Код суду 233 Справа № 225/5572/16-к
Вирок
Іменем України
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, не одруженого, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, працездатного, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13 серпня 2009 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі. 05 вересня 2014 року на підставі ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 28 серпня 2014 року звільнився умовно достроково на 1 рік 8 місяців 3 дні,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.12,13 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, інваліда 3 групи, розлученого, має неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України ,-
06 серпня 2016 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_9 , з метою вживання спиртних напоїв, прийшли до квартири АДРЕСА_3 , де знаходились власник квартири ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Приблизно о 18 годині 20 хвилин, більш точного часу не встановлено, в ході спільного вживання спиртних напоїв у зальній кімнаті вищевказаної квартири між ОСОБА_13 з одного боку та ОСОБА_10 й ОСОБА_9 з іншого боку, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за яке судимість не знята та не погашена, діючи спільно з ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи, що голова є життєво важливим органом, та що від ударів в голову може настати смерть потерпілого, бажаючи настання саме таких наслідків у вигляді смерті, стали наносити кулаками рук множинні удари по голові, обличчю та різноманітним частинам тіла ОСОБА_13 .
Зокрема, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_13 , який сидів на стільці біля столу в зальній кімнаті зазначеної квартири та став завдавати кулаками рук чисельні удари по різноманітним частинам тіла останнього, в тому числі в голову. Після цього до ОСОБА_13 , який продовжував сидіти на стільці, підійшов ОСОБА_9 та, діючи умисно, реалізуючи спільний з ОСОБА_10 умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_13 , став завдавати кулаками рук чисельні удари по різноманітним частинам тіла останнього, в тому числі в голову.
Після чого, ОСОБА_10 , продовжуючи діяти умисно, реалізуючи єдиний з ОСОБА_9 умисел, відшуканою у зальній кімнаті вказаної квартири, де відбувалась сварка, скляною пляшкою з-під шампанського умисно завдав не менше трьох ударів по голові ОСОБА_13 та кухонним ножем , який взяв зі столу у зальній кімнаті даної квартири, завдав не менш 30 ударів по різноманітним частинам тіла, в тому числі в голову, шию, тобто місця розташування особливо важливих органів потерпілого ОСОБА_13 .
В результаті спільних злочинних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в їх сукупності потерпілому ОСОБА_13 було спричинено забиті рани голови, крововилив вік лівого ока, забиття м`яких покровів голови, субарахноідальні крововиливи в лівій лобно тім`яній області та правій лобно скроневій областях головного мозку, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя, чисельні непроникаючі колото різані поранення обличчя, шиї зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, лоскутну рану лівої сідниці, яка стосовно живої людини, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості Від вказаних тілесних ушкоджень на місці настала смерть ОСОБА_13 . Причиною смерті ОСОБА_13 стала відкрита черепно мозкова травма, що супроводжувалась субарахноїдальними крововиливами, ускладнена розвитком гострої крововтрати і набряком головного мозку та легень.
Потерпіла ОСОБА_14 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, просила призначити покарання обвинуваченим на розсуд суду. З огляду на що, суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, наполягав на тому, що вбивства він не вчиняв, та пояснив, що загиблий ОСОБА_15 і свідок ОСОБА_16 його зведені брати по батьку. Він працював у м. Костянтинівці на ставку разом з ОСОБА_17 . 06 серпня 2016 року він разом з ОСОБА_17 поверталися з роботи до м. Торецька. На шляху він зателефонував знайомому ОСОБА_18 , щоб той їх зустрів. Приблизно о 12 годині вони зустрілися з ОСОБА_19 і втрьох, тобто він, ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , пішли до ОСОБА_22 , де пили пиво. Потім, близько 14 години йому подзвонив батько і пожалівся на ОСОБА_23 , що той його ображає і забирає гроші. Кротов запропонував присутнім поїхати з ним. Спочатку він з ОСОБА_20 пішли до нього додому викупатися. При цьому ОСОБА_24 пішов до себе додому, у нього були якісь справи. Потім він з ОСОБА_20 пішли до батька. Знаходячись вже у батька, між ОСОБА_20 та ОСОБА_23 стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_20 почав бити ОСОБА_23 . Безродний від ударів вдарився об стіну і втратив свідомість. Через деякий час ОСОБА_23 прийшов до тями. ОСОБА_20 в цей час