Справа №127/2142/22
Провадження №1-кп/127/32/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено 05 січня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000017 за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 19 грудня 2021 року у період часу з 12:39 години до 12:44 години, перебуваючи у приміщенні магазину «Червоний маркет», за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 31, помітила біля каси магазину мобільний телефон марки «Хіаоті» серії «Redmi» моделі «Redmi Note 8 Pro» у корпусі темно-сірого кольору, який належить ОСОБА_3 .. В цей час у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_2 , користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно взяла з полиці до рук мобільний телефон марки «Хіаоті» серії «Redmi» моделі «Redmi Note 8 Pro» у корпусі темно-сірого кольору, ринкова вартість якого згідно з висновком експерта №315/22-21 від 18.01.2022 станом на 19.12.2021 становила 4 638,00 грн., після чого зникла з місця вчинення кримінального проступку та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_2 завдала потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 4 638,00 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкцією ч. 1 ст. 185 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Прокурор ОСОБА_4 враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 складену в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.
Також до обвинувального акту додано заяву потерпілої ОСОБА_3 , відповідно до якої остання згодна з розглядом кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у спрощеному провадженні.
Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнає свою вину за ч. 1 ст. 185 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченою не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету посягання, його кількісних та вартісних ознак, суми заподіяних збитків, способу розпорядження майном. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченої, складеної за участю захисника.
Із заяви потерпілої ОСОБА_3 судом встановлено, що остання не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини.
Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачена, її захисник та потерпіла не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.
Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченої винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_2 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» ОСОБА_2 двічі зверталася за амбулаторною медичною допомогою до лікаря-психіатра. Вперше 27.09.2017 з діагнозом: «Змішана тривожно-депресивна реакція на стрес», останнє звернення 25.10.2018 з діагнозом: «Змішаний тривожно-депресивний розлад».
Згідно довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» ОСОБА_2 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно.
З вимоги про судимість вбачається, що обвинувачена ОСОБА_2 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, вчинила умисний корисливий кримінальний проступок, вину у вчиненні кримінального проступку визнала та щиро розкаялася, не працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_2 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
Суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, оскільки обвинувачена не працює. При цьому суд враховує, що розмір штрафу, передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, становить від 17 000,00 гривень до 51 000,00 гривень. На переконання суду такий вид покарання не зможе бути виконаний засудженою самостійно через відсутність джерела доходу, а участь інших осіб, в тому числі і матеріальна допомога в оплаті штрафу, буде суперечити поняттю покарання як такого, визначеному ч. 1 ст. 50 КК України, згідно із якою покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Відтак, в суду наявні обґрунтовані сумніви щодо можливості належного виконання обвинуваченою вказаного покарання.
В той же час, суд зважає на те, що обвинувачена у вчиненому щиро розкаялася, усвідомила суспільну небезпеку своїх дій, є раніше не судимою. На підставі зазначеного суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від відбування зазначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченої слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актом здачі-приймання висновку експерта №315/22-21, становлять 686,44 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.

Керуючись ст.ст. 65-67, ч.1 ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Визнати винуватою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 686,44 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2022 року на мобільний телефон марки «Redmi Note 8 Pro» у корпусі темно-сірого кольору та у чохлі чорного кольору скасувати.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Redmi Note 8 Pro» у корпусі темно-сірого кольору та у чохлі чорного кольору, який переданий до кімнати зберігання речових доказів Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: