Справа № 606/2348/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 15.09.2021 року відносно :
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не одруженого, тимчасово непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
15 вересня 2021 року близько 17.20 год. ОСОБА_3 перебуваючи по вул. Грушевського, що в м. Теребовля розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_5 під час якого у ОСОБА_3 виник кримінально - протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 перебуваючи там же і в цей самий час діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс удар кулаком правої руки по обличчю зліва ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних із короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю підтвердив обставини кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті.

Прокурором заявлено клопотання, про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України та не дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, які визнаються обвинуваченим, обмежившись лише його допитом, допитом потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України та не дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному актів, посилаючись на повне їх визнання.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказав, що в час, який вказаний в обвинувальному акті йшов з своїм товаришем по вулиці в Теребовля, раптово на вулицю вибігла собака, яка двічі вкусила обвинуваченого. Він почав оборонятися від собаки, вийшов потерпілий, між ними виникла словесна суперечка, під час якої обвинувачений вдарив потерпілого, в свою чергу потерпілий вдарив обвинуваченого, приїхала поліція та швидка медична допомога, забрали потерпілого, обвинувачений за медичною допомогою чи із заявами про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення не звертався.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що у вересні 2021 року перебував на вулиці, його собака вибігла на вулицю і почала гавкати на обвинуваченого, з приводу цього в них виник словесний конфлікт, під час якого обвинувачений вдарив потерпілого в обличчя. Також потерпілий вказує, що не наносив ударів обвинуваченому, відмахувався від обвинуваченого і може випадково зачепив обвинуваченого. Просив суворо покарати обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено, а тому покарання, з врахування позиції потерпілого, йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді громадських робіт в мінімальному розмірі.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядкуст. 100 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373. 374 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази відеозапис з відео реєстратора, який зберігається на DVD диску зберігати при матеріалах кримінального провадження 0000175.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільської апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1