КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року,

за участі: прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку затриманої ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки Iphone SE, НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
Приймаючи рішення, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для арешту вказаного у клопотанні слідчого майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Щодо пропущеного строку апеляційного оскарження, то автор апеляційної скарги зазначає, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності власниці майна та її представника, а копію оскаржуваного рішення останнім отримано 23 червня 2021 року.

Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною з огляду на наступне.

Зокрема, зазначає, що слідчим не доведено відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Звертає увагу на те, що наявна в матеріалах справи постанова про призначення групи прокурорів від 26 травня 2021 року та клопотання слідчого про арешт майна не підписана уповноваженими на те особами.

Крім того, слідчим суддею не досліджено тих обставин, що мобільний телефон, на який накладено арешт, вилучений під час затримання особи, а тому, у відповідності до ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном.

Вказує, також, що неповідомлення власника майна та її представника про розгляд клопотання слідчого, призвело до порушення права на захист та права на справедливий суд.

Власник майна та її представник у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання про арешт майна розглянуто за відсутності власника майна та її представника, оскаржувану ухвалу останній отримав 23 червня 2021 року, про що свідчить відповідна розписка, наявна в матеріалах судового провадження. При цьому, апеляційну скаргу направлено 25 червня 2021 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження не пропущений.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 травня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000851 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що 26 травня 2021 року о 13 год. 18 хв. за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 9, екіпаж поліції № 652 зупинили двох невстановлених осіб, приблизно віком 20 років, які при собі мали розфасовану речовину невідомого походження у кількості приблизно 20 згортків.
26 травня 2021 року затримано ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Того ж дня, слідчим Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України проведено обшук затриманої ОСОБА_6 в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Iphone SE, НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
03 червня 2021 року старший слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, яке виявлене та вилучене під час обшуку затриманої ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді названого районного суду від 03 червня 2021 року клопотання слідчого задоволено.
Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000851 про накладення арешту на майно, яке виявлене та вилучене 26 травня 2021 року під час проведення обшуку затриманої ОСОБА_6 слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора, дослідивши матеріали додані до нього, заслухавши пояснення прокурора, всупереч доводам викладеним в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки воно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.
Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 від 26 травня 2021 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке виявлене та вилучене 26 травня 2021 року під час проведення обшуку затриманої ОСОБА_6 ,врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги представника. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як убачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, старший слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції України ОСОБА_8 та прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 входять у групу слідчих і прокурорів, відповідно у даному кримінальному провадженні, а тому доводи викладені апеляційній скарзі представника про те, що клопотання про арешт майна підписано не уповноваженими на те особами є надуманими.
Зважаючи на вищевикладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку затриманої ОСОБА_6 , а саме на мобільний телефон марки Iphone SE, НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/29562/21-к Справа №11-сс/824/4192/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1