Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1924/21
Справа № 711/6365/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , винесене в кримінальному провадженні № 0000206 від 14.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України про накладення арешту на майно,-

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, а саме на грошові кошти номіналом по 50 гривень - УЖ1292540, ТУ0708887, КП6427481, УЖ5923881, УП9546254, та мобільні телефони «Ксіомі» ІМЕІ 1,2: НОМЕР_1 з сім - карткою за№ НОМЕР_2 , «Сігма» ІМЕІ 1,2: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім - карткою за№ НОМЕР_5 , та грошові кошти в сумі 6242 гривень, з метою збереження речових доказів та з метою конфіскації майна як виду покарання.
Клопотання обгрунтовує тим, що ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, за що засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.02.2021, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місце, обставин, та невстановленої особи придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку в подальшому зберігав у невстановленому місці з метою збуту.
В подальшому ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 з метою збуту 31 липня 2021 року, перебуваючи в м. Черкаси в пачці з-під цигарок перенесли психотропну речовину до земельної ділянки на території колишнього танкового полігону, що знаходиться навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та залишили її там, після чого ОСОБА_6 домовився із особою, залученою для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки - ОСОБА_8 про збут психотропної речовини.
Того ж дня, перебуваючи на території колишнього танкового полігону, що знаходиться навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , близько 14 години 32 хвилин ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 300 гривень, а ОСОБА_6 провів його до місця, де знаходилась психотропна речовина та без передбаченого законом дозволу, близько 14 години 33 хвилини збув ОСОБА_8 прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору та прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-21/10614-НЗПРАП від 09.09.2021, містять в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін, маса яких в перерахунку на амфетамін - основу становить 0.261 г та 0.193 г, а загальна маса становить 0.454 г.
Також він, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, за гцо засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.02.2021, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місце, обставин, та невстановленої особи придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку в подальшому зберігав у невстановленому місці з метою збуту.
В подальшому ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 з метою збуту ЗО вересня 2021 року, перебуваючи в м. Черкаси, перенесли психотропну речовину до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_6 домовився із особою, залученою для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки - ОСОБА_10 про збут психотропної речовини.
Того ж дня, перебуваючи на території біля будинку за адресою: вул. Сумгаїтська, 48 в м. Черкаси, близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, а ОСОБА_9 без передбаченого законом дозволу, близько 13 години 00 хвилин збув ОСОБА_10 два прозорі полімерні пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-21/11721- НЗПРАП від 01.10.2021, містять в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса якого в перерахунку на амфетамін - основу становить 0.202 г.
30.09.2021 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
01.10.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
30.09.2021у ОСОБА_6 під час проведення особистого огляду в порядку ст. 208 КПК України виявлено та вилучено 10 пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору та 6 пакетів з порошкоподібною речовиною рожевого кольору В сумці виявлено грошові кошти, серед яких при світлі ультрафіолетової лампи виявлено люмінесценцію жовтого кольору - 5 купюр номіналом по 50 гривень - УЖ1292540, ТУ0708887, КП6427481, УЖ5923881, УП9546254, також вилучено 6242 гривень, мобільний телефон «Ксіомі» ІМЕІ 1,2: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сім - карткою за № НОМЕР_2 та мобільний телефон «Сігма» ІМЕІ 1,2: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім - карткою за № НОМЕР_5 .
Згідно ст. 170 Кримінально процесуального кодексу - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінального правового характеру, або може підлягати спеціальний конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи, або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК України).
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.
В судовому засіданні адвокат не заперечував проти задоволення клопотання.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частитною1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбаченим КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально правового характеру в у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як зазначено в п.6 розділу 2.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.
Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.
Крім того, слід враховувати, що на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.10 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Санкція вказаної статті передбачає такий вид покарання як конфіскація майна.
Крім цього слідчий суддя звертає увагу на те, що у відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .
Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вилучені речі та документи можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не повязує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому хибні заперечення захисника власника/володільця щодо цих обставин. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження технікою, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.
Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього рухомого майна спів розмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.
На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що з метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна слід накласти арешт на майно, яке вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, а саме на грошові кошти номіналом по 50 гривень - УЖ1292540, ТУ0708887, КП6427481, УЖ5923881, УП9546254, та мобільні телефони «Ксіомі» ІМЕІ 1,2: НОМЕР_1 з сім - карткою за№ НОМЕР_2 , «Сігма» ІМЕІ 1,2: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім - карткою за№ НОМЕР_5 , та грошові кошти в сумі 6242 гривень.

Керуючись ст. ст. 40, 113, 117, 131, 132, 170, 171, 309 КПК України, -

ухвалив:

З метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна накласти арешт на майно, яке вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, а саме на грошові кошти номіналом по 50 гривень - УЖ1292540, ТУ0708887, КП6427481, УЖ5923881, УП9546254, мобільні телефони «Ксіомі» ІМЕІ 1,2: НОМЕР_1 з сім - карткою за № НОМЕР_2 , «Сігма» ІМЕІ 1,2: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім - карткою за № НОМЕР_5 , та грошові кошти в сумі 6242 гривень, з метою збереження речових доказів та з метою конфіскації майна як виду покарання.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду в порядку, визначеному КПК України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1