Справа № 739/1291/19
№ провадження 1-кп/738/108/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 22 вересня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новгород-Сіверський Чернігівської області, який зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 125 та частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України (далі КК), -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
21 вересня 2018 року о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_3 переслідуючи мету помсти ОСОБА_5 за виконання ним службових обов`язків під час роботи у правоохоронних органах, який у період часу з 12 вересня 2014 року по 06 листопада 2015 року, відповідно до наказу УМВС України в Чернігівській області №261 о/с, перебував на посаді старшого інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області та відповідно до посадової інструкції та діючого на той час Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 (який на даний час втратив чинність), виконував покладені на його службові обов`язки у тому числі і з забезпечення безпеки руху, тобто був працівником правоохоронного органу, виконуючи свої повноваження, ОСОБА_5 неодноразово зупиняв за порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 та у зв`язку з цим оформлював матеріали для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, таким чином у ОСОБА_3 виникло неприязне відношення до останнього, знаходячись поруч з цілодобовим магазином «Ярмак», що розташований за адресою: вул. Шевченка, буд. 21-а, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, умисно завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , від чого останній впав на асфальтобетонне покриття.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 , який перебував у лежачому положенні, два удари кулаком правої руки та один удар правою ногою по обличчю.

Внаслідок заподіяного ОСОБА_5 спричинений комплекс тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин носа, викривлення носової перетинки вправо, синця під лівим оком, забою м`яких тканин верхньої губи зліва з садном слизової оболонки, синця на кінчику язика, синця лівої вушної раковини та за вухом, які згідно з висновком судової-медичної експертизи № 53 від 18.10.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відношень до ОСОБА_6 , 21 вересня 2018 року, о 23 годині 47 хвилин, знаходячись поруч з цілодобовим магазином «Ярмак», що розташований за адресою: вул. Шевченка, буд. 21-а, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно штовхнув останнього, від чого той впав на асфальтобетонне покриття.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 , який перебував у лежачому положенні, численних ударів кулаком правої руки по обличчю, спричинивши комплекс тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин носа з синцем, синця лівого ока із субкон`юктивальним крововиливом, синця лівої щоки, забою м`яких тканин верхньої губи зліва з крововиливом у слизову оболонку, які згідно з висновком судової-медичної експертизи № 54 від 18.10.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснив, що дійсно в вересні 2018 року у вечірній час у нього виникла конфліктна ситуація з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В ході конфлікту ним було спричинені тілесні ушкодження потерпілим. Достеменно всіх обставин він не пам`ятає, так як минуло багато часу. Шкодує про вчинене.
ІІІ. Позиція потерпілої сторони.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2018 року близько 22 години ОСОБА_3 під час сварки спричинив йому тілесні ушкодження в зв`язку з виконанням ним службових обов`язків працівника поліції. Дана подія трапилася в місті Новгород-Сіверський поблизу магазину «Ярмак».
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 21 вересня 2018 року близько 22 години він спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знаходився поблизу магазину «Ярмак». До них підійшов обвинувачений та спровокував конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 наніс йому та ОСОБА_5 декілька ударів руками та ногами, чим спричинив тілесні ушкодження.
ІV. Оцінки суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК) Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень і кваліфікації його дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.
Судом, виходячи із змісту частини третьої статті 349 КПК, особливостей даних правовідносин і позиції учасників справи, вирішено, що дослідження доказів по справі можливо здійснити без аналізу доказів, які стосуються винуватості обвинуваченого та кваліфікації його дій.
Враховуючи показання обвинуваченого, потерпілих, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченого, у вчиненні кримінальних правопорушень і кваліфікації його дій, ніким не оспорюються, Суд приходить до висновків, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та частиною другою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.
ІV. Призначення покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК та обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК Судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:
1. Ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень;
2. Наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);
3. Особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;
4. Наявність постійного місця проживання та формально позитивну характеристику за останнім;
5. Відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;
6. Те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;
7. Враховується зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання;
8. Позицію потерпілих, які просили призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
У зв`язку із чим, Суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та за ч. 2 ст. 345 КК України у в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді двох років обмеження волі. Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, позиція потерпілої сторони про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.
Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).
В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.
Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.
V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
По справі прокурором заявлений цивільний позов в інтересах держави в особі КНП «Новгород-Сіверська центральна районна лікарня імені І.В. Буяльського» про стягнення коштів у сумі 4 717 гривень 79 копійок на відшкодування витрат за лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 .

Вказаний позов обвинувачений визнав в повному обсязі та надав Суду копію квитанції з якої вбачається, що ОСОБА_3 28 жовтня 2021 року у якості відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 сплатив КНП «Новгород-Сіверська центральна районна лікарня імені І.В. Буяльського» 4 717 гривень 79 копійок.

У зв`язку з вказаним обставинами, Суд приходить до висновку про залишення позову прокурора без розгляду.

Речові докази в кримінальному провадженні: "Журнал №1 реєстрації адміністративних матеріалів" та "Справу №1/14 том №1 листування ОВС з установами, підприємствами, організаціями з питань діяльності Новгород-Сіверського РВ УМВС" необхідно залишити у користуванні Новгород-Сіверського РВ; СD-диск із відеозаписом з камери відеоспостереження, яка направлена на магазин "Ярмак", за 21.09.2018 року, необхідно залишити у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.
З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених частиною другою статті 345 та частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:
- за частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України у вигляді 2 років обмеження волі;

- за частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень 00 копійок.
Відповідно до статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі та штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень 00 копійок.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1 700 гривень 00 копійок виконувати самостійно.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження полі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1, 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Позовну заяву Начальника Новгород-Сіверського відділу Менської міської прокуратури Чернігівської області ОСОБА_8 в інтересах держави в особі КНП «Новгород-Сіверська центральна районна лікарня імені І.В. Буяльського» до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину залишити без розгляду.

Речові докази в кримінальному провадженні: "Журнал №1 реєстрації адміністративних матеріалів" та "Справу №1/14 том №1 листування ОВС з установами, підприємствами, організаціями з питань діяльності Новгород-Сіверського РВ УМВС" - залишити у користуванні Новгород-Сіверського РВ; СD-диск із відеозаписом з камери відеоспостеження, яка направлена на магазин "Ярмак", за 21.09.2018 року, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1