УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 23.10.2021 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні №0000154 від 30.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 23.10.2021 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні №0000154 від 30.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, посилаючись на те, що вона є протиправною, необґрунтованою та винесена супереч існуючим нормам та фактичним обставинам справи, оскільки внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження.
Скаржник в судове засідання не з`явився, однак у своїй скарзі просив проводити судове засідання за його відсутності але за участі його представника адвоката ОСОБА_5 .. Адвокат ОСОБА_5 проте подав заяву в якій просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя вважає за можливе прийняти рішення по суті скарги за відсутності скаржника, представника скаржника та слідчого, на підставі наданих сторонами доказів.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000154, приходжу до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у м.Хмельницькому здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000154 від 30.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У даному кримінальному провадженні 22.10.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 з заявою в якій просив в зв`язку з отриманням ним тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди залучити його в якості потерпілого до кримінального провадження №0000154 від 30.07.2021 року.

Постановою слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 23.10.2021 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, слідчий у постанові зазначив, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні фактично знаходиться на початковій стадії, призначено ряд судових експертиз для встановлення усіх обставин можливого вчинення кримінального правопорушення. Поряд з тим, зібраних на даний час доказів не достатньо для констатації факту порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_6 або водієм ОСОБА_3 , які були учасниками ДТП, у зв`язку з чим не передбачається за можливе на даному етапі досудового розслідування встановити, внаслідок чиїх саме дій ОСОБА_3 завдано фізичної шкоди.

Відповідно до положень ст.55 ч.1 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ст.303 ч.1п.5 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, а саме: рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Потерпілим визнається та особа, якій безпосередньо заподіюється шкода злочинними діями іншої особи, і саме наявність безпосередності цього причинного зв`язку має значення при вирішенні питання щодо надання особі статусу потерпілого у конкретному кримінальному провадженні.
Одне лише звернення з клопотанням про визнання потерпілим не є безумовною підставою для визнання особи потерпілою та відповідно наділення процесуальними правами потерпілого у кримінальному провадженні.
Частиною 1 статті 9 КПК України, передбачено, що слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Тобто, саме слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, в тому числі, встановити чи спростувати вид і розмір шкоди, завдану кримінальним правопорушенням.
Як вказав у своїй постанові від 23.10.2021 року слідчий на даний час триває досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, заплановано проведення низки слідчих дій, зокрема проведення судових експертиз .
Положенням ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, судом встановлено, що слідчим вживаються заходи, передбачені ст. 9 КПК України.
Положення ст. 55 КПК України, не передбачає беззастережного обов`язку слідчим визнати потерпілим особу, якій завдана кримінальним правопорушенням моральна, фізична або майнова шкода.
На думку слідчого судді, вимога заявника щодо визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженню є передчасною, оскільки триває досудове розслідування та проводяться слідчі дії. В подальшому, після встановлення, що дії саме іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди призвели до її настання, ОСОБА_3 не позбавлений права повторно звернутись до слідчого з заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим відсутні, а тому постанова слідчого є законною і обґрунтованою.
Керуючись ст. ст.55,303-307,372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 23.10.2021 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні №0000154 від 30.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя