ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/304/22 Справа № 932/728/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 20:00 год до 07:00 год ранку наступного дня строком до 26 березня 2022 року включно.
Мотивуючи постановлене рішення, слідчий суддя, послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, й врахувавши тяжкість інкримінованого злочину, який є тяжким, можливе покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий, проживає з батьками та перебуває на їх утриманні, навчається, його вік, дійшов висновку про недоведення прокурором існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому, слідчий суддя встановив, що ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, є об`єктивно існуючим та його запобігання можливе шляхом обрання до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з його ізоляцією від суспільства у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Прокурор зазначає, що слідчий судя не надав належної оцінки особі ОСОБА_6 , який не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має та скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, а також тим обставинам, що Дніпропетровська область значно наближена до кордонів, території яких визначені статусом тимчасово окупованих територій, що свідчить про достатність підстав вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинений злочин та з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Разом з цим, прокурор звертає увагу, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів та враховуючи те, що він не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою матеріального збагачення для забезпечення власної життєдіяльності. На переконання прокурора, суд проігнорував заявлені у клопотанні ризики та безпідставно обрав щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід всупереч вимога закону, через що ухвала підлягає скасуванню.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які просили скаргу залишити без задоволення, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу підозрюваному дотримано.
Так, апеляційним судом встановлено, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000109 від 26.01.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 26 січня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В межах цього провадження слідчий СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри уцьому провадженні.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя, при розгляді клопотання, дійшов до правильного висновку про відсутність належних доказів того, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що слідчий та прокурор не довели, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, та відмовив у застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й, з урахуванням віку підозрюваного, а також того, що він раніше не судимий, проживає з батьками та перебуває на їх утриманні, навчається у НТУ "Дніпровська політехніка", застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Отже, як слідує з матеріалів за клопотанням про обрання запобіжного заходу, при його розгляді в суді першої інстанції, слідчий та прокурор не довели необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваного та того, що непов`язаний з ізоляцією від суспільства запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає й вимогам, зокрема викладеним у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» і є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
Разом з цим, доводи прокурора про те, що підозрюваний скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, не є само по собі обставиною, яка є підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Ця обставина у провадженні розглядається в сукупності з іншими під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу. Що стосується доводів прокурора про те, що ОСОБА_6 не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу, то ці обставини хоча і мають місце, однак не доводять необхідність застосування виключного запобіжного заходу у цьому провадженні.
Поведінка підозрюваного після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на те, що органом досудового розслідування та прокурором не було зафіксовано порушень ним процесуальних обов`язків та доказів з цього приводу до апеляційної скарги додано не було, на думку апеляційного суду, свідчать про відсутність у підозрюваного мети вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі врахував вимоги ст. 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3