УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Володимир-Волинський
Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000625 відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про скасування арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області із клопотанням по кримінальному провадженні № 0000625 відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про скасування арешту на її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді у даному кримінальному провадженні від 02 листопада 2018 року.
Клопотання обґрунтувала тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчене, постановою слідчого від 30 липня 2021 року його закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Арешт на будинок скасовано не було, що обмежує її у праві володіти та розпоряджатися своїм майном. В разі закриття провадження у справі арешт є безпідставним і у ньому відпала потреба. З підстав, передбачених ст.174 КПК України, просила його скасувати.
Ухвалою від 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі.
23 вересня 2021 року від слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області надійшла заява, в які він просив розгляд клопотання проводити без його участі, щодо скасування арешту не заперечив. До заяви долучив власну постанову про закриття кримінального провадження № 0000625, яка була винесена ним 30 липня 2021 року.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилась.
Слідчий в судове засідання також не з`явився, про час місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання про скасування арешту, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді від 02 листопада 2018 року у кримінальному провадженні № 0000625 накладено арешт на майно, а саме на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_3 , заборонивши відчуження та розпорядження даним майном.
Долученою до справи постановою слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 30 липня 2021 року стверджено, що кримінальне провадження № 0000625 закрите у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.
З постанови про закриття кримінального провадження не вбачається підстав для застосування спеціальної конфіскації майна. Питання щодо скасування накладеного арешту на майно не вирішувалось.
Долученим до клопотання витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності стверджується, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно положень ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі ч.3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Беручи до уваги системний аналіз наведених вище приписів статей 170, 174 КПК України, слідчий суддя зазначає, що нормами кримінального процесуального закону визначений загальний порядок скасування арешту майна, яке може здійснюватись слідчим суддею під час досудового розслідування, прокурором у випадку закриття кримінального провадження за відсутності підстав для застосування спеціальної конфіскації або судом у разі закінчення справи постановленням судового акту.
З вказаних положень КПК України вбачається, що у слідчого судді, суду відсутні повноваження щодо скасування арешту на майно, якщо кримінальне провадження закрите на стадії досудового розслідування.
В даному випадку є всі підстави стверджувати про те, що прокурор виконує свої повноваження щодо процесуального керівництва у провадженні належним чином, а тому перевірив законність закриття кримінального провадження у відповідності до ч.6 ст.284 КПК України у встановлений строк, однак не вирішив питання щодо накладеного арешту на майно у вказаному провадженні.
Відповідно до вимог ч.3, ч.4 ст.24 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
Згідно з п.18 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно з ч. 1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому дим Кодексом.
Відповідно до положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного прав.
Здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, зважаючи на те, що під час закриття кримінального провадження № 0000625 від 28 серпня 2018 року прокурором, всупереч положення ч.3 ст.174 КПК України, питання про скасування арешту не вирішено, а також, враховуючи те, що в ході судового розгляду не встановлено наявність достатніх підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, слідчий суддя вважає наявними підстави для скасування арешту, оскільки зазначені обставини вказують на те, що на час вирішення даного клопотання потреба в застосуванні цього заходу у кримінальному провадженні № 0000625 відпала.
У зв`язку з наведеним, керуючись ст.ст. 8, 129, Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод ст.ст.3, 7, 16, 24, 170-174 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - задовольнити.
Скасувати арешт на майно, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 листопада 2018 року у кримінальному провадженні № 0000625.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя (підпис)

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1