Провадження №1-кс/463/6155/21
У Х В А Л А

05 жовтня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , від 21.09.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, -
в с т а н о в и в :
скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , від 21.09.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.2 ст.382 КК України. Просить таку скасувати.
Скаргу мотивує тим, що постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , від 21.09.2021 року, ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.2 ст.382 КК України. Скаржник зазначає, що прокурором не вчинялось жодних дій для встановлення завдання будь-якої шкоди ОСОБА_5 , а тому вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що порушує його права, у зв`язку з чим просить її скасувати, а тому звернувся до суду із скаргою, яку просить задоволити.
ОСОБА_3 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримує.
Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`яився та не повідомив причини своєї неявки. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що таку слід задоволити виходячи з наступних підстав.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).
У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001279 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 382 та ч.2 ст. 367 КК України.
До Львівської обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_3 про залучення його до цього кримінального провадження як потерпілого.
Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 21.09.2021 року, ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020.
Пркурор дану постанову мотивує тим, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено заподіяння ОСОБА_3 моральної чи майнової шкоди.
Встановивши обставини та мотиви винесення оскаржуваної постанови приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Слід зазначити, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

ОСОБА_3 в своїй скарзі зазначає, що вчиненими кримінальними правопорушеннями спричинено йому і членам його сім`ї тривалі (протягом більше року) і глибокі душевні страждання та переживання, а тому вважає себе потерпілою в даному кримінальному провадженні від протиправних дій працівників поліції.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, Верховний суд України надав роз`яснення, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Із змісту постанови вбачається, що прокурором не надано оцінки обставинам, викладеним у заяві про вчинення кримінального правопорушення та залучення як потерпілого до кримінального провадження, щодо можливого заподіяння шкоди. Крім цього, прокурором не зазначено на підставі яких саме зібраних матеріалів досудового розслідування ним було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Слід зазначити, що прокурором не враховано вимоги ухвал слідчих суддів, відповідно до яких були скасовані попередні постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає до скасування.
Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , від 21.09.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.2 ст.382 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1