Справа № 635/4826/21
Провадження № 1-в/635/523/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воскресінці Коломийського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 09.07.2008 Казатинським районним судом Вінницької за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; Звільнений 08.08.2011 умовно-достроково;
2) 10.12.2014 Коломийським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, 296 ч.2, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільнений умовно-достроково 15.01.2018;
3) 19.03.2019 Зарічним районним судом м.Суми за ч.1 ст.187, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, 71 КК України до остаточного покарання у виді 3 років 1 місяці позбавлення волі,

про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до статті 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло спільне подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_6 засуджено 19.03.2019 року Зарічним районим судом м. Суми за ст. 187ч.1, 185ч.2, 70ч.1 КК України до З років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 10.12.2014 року до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Зараховано в строк тримання під вартою з 10.01.2019 року по 11.01.2019 року. Засуджений ОСОБА_6 прибув до державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» - 06.03.2020 року із державної установи «Сумський слідчий ізолятор». Працевлаштований до господарської обслуги. Стягнень не має. Заохочувався чотири рази. На заходи виховного характеру реагує позитивно, робить правильні висновки. Висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Розкаюється у раніше скоєному злочині. Соціально-корисні зв`язки з близькими родичами підтримує шляхом листування. За характером спокійний, доброзичливий, товариський, цілеспрямований. Має адекватну самооцінку. Під час індивідуальних бесід розсудливий, відвертий. Здатен раціонально мислити. Зовнішній вигляд охайний. Засуджений ОСОБА_6 відбув 3/4 фактичного строку покарання. Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» разом зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області клопочуть про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 на не відбутий строк, як особі, яка сумлінною поведінкою та чесним трудом довела своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання заперечував, вважаючи його передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник адміністрації та засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, подання підтримали.

Суд, вислухавши думку прокурора стосовно питання, що розглядається, дослідивши матеріали справи, в тому числі особову справу засудженого, дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» від 16.06.2021, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.02.2019 року. Під час тримання в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень та заохочень не мав. З 06.03.2020 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Працевлаштований до господарчої обслуги житлової зони. За час відбування покарання характеризується позитивно, не допускав порушень режиму тримання, дисциплінарних стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці рішенням дисциплінарної комісії заохочувався чотири рази. Підтримує доброзичливі взаємовідносини з засудженими позитивної спрямованості, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання законних вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться позитивно, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні.
Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься позитивно, вбачає суспільної необхідність у їх виконанні, проявляє розумну ініціативу. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» у реалізації програми проявляє інтерес. Соціально корисні зв`язки із рідними, а саме з матір`ю та співмешканкою підтримує шляхом листування, телефонних розмов, отримує посилки, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення засудженого. Питання про застосування зміни умов тримання відповідно до статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України було розглянуто 23.09.2020 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно статті 82 Кримінального кодексу України було розглянуто 24.03.2021 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України може бути розглянуто за відбуттям строку покарання, а саме не раніше 03.06.2021 року. За вироком суду має позов на користь держави за проведення експертизи у сумі 429 гри., на адресу установи виконавчих листів не надходило. На даний час засуджений з власної ініціативи достроково відшкодував позов у повному обсязі. У скоєному злочині провину визнає. Засуджений ОСОБА_6 на профілактичному обліках не перебуває. На думку адміністрації колонії засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. На підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
З довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати вбачається, що засуджений ОСОБА_6 працював лише у березні та квітні 2021.
Інших доказів про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 після прибуття до ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» ані матеріали судової справи ані матеріали особової справи засудженого не містять.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_6 , останній неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, за які йому призначені покарання пов`язані з позбавленням волі, неодноразово звільнявся умовно-достроково, проте, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та знову продовжував вчиняти злочини, за що був засуджений останнім вироком до позбавлення волі.

Матеріали особової справи засудженого не містять даних про розгляд питання адміністрацією колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 . Натомість, згідно наявних в матеріалах справи характеристик засудженого ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» так і не дійшла висновку про те, що за час відбування покарання ОСОБА_6 довів чи не довів своє виправлення, про доцільність чи не доцільність застосування до нього статті 81 КК України висновки відсутні.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_6 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк - відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з дня отриманням ним ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1