Провадження № 1-кп/760/2280/21
19 серпня 2021 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участю учасників кримінального провадження потерпілого, обвинуваченого та його захисника, підстави для повернення обвинувального акту прокурору, так як і підстави для закриття кримінального провадження відсутні.
Прокурором у підготовчому судовому засіданні було подано письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому прокурор просить суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки не вбачає для цього будь-яких підстав.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Стосовно заявленого прокурором клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання від вартою, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 не має наміру ухилятись від суду, а тому просить не обирати відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У судове засідання не прибув потерпілий ОСОБА_7 , був повідомлений належним чином про місце, день та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 325 КПК України, та думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання у відсутність потерпілого, суд на місці ухвалив провести підготовче судове засідання у відсутність потерпілого ОСОБА_7 .
Заслухавши думку учасників кримінального провадження стосовно можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Згідно з ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Перешкод для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту судом не встановлено; підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, вчиненому повторно.
Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у ч. 2 ст. 289 КК України.
Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми рокі з конфіскацією майна або без такої, тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироку Святошинського районного суду м. Києва від 06.06.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та має незняту та непогашену судимість, що з великою вірогідністю може свідчити про наявність ризику, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, відповідно не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, раніше до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ухвал Солом`янського районного суду м. Києва від 02.07.2021 р., від 27.07.2021 р., та ризики, визначені в даних ухвалах слідчих суддів, продовжують існувати і до тепер.
Виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має незняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, його сімейний стан (не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має), а також ту обставину, що обвинувачений офіційно не працевлаштований та не зайнятий суспільно-корисною працею, обвинувачується у кримінальному правопорушенні, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, та суд не вбачає можливості для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Із врахуванням положень ч. 3 ст. 183, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого визначає суму застави у розмірі семидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 158 900 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Керуючись ст. ст. 314, 315, 316, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -
Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження прокурора, потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .
Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 17 жовтня 2021 року включно.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом,
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання,
- не відлучатись із міста Києва без дозволу суду,
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала суду діє до 17 жовтня 2021 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 7 (семи) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1