Справа № 629/7463/21
Номер провадження 1-кп/629/145/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , малолітнього ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника малолітнього - ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області - ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області клопотання про застосування до малолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське, Лозівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8 класу Орільської філії КЗ «Орільський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000644 від 12.11.2021 року за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання про застосування до особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 від 12.11.2021 року за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Так, в період з 26.07.2021 року по 27.07.2021 рік, більш точної дати не встановлено, в один з цих днів, близько 04:00 години, особа, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду, разом з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою, що не досягла віку кримінальної відповідальності, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме гумового човна марки «Thunder», який належить ОСОБА_8 , прийшли до причалу, розташованого на березі Орільського водосховища поблизу земельної ділянки, яка прилягає до домоволодіння по АДРЕСА_2 , біля якого був при швартуванні човен ОСОБА_8 .

Знаходячись на березі водойми поблизу причалу, особа, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду та малолітній ОСОБА_4 між собою узгодили і розподілили свої дії, спрямовані на здійснення таємного викрадення цього гумового човна, а саме домовилися, що особа, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду, безпосередньо здійснить його викрадення, а малолітній ОСОБА_4 в цей час буде знаходитися на березі водойми, спостерігати за навколишнім середовищем та, в разі з?явлення поблизу власника чи сторонніх осіб, попередить про це особу, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, особа, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду, діючи за попередньою домовленістю та спільно з малолітнім ОСОБА_4 , згідно розподілених та обумовлених заздалегідь між ними дій, умисно, з корисливого мотиву та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке полягає у таємному викраденні чужого майна, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності поблизу власника гумового човна та сторонніх осіб, особа, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду, сів у двомісний надувний гумовий човен марки «Thunder», моделі «Т248», виробництва «ПП» ОСОБА_9 », який був у використанні, вартістю 2 276 гривень, який належить ОСОБА_8 , та поплив на ньому по водоймі, щоб сховати його в кущах очерету, тим самим здійснивши викрадення його човна, а малолітній ОСОБА_4 залишився на березі та спостерігав в цей час за навколишнім середовищем, щоб в разі з"явлення власника човна чи сторонніх осіб, попередити про це особу, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду.

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення особа, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду та малолітній ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 2 276 грн.

Таким чином, малолітній ОСОБА_4 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 , який на час скоєння кримінального правопорушення був малолітнім, примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з недосягненням останнім віку кримінальної відповідальності та просив про його задоволення, вважав необхідним застосувати до малолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд матері ОСОБА_6 .

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання щодо застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру. Пояснив, що дійсно скоїв вищевказане суспільно небезпечне діяння при зазначених обставинах, у скоєному щиро кається.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про застосування до її сина ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру не заперечувала. Також зазначила, що її син раніше правопорушення не вчиняв, вона має достатній вплив на нього та в подальшому буде здійснювати контроль за його поведінкою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 також підтримала клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Представник служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області - ОСОБА_7 підтримала клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Судом встановлено, що у діях малолітнього ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, однак повідомлення про підозру йому не оголошувалося у зв`язку з тим, що він, на час вчинення такого діяння, не досяг 14 річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилось чотирнадцять років.

Малолітній ОСОБА_4 вчинив злочин після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, тобто був таким, що на момент скоєння кримінального правопорушення не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, тобто ОСОБА_4 не є суб`єктом злочину.

Малолітній ОСОБА_4 вперше вчинив суспільно небезпечне діяння, навчається у 8 класу Орільської філії КЗ «Орільський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області, за місцем навчання характеризується як неуважний учень, має навчальні досягнення початкового рівня; не виявляє зацікавленості до навчання, навчається погано, має довільну змішану пам"ять, майже не сприймає навчальний матеріал, погано читає та пише українською мовою, на уроках завжди байдужий, не виконує домашнє завдання, часто з поважної причини не відвідує школу; на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з матір`ю.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Частиною 3 ст. 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру, тривалість яких, передбачена пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, зокрема у зв`язку з передачею неповнолітнього під нагляд батьків допускається лише за наявності даних проте, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою з урахуванням даних, що їх характеризують. Суд встановлює такий захід з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_6 , під нагляд якої запропоновано передати малолітнього ОСОБА_4 , який доводиться їй рідним сином, відносно нього батьківських прав не позбавлена. На переконання суду остання здатна забезпечити позитивний виховний вплив на малолітнього ОСОБА_4 та здійснювати постійний контроль за його поведінкою.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що малолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на момент його вчинення він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування до малолітнього ОСОБА_4 заходів виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд матері ОСОБА_6 .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 369-372, 395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське, Лозівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8 класу Орільської філії КЗ «Орільський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 - примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на один рік.

Речовий доказ по справі: гумовий човен марки «Thunder», моделі «Т248», виробництва «ПП» ОСОБА_9 » вважати повернутим власнику ОСОБА_8 , згідно зберігальній розписці від 21.10.2021 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити ОСОБА_4 , законному представнику ОСОБА_6 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1