшли до квартири, де також виміряли рівень загазованості, який значно перевищував норму. При цьому, одна з конфорок газової плити була відкрита, кухонне приладдя на плиті було відсутнє.

Вказав, що у квартирі знаходився ОСОБА_18 та жінка похилого віку.

Зазначив, що рівень загазованості у під`їзді та квартирі значно перевищував норму та потребував евакуації людей.

Показання свідка ОСОБА_17 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що працює в аварійній службі ПАТ «Миколаївгаз». Восени 2020 року, точної дати він не пам`ятає, їх екіпаж отримав екстрений виклик за адресою АДРЕСА_3 .

По прибуттю, працівники поліції пояснили їм, що у квартирі замкнувся чоловік, який до цього бігав у дворі та кричав, що підірве будинок.

Після цього він та ОСОБА_16 зайшли до під`їзду, де за допомогою приладу встановили наявність загазованості та відключили стояк газової труби зовні будинку.

В подальшому вони зайшли до квартири, де також виміряли рівень загазованості, який саме був показник, він зараз не пригадує, однак точно пам`ятає, що рівень загазованості був небезпечним. На скільки він пам`ятає, одна з конфорок газової плити була відкрита. Вони повністю відключили абонента від газопостачання, про що склали акт. Вказав, що у квартирі знаходився ОСОБА_18 та жінка похилого віку.

Показання свідка ОСОБА_12 , яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснила, що проживає за адресою АДРЕСА_8 , її квартира розташована на першому поверсі будинку.

03.09.2020 року, приблизно о 17-00 годині, вона знаходилася вдома, вікна квартири були відчинені та побачила, як у дворі ОСОБА_15 конфліктував з жінкою, яка часто приходила додому до його сім`ї. З якої причини у них виник конфлікт, їй не відомо.

Через деякий час до двору їх будинку приїхали працівники правоохоронних органів та мешканців їх під`їзду евакуювали з квартир. Запах газу у своїй квартирі вона не відчувала. Зі слів сусіда на ім`я ОСОБА_14 , їй стало відомо, що він відчув запах газу у себе в квартирі, після чого намагався поговорити з сусідом ОСОБА_6 , а коли вони не відчинили двері квартири, викликав правоохоронні органи.

Показання свідка ОСОБА_19 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що у 2020 році проживав за адресою АДРЕСА_10 , вказана квартира розташована на другому поверсі будинку та є суміжною з квартирою ОСОБА_6

03.09.2020 року, після обіду, він знаходилася вдома, та побачив, як у дворі ОСОБА_15 конфліктував з жінкою, яка часто приходила до його матері. В процесі сварки, ОСОБА_6 став гучно висловлювати погрози, що зараз підірве будинок.

Він зробив йому зауваження після чого ОСОБА_6 зайшов до квартири. Через нетривалий час, він відчув запах газу на кухні та туалетній кімнаті, де розташована вентиляційна труба, спільна з квартирою ОСОБА_6 .. Зіставивши це з фактом, висловлювання ОСОБА_6 погроз, він злякався та викликав працівників правоохоронних органів.

Через деякий час до двору їх будинку приїхали працівники правоохоронних органів та мешканців їх під`їзду евакуювали з квартир. Також зазначив, що ОСОБА_6 , на вимогу працівників поліції не відчинив двері квартири, та ті були змушені їх демонтувати.

Покази учасників кримінального провадження, щодо обставин події суспільно-небезпечного діяння, підтверджуються та узгоджуються з дослідженими судом, письмовими доказами.

Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002806, відповідно до якого 03.09.2020 року о 18-00 годині до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, за фактом повідомлення 03.09.2020 року о 16-55 годині про замінування та погрозу вибуху квартир у будинку АДРЕСА_3 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого, 03.09.2020 року ОСОБА_19 повідомив старшого слідчого Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області, про факт висловлення 03.09.2020 року, наглядно знайомим йому чоловіком, у дворі будинку АДРЕСА_3 , погроз підірвати вказаний будинок, який ним було заміновано.

Протоколом огляду місця події, з додатком до нього, складеним старшим слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 03.09.2020 року, за результатами огляду приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу та відеозапису, вказаної слідчої дії, під час огляду у квартирі перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , яка зазначала, що її син відчинив конфорки газової плити.

При допиті в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11 , не змогла пояснити з якої причини, під час вказаної слідчої дії зазначала про факт відкриття сином конфорок газової плити. При цьому стверджувала, що запах газу у їх квартирі був відсутній.

