Дата документу 22.11.2021 Справа № 310/8142/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1551/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/8142/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянську Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що у невстановлений час та місці він придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, шляхом зриву кущів роду коноплі, які росли на території його домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 залишив зірвані ним кущі коноплі на території домоволодіння для просушки, з метою подальшого виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, з метою його подальшого збуту.

Через деякий час, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , переконавшись, що кущі рослин роду конопель повністю висохли, обробив (подрібнив) вказані рослини, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, придатний для вживання, після чого, розфасував особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, у невеликі поліетиленові згортки у кількості 358 одиниць та сірникові коробки, поліетиленові пакети та паперові згортки, які залишив на території домоволодіння, за місцем свого проживання, тим самим почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс за місцем свого проживання, з метою збуту.

05 жовтня 2020 року в період часу з 08 годин 52 хвилини до 13 години 34 хвилини працівниками поліції проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_8 , в ході проведення якого на території вказаного домоволодіння виявлено та вилучено: невеликі поліетиленові згортки у кількості 358 одиниць та сірникові коробки, поліетиленові пакети та паперові згортки, заповненні речовиною рослинного походження зовні схожої на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. В чотирьох згортках, вилучених в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які направлялися на дослідження, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Маси канабісу в перерахунку на висушену речовину складають 1,881 г, 2,095 г, 1,742 г, 1,574 г. Загальна маса канабісу, який знаходитися у чотирьох згортках, складає 7,292 г в перерахунку на висушену речовину.

Подрібнені речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою 683,877 г, які містяться у 344 (триста сорока чотирьох) полімерних прозорих пакетах, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, склала 605, 444 грам.

Подрібнені речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, подрібнена речовина рослинного походження темно- зеленого кольору, частини рослин (верхівки, листя) сіро-зеленого кольору та частини рослин( фрагменти верхівок) сіро-зеленого кольору , що знаходяться у трьох картонних коробках та двох паперових конвертах, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, склала 1,340 г, 1,508 г, 1,662 г, 1,866 г, 1,350 г, 1,705 г, 1,642 г, 1,441 г, 1,684 г, 1,894 г, 527,84 г, 47,93 г, 646,84 г, 157,24 г, 122,21 г, 1,093 г, 8,432 г, 0,456 г, 23,81 г, 0,250 г відповідно. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, склала 1 552, 193 грам.

