Справа №591/7721/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/268/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

20 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/7721/20 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 23.04.2021 про продовження строку тримання під вартою,

установила:

В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, оскільки прокурор у судовому засіданні не надав жодних доводів та документів, які б підтверджували обставини в його клопотанні, обмежившись тільки припущеннями. Рішення слідчого судді не містить будь-яких обставин перевірки можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, лише припущення без посилання на докази наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, що підтверджується документально.

08.04.2021 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором відділу Сумської обласної прокуратури, звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що у провадженні слідчого управління перебуває кримінальне провадження № 0000316 від 24.10.2020 за ч. 2 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК, в ході якого встановлено, що 24.10.2020 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та іншими особами під приводом виконання службових обов`язків, будучи одягненими у формений одяг, з метою незаконного заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, після того, як ОСОБА_9 відчинив двері квартири розташованої по АДРЕСА_1 , із застосуванням предмету подібного до вогнепальної зброї та ножа вчинили розбійний напад, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

31.10.2020 ОСОБА_7 повідомлений про підозру за ч. 4 ст. 187 КК, 13.11.2020 за ч. 2 ст. 353 КК, а 06.04.2021 повідомлений про зміну підозри за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК.

31.10.2020 слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми підозрюваному ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28.12.2020, а 21.12.2020 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.01.2021 включно.

22.01.2021 слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми підозрюваному ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.03.2021 включно, а 02.02.2021 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК.

17.03.2021 слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми підозрюваному ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.04.2021 включно.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою належним чином забезпечив виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, то слідчий просив продовжити підозрюваному строк тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.04.2021 підозрюваному ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20:00 21.06.2021. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що враховуючи особу підозрюваного, наявність визначених ст. 177 КПК ризиків, існують достатні підстави для продовження строку тримання під вартою. Продовження строку тримання підозрюваного під вартою обумовлено потребами досудового розслідування.

До початку апеляційного розгляду від підозрюваного ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_12 надійшли письмові заяви, а від захисника усно в режимі телефонного зв`язку, про розгляд апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 23.04.2021 у їх відсутність, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 401, ч. 4 ст. 422-1 КПК, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд провадження у відсутність сторін.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість як застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, так і підстав для його продовження, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_7 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказувала прокурор у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів (п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК), а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу».

Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що підозрюваний із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків. При цьому врахування тяжкості злочину у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Колегія суддів, вирішуючи питання про продовження ув`язнення підозрюваного, враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги підозрюваного, оскільки при розгляді клопотання заявленого відносно нього прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 , і встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, досудове розслідування щодо вказаної особи не закінчене і не завершене, ще триває, прокурором визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та за його дорученням надано доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту, потерпілим, відповідно ст. 290 КПК.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_7 переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення майбутнього покарання, передбаченого за вчинення ряду злочинів, у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, може вдатися до відповідних дій.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень положень КПК при розгляді слідчим суддею суду першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, ухвала суду є законною і обґрунтованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 23.04.2021 відносно підозрюваного КОМПАНІЙЦЯ В`ЯЧЕСЛАВА ОЛЕКСАНДРОВИЧА залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4