Дозвіл на проведення вказаної слідчої дії було надано ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.09.2020 року справа №487/5003/20 провадження №1-кс/487/5443/20.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, від 03.09.2020 року, за яким свідок ОСОБА_19 на пред`явлених фотознімках впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, який 03.09.2020 року у період часу з 16-00 години до 16-30 години, у дворі будинку АДРЕСА_3 , гучно висловлювався нецензурною лайкою, висловлював погрози, щодо замінування будинку та його підриву.

Повідомленням директора з безпеки РГК «Миколаївгаз» № 54001.1-ЛВ-22480-1120 від 16.11.2020 року, наданим на запит Старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП УМВС України у Миколаївській області, за яким Акт №2411 від 03.09.2020 року на відключення газового обладнання за адресою АДРЕСА_1 було складено, у відповідності до вимог ПБСГ України, слюсарями з аварійно-відбудовних робіт у газовому господарстві аварійно-диспетчерської служби АТ «Миколаївгаз» ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Повідомленням технічного директора РГК «Миколаївгаз» № 540-ЛВ-14781-0721 від 22.07.2021 року, наданим на запит прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва, яким було повідомлено, що 03.09.2020 року о 17-12 годині до аварійно-диспетчерської служби АТ «Миколаївгаз» надійшла заявка, від мешканця кв. АДРЕСА_11 відчувається запах газу. По прибуттю за вказаною адресою та при обстеженні газопроводу приладом ФП-33 у зазначеному будинку працівниками газорозподільного підприємства, було виявлено виток газу у кухні квартири АДРЕСА_12 . Відповідно Правил безпеки системи газопостачання було відключено газові прилади (ПГ-2, ВПГ) та кран вводу перед ГЛ, шляхом встановлення блокую чого пристрою. Про що було складено Акт №2411.

Заявкою №2411 від 03.09.2020 року, за якою виклик по причині «загрози вибуху» за адресою АДРЕСА_1 надійшов до аварійно-диспетчерської служби 03.09.2020 року о 17-12 год. На відпрацювання було направлено слюсаря ОСОБА_16 , за результатами обстеження придадом ФП-33, виявлено загазованість (були відкриті усі конфорки газової плити ПГ-2) 0,86% СН-4.

Актом №2411 від 03.09.2020 року на відключення газового обладнання квартири АДРЕСА_2 , з причини «загрози вибуху».

Звітом про оцінку майна від 20.01.2021 року, складеним ТОВ «Генеральне бюро планування України експерт», за яким ринкова вартість квартири АДРЕСА_11 , належній на праві власності ОСОБА_9 , складає 648870 грн.

Звітом про оцінку майна від 20.01.2021 року, складеним ТОВ «Генеральне бюро планування України експерт», за яким ринкова вартість квартири АДРЕСА_11 , належній на праві власності ОСОБА_8 , складає 637050 грн.

Звітом про оцінку майна від 20.01.2021 року, складеним ТОВ «Генеральне бюро планування України експерт», за яким ринкова вартість квартири АДРЕСА_13 , належній на праві власності ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , складає 781140 грн.

Відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи №221 від 23.12.2020 року, ОСОБА_6 на момент інкримінованого правопорушення та на теперішній час страждав та страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдної форми, безперервний перебіг, параноїдний тип дефекту. Даний розлад не є тимчасовим. Психічний стан ОСОБА_6 на період інкримінованого правопорушення та на теперішній час позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. До нього рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, підтверджені доказами, які були оцінені відповідно до ст.94 КПК з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що мало місце суспільно небезпечні діяння, передбачене ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення або пошкодження чужого майна, що могло заподіяти шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом вибуху та це суспільно небезпечне діяння вчинив ОСОБА_6 , який перебував у стані не осудності.

Суд критично оцінює твердження ОСОБА_6 його законного представника та захисника, щодо не доведення вчинення ОСОБА_6 даного суспільно-небезпечного діяння, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю наданих та досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_19 , при допиті в судовому засіданні підтвердили, той факт, що у під`їзді їх будинку 03.09.2020 року близько 17-00 години відчувався запах природного газу, витік якого відбувався з квартири АДРЕСА_12 , де проживає ОСОБА_6 .. При цьому, свідок ОСОБА_19 , підтвердив, що саме ОСОБА_6 , знаходячись у дворі, висловлював погрози здійснити вибух будинку та безпосередньо запах газу у приміщенні кухні та туалетної кімнати своєї квартири, яка є суміжною з квартирою номер АДРЕСА_12 , він ( ОСОБА_19 ) відчув після того, як ОСОБА_6 , після висловлення погроз, зайшов до квартири.