Загальна маса канабісу, який ОСОБА_8 зберігав з метою збуту, складає 2 164, 929 грам.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах. Йому призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна, належного йому на праві власності, окрім житла.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі ч.1 п.3 ст.284 КПК у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Свої вимоги мотивував тим, що під час проведення досудового розслідування було допущено ряд істотних порушень вимог КПК, через що надані прокурором докази є недопустимими. Крім того, мета збуту ним наркотичної речовини нічим не доведена, оскільки жодна особа не надала свідчень про те, що він збував наркотичну речовину та ще й отримував за це гроші.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просив вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з тим, що не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпано можливості їх отримати. Свої вимоги мотивував тим, що відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.307 КК були внесені до ЄРДР 09.09.2021 року за №0000511. Проте відповідно до ухвали слідчого судді від 13.10.2021 року вищенаведений №0000511 було надано кримінальному провадженню за ознаками ч.1 ст.309 КК і в той же самий час кримінальне провадження №0000511 було одночасно кваліфіковано за ознаками ч.2 ст.307 КК. Більш того, є невідомим на підставі ухвали якого слідчого судді було проведено обшук помешкання обвинуваченого саме слідчим СВ Бердянського РВП. В даному випадку слідчий, прокурор повинен був внести окремі відомості в ЄРДР щодо скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке було виявлено після проведення обшуку в його оселі 05.10.2020 року. Проте даних вимог закону ні слідчий, ні прокурор не дотримались, зробивши тим самим неможливим визнати належними та допустимими докази, які були отримані як під час проведення обшуку 05.10.2020 року, так і похідні від нього докази. Крім того, навіть в разі дотримання вимог ст.214 КПК дії ОСОБА_8 повинні були бути кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.307 КК. Суд не звернув уваги на ту обставину, що обшук помешкання обвинуваченого був проведений без ухвали слідчого судді, яке було б надано будь-якому слідчому із складу слідчої групи, яка була утворена лише 05.10.2020 року в невідомий час, з огляду на те, що обшук 05.10.2021 року було розпочато дізнавачем Бердянського РВП. Тобто обшук в помешканні ОСОБА_8 було проведено не слідчим, а дізнавачем в межах кримінального провадження за ознаками ч.1 ст.309 КК. Тобто дізнавач ОСОБА_9 фактично діяв під час проведення обшуку як слідчий, але при цьому до складу слідчої групи включений не був, відтак обшук проведено не уповноваженою особою на підставі ухвали слідчого судді від 24.09.2020 року, яка відсутня в ЄРСР. Більш того, судово-хімічну експертизу щодо наркотичної речовини, яку було вилучено під час обшуку 05.10.2020 року, призначив слідчий ОСОБА_10 , який невідомо яким чином та коли отримав від дізнавача ОСОБА_9 те, що було останнім вилучено під час обшуку. Тобто слідчий та дізнавач фактично здійснити підробку доказів. Крім того, після початку обшуку ОСОБА_8 весь час знаходився в своєму помешканні, тобто він був реально затриманий. Протокол затримання ОСОБА_8 було складено лише 05.10.2020 року о 18 год. 03 хв. Таким чином з моменту фактичного затримання, а саме з 08 год. 52 хв. 05.10.2020 року всі дії працівниками поліції були вчинені з грубим порушенням ст.ст.207-210, ч.7 ст.223, 236 КПК, а також права ОСОБА_8 на захист, а тому протокол обшуку є недопустимим доказом. Повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_8 з істотним порушенням часу, зазначеного в ч.3 ст.278 КПК. Працівники поліції, які були присутні під час проведення обшуку, в порушення вимог ст.41 КПК, за власною ініціативою чи за вказівкою дізнавача затримали ОСОБА_8 , а також здійснили його особистий обшук без складання протоколу про затримання та протоколу обшуку. Під час обшуку ОСОБА_8 фактично був затриманий дізнавачем Варченком. Проте в який спосіб та відповідно до якої норми закону він потрапив до слідчого є невідомим, оскільки жодних документів про переміщення ОСОБА_8 від дізнавача до слідчого в матеріалах провадження не має. Висновки судово-хімічної експертизи є похідними від результатів, які були отримані під час проведення обшуку 05.10.2020 року, а тому також є недопустимим доказом. Крім того, при проведенні даної експертизи порушено вимоги ст.10 ЗУ «Про судову експертизу» та вимоги Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», оскільки дослідження рослин з метою встановлення належності до об`єктів, що містять наркотичні речовини, становить компетенцію біологічної експертизи.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурор просив вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги своїх апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за ст.94 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.94 КПК суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Наведених вище вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, суд першої інстанції, ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку. При цьому констатував, що за встановлених фактичних обставин надані стороною обвинувачення докази доводять наявність у діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

Зокрема рішення суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується даними, встановленими із аналізу сукупності зібраних у ході досудового розслідування письмових доказів, наданих стороною обвинувачення і досліджених судом першої інстанції, зокрема:

- протоколом обшуку від 05.10.2020 року, відповідно до якого в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_8 було виявлено та вилучено: невеликі поліетиленові згортки у кількості 358 одиниць та сірникові коробки, поліетиленові пакети та паперові згортки, заповнені речовиною рослинного походження зовні схожої на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, ваги з нашаруванням наркотичних засобів, насіння конопель, відеозапис даної слідчої дії оглянутий судом;

- висновком експерта № 18-255 від 06.10.2020 року, відповідно до якого надані на експертизу вилучені під час обшуку у ОСОБА_8 подрібнені рослинні речовини зеленого кольору масами 1,971 г., 2,192 г., 1,42 г., 1,633 г., є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складають 1,881 г., 2,095 г., 1,742 г., 1,574 г.;

