Провадження № 1-кп/643/1368/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження у м. Харкові кримінальне провадження № 0001663 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Харківського району, с. Циркуни, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.09.2021 року приблизно о 08 год. 40 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 162-А, біля другого під`їзду вказаного будинку, в клумбі знайшов полімерний пакет з порошкоподібною речовиною всередині та, будучи особою, яка вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, та розуміючи, що всередині полімерного пакету знаходиться психотропна речовина, помістив зазначений пакет у праву кишеню свого пальто, ти самим незаконно придбав психотропну речовину та почав незаконно її зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

04.09.2021 року протиправна діяльність ОСОБА_3 , пов`язана з незаконним зберіганням психотропних речовин, була припинена співробітниками поліції, якими у період часу з 09:40 до 10:00 годин, під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 162, у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору всередині, яка згідно висновку судового експерта, експертною спеціалізацією 8.6 Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» СЕ-19/121-21/20175-НЗПРАП від 22.09.2021 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (таблиця № 1, список № 2), масою в перерахунку на масу представленої речовини 0,2466 грам, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 07.10.2021 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 0001663, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він уродженець Харківської області, Харківського району, с. Циркуни, громадянин України, має середню освіту, не одружений, не працює, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого, який не працює.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок, оскільки відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому іншого покарання з огляду на те, що ОСОБА_3 , офіційно не працевлаштований, що унеможливлює призначення йому покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, а також недоцільність призначення покарання у вигляді арешту.

Проте, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, раніше в силу ст. 89 Кримінального кодексу України не судимий, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. ст. 75, 76 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що зазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування цієї міри покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення кримінального проступку, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України

Питання про процесуальні витрати у розмірі 1 372, 96 грн., пов`язані з проведенням експертизи № СЕ-19/121-21/20175-НЗПРАП від 22.09.2021, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, згідно яких вказані витрати стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального України.

Керуючись ст. ст. 174, 369, 370, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речовий доказ: експертний полімерний пакет № 5441642, в якому знаходиться полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який зберігається в камері схову Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області - після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення експертизи від 22.09.2021 № СЕ-19/121-21/20175-НЗПРАП у розмірі 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.
Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1