Справа № 149/2298/21
Провадження №11-сс/801/628/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000182 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.08.2021 близько 08:40 год. ОСОБА_8 за грошові кошти в розмірі 500 грн, здійснив незаконний збут ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників поліції, наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону. Крім того, 01.09.2021 близько 09:00 год. ОСОБА_8 , повторно, за грошові кошти в розмірі 500 грн здійснив незаконний збут ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників поліції, наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон.
Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, соціально стримуючі фактори відсутні, не одружений, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, крім того, до останнього застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що це була саме «оперативна закупка», тобто заздалегідь запланована оперативна дія.
ОСОБА_8 більше 11 років перебуває на обліку у лікаря нарколога та є учасником програми замісної метадонової підтримувальної терапії, а в умовах ізоляції буде зведено до мінімуму або й взагалі неможливо забезпечити доступ до препаратів замісної підтримувальної терапії.
При визначенні розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею не було враховано майнового стану останнього, оскільки в його сім`ї працюючою є його мати та сестра, сукупний дохід який не перевищує 8 000 грн. на місяць, а тому для сім`ї з п`яти чоловік, двоє з яких є малолітніми, сума в 142 740 грн. є непід`ємною.
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали та матеріалами кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно матеріалів кримінального провадження №0000182 ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
З урахуванням наведених у клопотанні слідчого доказів встановлено наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 зазначених вище кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя, дотримуючись вимог ст.194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 навівши переконливі мотиви про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, врахувавши всі обставини провадження по якому ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, врахував, що останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та незаконного поводження зі зброєю, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення; що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, окрім як шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; нових належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 іншого, менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою учасниками судового розгляду в ході апеляційного перегляду не надано, а ті що містяться в матеріалах провадження свідчать про обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення.

Такі висновки суду в повній мірі відповідають вимогам ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, що регулюють порядок вирішення питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту то вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому задоволенню не підлягають.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді передбачена можливість внесення підозрюваним застави у розмірі 142 740 гривень, з якою погоджується і колегія суддів і вважає її достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які будуть покладені на нього в разі внесення застави.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
В ході апеляційного розгляду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не здобуто, тому застосований відносно останнього слідчим суддею запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті його застосування, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на що підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не має.
Керуючись ст.ст. 177, 178,183, 194, 196, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4