- висновком експерта №14-176 від 28.10.2020 року, відповідно до якого вилучені під час обшуку у ОСОБА_8 подрібнені речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, загальною масою 683,877 г, які містяться у 344 полімерних прозорих пакетах є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину склала 605,444 г. Середня маса канабісу у одному пакеті складає 1,988 г. Середня маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 1,760 г. Подрібнені речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 1,509 г., 1,708 г., 1,880 г., 2,103 г., 1,518 г., 1,920 г., 1,854 г., 1,625 г., 1,889 г., 2,133 г., 589,66 г., 54,21 г., 720,22 г., 175,23 г., 134,74 г., 1,230 г., 9,265 г.; подрібнена речовина рослинного походження темно-зеленого кольору масою 0,501 г; частини рослин (верхівки, листя) сіро-зеленого кольору масою 26,98 г. та частини рослин (фрагменти верхівок) сіро-зеленого кольору, масою 0,279 г, що знаходяться у трьох картонних коробках та двох паперових конвертах, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину склала 1,340 г., 1,508 г., 1,662 г., 1,866 г., 1,350г., 1,705 г., 1,642 г., 1,441 г., 1,684 г., 1,894 г., 527, 84 г., 47,93 г., 646,84 г., 157, 24 г., 122,21 г., 1,093 г., 8,432 г., 0,456 г., 23,81 г., 0,250 г. відповідно.

У нашаруваннях речовини сіро-зеленого кольору, що міститься на поверхні полімерної плівки, яка наклеєна на металеву площадку електронних ваг та у нашаруваннях речовини сірого кольору у вигляді пилу, що містяться на поверхні пластикових чашок лабораторних ваг, виявлений тетрагідроканабінол, який є основним компонентом наркотичних засобів, що одержують з рослини коноплі.

Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши зазначені докази, оцінивши їх в аспекті ст.94 КПК з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст.91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, міськрайонний суд обґрунтовано вирішив, що ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення обвинуваченим кримінально-караного діяння, передбаченого ч.2 ст.307 КК і вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_8 .

В своїх апеляційних скаргах сторона захисту посилалася на недопустимість зібраних у даному провадженні доказів через допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час їх збирання та процесуального закріплення.

З метою перевірки зазначених доводів сторони захисту апеляційним судом у сторони обвинувачення було витребувано додаткові дані.

Зокрема сторона захисту посилалися на ту обставину, що відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.307 КК були внесені до ЄРДР 09.09.2021 року за №0000511. Проте №0000511 було надано кримінальному провадженню за ознаками ч.1 ст.309 КК і в той же самий час кримінальне провадження №0000511 було одночасно кваліфіковано за ознаками ч.2 ст.307 КК. На переконання захисту слідчий, прокурор повинні були внести окремі відомості до ЄРДР щодо скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке було виявлено після проведення обшуку в його оселі 05.10.2020 року.

Разом з тим, з наданого прокурором витягу з ЄРДР колегією суддів встановлено, що 09.09.2020 року до ЄРДР за №0000511 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК.

В подальшому на підставі отриманих даних про те, що 05.10.2020 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 було вилучено 344 розфасовані пакети з речовиною, схожою на канабіс, постановою заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області від 05.10.2020 року кримінальне правопорушення в кримінальному провадженні №0000511 було перекваліфіковано з ч.1 ст.309 КК на ч.2 ст.307 КК.

У зв`язку із зазначеними обставинами постановою старшого прокурора групи у кримінальному провадженні від 05.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000511 було змінено порядок досудового розслідування у формі дізнання та доручено його проведення у формі досудового слідства.

На переконання колегії суддів така перекваліфікація кримінального правопорушення не зумовлювала необхідності внесення додаткових окремих відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому будь-яких порушень вимог процесуального закону в цій частині колегія суддів не вбачає.

Крім того, із наданих прокурором даних вбачається, що після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК, постановою начальника сектору дізнання Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 09.09.2020 року для здійснення досудового розслідування вказаного кримінального проступку було призначено групу дізнавачів, до якої було включено зокрема і дізнавача ОСОБА_9 , який і здійснив обшук в помешканні ОСОБА_8 .

Відтак доводи захисника про те, що обшук було проведено не уповноваженою на те особою є надуманими і спростовуються зазначеною постановою.

Доводи апеляційної скарги захисника про нібито проведення обшуку в домоволодінні обвинуваченого без ухвали слідчого судді є голослівними. Адже з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дана слідча дія була проведена на підставі ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.09.2020 року (а.п. 71), якою дізнавачам СД Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, в тому числі і дізнавачу ОСОБА_9 , який входив до складу групи дізнавачів, було надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння, які знаходяться у фактичному володінні ОСОБА_8 .