Факт витоку газу, внаслідок відкриття конфорок газової плити у квартирі АДРЕСА_2 , що призвело до значної загазованості приміщень квартири та під`їзду, також підтверджується показами, допитаних у якості свідків працівників РГК «Миколаївгаз» ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які узгоджуються з даними Заявки №2411, за якими рівень концентрації газу складав 0,86%, що свідчить про утворення вибухонебезпечної газоповітрянної сумішші.

Щодо посилання законного представника ОСОБА_6 на ту обставину, що потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_12 у своїх поясненнях зазначали, що не відчували запаху газу, а отже їх покази суперечать показам інших осіб, суд зазначає, що вказані особи проживають на першому поверсі будинку, та були евакуйовані з квартири, при цьому, з врахуванням тієї обставини, що за своїми фізичними властивостями природний газ (метан) має меншу щільність ніж повітря, а отже при витіканні з газопроводу підіймається в гору, таким чином на момент евакуації ОСОБА_8 та ОСОБА_12 з будинку, концентрація газу на першому поверсі могла бути не значною. Одночасно про наявність різкого запаху газу на сходинкових клітинах другого та третього поверху зазначали у своїх показах потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_19 ..

З урахуванням викладених міркувань, суд приходить до висновку, що вказана розбіжність у показах осіб має своє об`єктивне обгрунтування та не може вплинути на загальний висновок суду, щодо вчинення ОСОБА_6 зазначеного суспільно небезпечного діяння.

Твердження законного представника ОСОБА_6 , в тій частині, що покази потерпілих та свідків є неправдивими, оскільки у них склалися неприязні стосунки, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання, та є його суб`єктивним судженням.

Одночасно, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_11 , яка зазначала, що 03.09.2020 року, будь-яких дій по відкриттю комфорт газової плити та наповнення квартири природним газом її син ОСОБА_6 не вчиняв, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом належних та допустимих доказів у справі та об`єктивно свідчать про намагання матері покращити положення свого сина.

Твердження законного представника ОСОБА_6 та його захисника про те, що концентрації газу, встановлена працівниками газової служби у будинку не могла потягнути вибух не має правового значення у справі, з урахуванням фактичних обставин суспільно небезпечного діяння та його правової кваліфікації, саме як закінченого замаху на умисне пошкодження чи знищення чужого майна шляхом вибуху.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до вимог ч, 1 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

За змістом положень статей 18, 19, 92, 93 КК України, ст. 503 КПК України підставою для застосування щодо особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, примусових заходів медичного характеру є наявність у такому діянні юридичних ознак складу злочину, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, за винятком осудності як ознаки суб`єкта.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) та юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає в наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки), юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (без ністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлено одну з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

Як було зазначено вище, за Висновком судово-психіатричної експертизи №221 від 23.12.2020 року, ОСОБА_6 на момент інкримінованого правопорушення та на теперішній час страждав та страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдної форми, безперервний перебіг, параноїдний тип дефекту. Даний розлад не є тимчасовим. Психічний стан ОСОБА_6 на період інкримінованого правопорушення та на теперішній час позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Тобто у ОСОБА_6 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання), так і інтелектуальної та вольової ознак юридичного критерію (нездатність усвідомлювати свої дії та керувати ними).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п.3 Постанови «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06,2005 року (далі Постанова №7 від 03.06.2005 року) примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Відповідно до положень частини 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно з статтею 92 КК України, метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею нових суспільно небезпечних діянь.

Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені статтею 94 КК України критерії в їх сукупності.

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру саме суд, у разі застосування таких заходів, має визначити їх вид.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладений у п.15 Постанови № 7 від 03.06.2005 року, для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, які мають бути застосовані до ОСОБА_6 , з урахуванням приписів ч.3 ст.94 КК України, суд враховує рекомендації експертів, викладені у висновку Судово-психіатричної експертизи №221 від 23.12.2020 року, щодо необхідності застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у психічний заклад із звичайним наглядом, обставини та спосіб вчинення, а також ступінь тяжкості суспільно-небезпечного діяння, яке є тяжким.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 369, 372, 512,513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002806 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 примусові заходи медичного характеру а саме госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

До набрання ухвалою законної сили залишити ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді передачі на піклування опікуна ОСОБА_6 , з обов`язковим лікарським наглядом лікарів КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я".

На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1