ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1112/17 Провадження № 1-кп/636/12/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_2 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000508, внесене 17 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Балаовіт, Абовянського району, Вірменської РСР, єзида, громадянина Вірменії, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, на території України офіційно не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 17.03.2016 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, протиправно проник через неогороджену частину забору на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 та яким фактично користується ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, ОСОБА_4 підійшов до льоху, розташованого на території ділянки за вищевказаною адресою, після чого використовуючи фізичну силу, взявшись обома руками за ручку дерев`яних дверей льоху, висмикнув із лутки дверей металеве кільце навісного замку та проник до приміщення льоху. Знаходячись у приміщенні ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, таємно заволодів майном, що належить ОСОБА_6 , а саме: картоплею сорту «Славянка» загальною вагою 40 кг вартістю відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи 200 грн., що знаходилась у двох пластикових ящиках, які не становлять матеріальної цінності для потерпілої. В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, крадіжка (таємне викрадення чужого майна), поєднана з проникненням у приміщення.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, від надання пояснень відмовився.

Позиція ОСОБА_4 щодо вчиненого злочину не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого:

- довідки ОСК ГУНП в Харківській області № 558-21032016/63091 від 22.03.2016, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;

- довідок Чугуївської ЦРЛ ім. М.І. Кононенка від 24.03.2016, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

- довідки-характеристики, наданої ДОП Чугуївського ВП від 28.03.2016, згідно якої ОСОБА_4 з місцем мешкання характеризується позитивно;

- інформації, наданої селищним головою ОСОБА_7 , згідно якої ОСОБА_4 за місцем мешкання до відповідальності не притягувався, скарг від мешканців селища не надходило;

- акту та інформації виконавчого комітету Введенської селищної ради, згідно яких ОСОБА_4 дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації близько 15 років.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні майна, що належить ОСОБА_6 , поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, а саме: раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності та відсутність тяжких наслідків, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3189 від 23.03.2016 у розмірі 176,20 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обирались. Беручи до уваги поведінку обвинуваченого та призначення покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати йому запобіжний захід.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, у сумі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.
Речові докази: два пластикових ящика чорного кольору, які до верху заповнені картоплею «Славянка», загальна вага якої складає 40 кілограм, які передані на зберігання потерпілій, вважати повернутих власнику.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні.

Суддя -