Посилання захисника на відсутність ухвали слідчого судді, якою би було надано дозвіл на проведення обшуку будь-якому слідчому із групи є хибним. Адже обшук домоволодіння ОСОБА_8 було проведено в рамках досудового розслідування кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК, не слідчим, а дізнавачем. З цих же підстав колегія суддів визнає неприйнятними твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що дізнавач ОСОБА_9 під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_8 діяв як слідчий.

Також захисник в своїй апеляційній скарзі виходив з того, що судово-хімічну експертизу щодо наркотичної речовини, яку було вилучено під час обшуку 05.10.2020 року, призначив слідчий ОСОБА_10 , який невідомо яким чином та коли отримав від дізнавача ОСОБА_9 те, що було останнім вилучено під час обшуку.

Проте колегія суддів критично ставиться до таких заперечень захисника. При цьому судова колегія виходить з того, що ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.10.2020 року (а.п.80) було в порядку ст.298-1 КПК надано дозвіл на використання у кримінальному провадженні №0000511 від 09.09.2020 року щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК, доказів, зібраних у кримінальному провадженні №0000511 щодо кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК.

Критично ставиться судова колегія і до заперечень захисника про неуповноважність слідчого ОСОБА_10 . При цьому апеляційний суд виходить з того, що постановою начальника СВ ОСОБА_11 ГУНП в Запорізькій області від 05.10.2020 року ОСОБА_10 разом із ОСОБА_12 включено до слідчої групи у даній справі.

Не можуть вважатися обґрунтованими і доводи сторони захисту про те, що після початку обшуку ОСОБА_8 весь час знаходився в своєму помешканні, тобто фактично був затриманий, а протокол його затримання було складено лише 05.10.2020 року о 18 год. 03 хв. Адже виходячи із ч.3 ст.236 КПК особа, яка проводить обшук, має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення. Відтак дана обставина не може бути розцінена як затримання особи.

Посилання захисника на ту обставину, що працівники поліції під час обшуку домоволодіння затримали ОСОБА_8 та здійснили його особистий обшук без складання відповідних протоколів, нічим не підтверджені. Більш того, сам ОСОБА_8 підписав протокол обшуку без зауважень та будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу не заявляв.

Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника про порушення вимог закону під час проведення судових експертиз у справі. Адже ці дослідження було проведено за встановленою КПК процедурою, зміст висновків відповідає статтям 101, 102 вказаного Кодексу. При цьому в зазначених висновках експертами зазначено, що дані судові експертизи було проведено за напрямком дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Відтак порушень процесуального порядку збирання та закріплення наведених у вироку доказів за матеріалами кримінального провадження не встановлено та судом першої інстанції правильно вирішено питання про їхню належність та допустимість, з урахуванням положень статей 85, 86, 94 КПК.

Посилання захисника на порушення органом досудового розслідування строку вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, визначеного ст.278 КПК, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, із яких встановлено, що ОСОБА_8 було затримано 05.10.2020 року, а про підозру йому повідомлено 06.10.2020 року, тобто протягом двадцяти чотирьох годин з моменту затримання. Протилежного захисником нічим не підтверджено.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність в його діях мети збуту наркотичних засобів, то вони були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

При цьому суд правильно виходив з того, що для вирішення питання про кваліфікацію злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи при здійсненні нею такого придбання та зберігання.

Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів може свідчити великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, а також інші обставини, зокрема: відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини; поведінка суб`єкта злочину; те, що сама особа наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 не є наркозалежною особою, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Під час обшуку в домоволодінні обвинуваченого було вилучено понад 350 розфасованих згортків майже однакової ваги. Загальна маса вилученої у ОСОБА_8 наркотичної речовини склала 2 164,929 грам, що є великим розміром та є надмірним для вживання однією особою. Крім того, на аптечних вагах, вилучених під час обшуку в домоволодінні ОСОБА_8 , було виявлено нашарування канабісу.

Сукупність зазначених обставин і досліджених судом доказів у кримінальному провадженні беззаперечно доводять наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 мети збуту наркотичних засобів.

Отже при перевірці вироку колегією суддів не встановлено обставин, які би ставили під сумнів законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено.

За наведених обставин вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваного судового рішення колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4