Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7428/21
1 - кс/490/4256/2021
У Х В А Л А
30 вересня 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурово Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.09.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 2017р. ОСОБА_8 , вступив у попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які перебувають на території Турецької Республіки, направлену на здійснення вербування осіб, з метою їх подальшої експлуатації, а саме втягнення у злочинну діяльність, пов`язану з перевезенням нелегальних мігрантів, на територію Італійської Республіки, з корисливих мотивів, переслідуючи наміри незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів.

ОСОБА_8 , згідно відведеної йому ролі, на території України, мав підшукати осіб, які перебували у скрутному матеріальному становищі, завербувати їх, сприяти оформленню ними документів для виїзду за кордон та забезпечити їх виліт до Турецької Республіки, де їх мали зустріти інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які організують їх подальше переміщення до м. Бодрум, Турецької Республіки.

У м. Бодрумі, завербовані особи у супроводі інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб мали приступити до виконання обов`язків членів екіпажу, малих морських суден, які надавалися їм у користування, а саме: прийняти на судно мігрантів, яких незаконно перевезти з території Турецької Республіки до державного кордону Італійської Республіки та забезпечити мігрантам можливість перетину цих кордонів.

Окрім того, ОСОБА_8 , перебуваючи на території України у невстановлений час та за невстановлених обставин, для подальшої реалізації своїх протиправних намірів, створив для вчинення кримінального правопорушення групу осіб, до складу якої увійшли двоє громадян України ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , діяльність вищевказаних осіб полягала у вербуванні осіб на території Миколаївської та Херсонської областей.

Відповідно до розробленого ОСОБА_8 , та погодженого всіма учасниками групи плану, вчинення злочину, громадяни України ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , за його вказівкою, за грошову винагороду, мали підшукати на території Миколаївської та Херсонської областей осіб, які в наслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, перебувають в уразливому стані, вербувати зазначених осіб та пропонувати роботу пов`язану з морськими перевезеннями людей.

Так, 07.09.2021р. учасник злочинної групи ОСОБА_6 , на виконання спільного заздалегідь розробленого злочинного плану, виконуючи вказівки ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Красне, Скадовського району, Херсонської області, маючи умисел на здійснення вербування людини, вчинене з метою експлуатації, пов`язаної з нелегальним перевезенням мігрантів, з використанням обману, для отримання згоди на його експлуатацію, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, довідавшись, що ОСОБА_10 , внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявністю боргів, усвідомлюючи ці обставини, умисно, шляхом переконань, заохочень та матеріальної зацікавленості, використовуючи їх у своїх протиправних цілях став вчиняти дії, направлені на вербування та пропонувати роботу пов`язану з морськими перевезеннями людей за кордоном.

В подальшому, ОСОБА_6 реалізовуючи злочинний план подзвонив ОСОБА_8 та повідомив, що в нього є особа, яка зацікавлена в роботі, а саме ОСОБА_10 та він повідомив йому умови роботи за кордоном.

Так, ОСОБА_8 , переслідуючи наміри вербування людини, роз`яснив, ОСОБА_10 , що він повинен буде здійснювати незаконне перевезення мігрантів через державні кордони, за що передбачена кримінальна відповідальність, проте діючи умисно, шляхом обману ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_10 що вказана робота незаконна, але найтяжчі наслідки, які можуть настати, - це депортація в Україну або арешт до 2 місяців, заздалегідь знаючи про те, що зазначені факти є недостовірними, а фактично скоєння вказаного кримінального правопорушення тягне за собою більш суворе покарання пов`язане з позбавленням волі на тривалий строк, тим самим завідомо ввів в оману ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_8 роз`яснив ОСОБА_10 умови проживання та праці, а також запевнив про забезпечення зі свого боку заходів безпеки та отримання стабільного грошового забезпечення у розмірі 4000 доларів США.

Також, ОСОБА_8 надав вказівки ОСОБА_10 що у разі затримання правоохоронними органами під час виконання покладених на нього обов`язків з нелегального перевезення мігрантів, дотримуватись правил поведінки та заходів конспірації, при цьому не викривати повної схеми та даних осіб, які є організаторами вказаного кримінального правопорушення.

З метою остаточного переконання ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_10 , що всі витрати, пов`язані з виїздом за кордон, будуть оплачені роботодавцем, та завдяки цій роботі він змінить своє скрутне матеріальне становище.

Продовжуючи свої протиправні дії 24.09.2021р. приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 подзвонив ОСОБА_10 та повідомив, що для їх злочинної діяльності за кордоном підібрано судно та куплені електронні квитки на авіарейси.

Крім того, 24.09.2021р. невстановлена досудовим розслідуванням особа, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , направила у мобільному додатку «WhatsApp» на телефон ОСОБА_8 електронні квитки на авіарейс «Миколаїв - Стамбул» для вильоту з м. Миколаєва на 27.09.2021р. на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в подальшому ОСОБА_8 направив у мобільному додатку «WhatsApp» на телефон ОСОБА_10

28.09.2021р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру.

Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано ч. 2 ст. 149 КК України, як вербування людини вчинене з метою експлуатації, з використанням обману, для отримання згоди на його експлуатацію, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просилв його задовольнити.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозра є необґрунтованої та відсутні ризики, на які посилається прокурор.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: витягом з ЄРДР № 0000025 від 23.02.2021р.; матеріалами наданими з ВБКОЗ УСБУ в Миколаївській області; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 , а саме Інтернет-месенджеру «WhatsApp», переписки з ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000025 відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, його вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню під вартою.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Слідчий суддя приходить до висновку, що зазначеним ризикам не можуть запобігти інші більш м`які запобіжні заходи, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_6 ніде не працює; - особиста порука, оскільки, у слідчого судді відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; - застава, оскільки, під час розгляду клопотання сторонами по справі не вказано даних про можливість внесення застави підозрюваним у розмірах, передбачених ст. 182 КПК України; - домашній арешт, оскільки, вказаний запобіжний захід не зможе перешкодити виникненню встановлених ризиків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Під час розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що застава, передбачена в розмірах ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити підозрюваним ОСОБА_6 виконання обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Частина 4 ст. 182 КПК України, вказує, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке вчиняється з корисливих мотивів, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 750 000 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати на строк до 26.11.2021р. включно до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у 750 000 (сімсот п`ятдесят тисяч ) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_6 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 на строк до 26.11.2021р. включно наступні обов`язки:

прибувати до СУ ГУНП в Миколаївської області до слідчого ОСОБА_4 за першою вимогою;

не відлучатися з с. Красне, Скадовського району, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування зпотерпілими ОСОБА_10 , та іншими підозрюваними;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1