сидів за столом, а він сидів на дивані. Коли ОСОБА_23 прийшов до тями, ОСОБА_20 знову почав його бити. Потім батько дістав банківську карточку і попросив піти купити ще спиртне. Він разом з ОСОБА_20 пішли до банкомату, зняли 100 грн., купили спиртне і повернулися до батька. Чому він знову привів ОСОБА_20 до батька пояснити не зміг. В квартирі ОСОБА_20 знову почав сваритися з ОСОБА_23 . В цей час ОСОБА_23 вдарив ОСОБА_20 , після чого останній знову почав бити загиблого. Він намагався відштовхнути ОСОБА_20 від ОСОБА_23 , але останній вдарив і відштовхнув його, через що він впав. ОСОБА_20 почав бити ОСОБА_23 пляшкою по голові, а потім викинув цю пляшку через балкон. Потім він побачив, як ОСОБА_25 ножем по голові. Він злякався і подумав, що ОСОБА_20 і його вб`є, тому заснув. Вранці він побачив ОСОБА_26 , але як він опинився в квартирі не знає, брата ОСОБА_27 і ОСОБА_23 , який лежав біля балкону. Граськова в квартирі вже не було. Брат ОСОБА_28 спитав у нього, що він накоїв. Він не знав, що відповісти, просив, поки нікому не дзвонити. Вийшовши з квартири на сходовий майданчик покурити, він побачив військових з автоматами. Вони поклали його на підлогу сходового майданчика і вдарили в обличчя, а потім забрали в ізолятор тимчасового тримання, де він побачив і ОСОБА_21 . На слідчому експерименті обмовив себе, бо боявся ОСОБА_20 , при цьому працівники поліції не диктували йому, що потрібно розказувати і показувати. Жалкує про те, що сталося, відчуває провину за те, що привів ОСОБА_20 до батька.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, наполягав на тому, що вбивства він не вчиняв та пояснив, що ОСОБА_29 він знає зі школи. З ОСОБА_20 і ОСОБА_23 не знайомий, у батька ОСОБА_30 вдома ніколи не був. 06 серпня 2016 року він перебував вдома по АДРЕСА_2 , ремонтував мопед. В ході ремонту мопеду він позбивав собі руки, від чого утворилися садна. Приблизно о 12 годині, він пішов до магазину в районі Забалки, де зустрів ОСОБА_29 з ОСОБА_20 . Він купив 2 літри пива і вони втрьох пішли до знайомого ОСОБА_31 , де розпили його. В ході розмови ОСОБА_20 і ОСОБА_31 , з`ясувалося, що вони родичі. У ОСОБА_31 вони пробули приблизно годину, після чого він пішов додому, а ОСОБА_32 і ОСОБА_20 поїхали на таксі. Він прийшов додому, і приблизно о 19 годині, на прохання батька, відніс сусіду ОСОБА_33 бак. Потім повернувся і ліг відпочивати. 07 серпня 2016 року він прокинувся і приблизно о 06 годині пішов на центральний ринок. На шляху зустрів сусідку ОСОБА_34 . Приблизно о 07 годині, проходячи по АДРЕСА_4 він побачив двох поліцейських. Один з них підійшов до нього, спитав за ОСОБА_29 і попросив піднятися і подивитися чи він це. Працівник поліції показав, куди йому підніматися, оскільки раніше він ніколи не був у Кротова. Він зайшов в квартиру, де на підлозі побачив мертвого незнайомого чоловіка, який був голий і в крові. На ліжку він побачив батька ОСОБА_35 . Він спитав у нього, що відбулось, але батько не відповів. Він послизнувся і руками доторкнувся до стіни, таким чином забруднивши руки в крові. Він пішов на кухню, вимив руки водою і витер їх об свої брюки. Після чого працівник поліції на ім`я ОСОБА_36 вдарив його ногою в грудну клітину, внаслідок чого у нього утворився перелом ребер, а на його футболці залишився чіткий слід його взуття. Потім, працівник поліції поклав його на підлогу сходового майданчика і продовжив бити, заломив йому руки за спину і надягнув кайданки. Потім його доставили в поліцію, де він побачив ОСОБА_29 , від якого дізнався, що останній разом зі своїм знайомим ОСОБА_17 пішли до батька. Знаходячись в квартирі у батька, між ОСОБА_20 і ОСОБА_23 відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_20 вбив його. Знаходячись в ізоляторі тимчасового тримання, йому стало погано. Його відвезли в лікарню і після рентгену стало відомо, що у нього переламані ребра. Наполягає на тому, що в квартирі ОСОБА_37 він не був, а був у себе вдома. Його змусили працівники поліції дати такі свідчення і попередили, що у разі відмови, йому стане гірше. Під час слідства він говорив лише те, що йому веліли говорити, оскільки працівник поліції ОСОБА_38 , погрожував йому, що до тюрми він не доживе. А оскільки він раніше працював в міліції, він розумів, що з ним могло статися, бо сам так чинив. На слідчому експерименті також давав ті показання, які сказав йому слідчий. Коли його затримали і доставили в поліцію, працівники розшуку веліли йому дати такі показання. Просив суд виправдати його, оскільки вбивства ОСОБА_23 він не скоював.
Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_10 і ОСОБА_9 своє вини, суд вважає, що їх вина у інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду на підставі безпосередньо досліджених судом доказів.
Так, свідок ОСОБА_39 суду показав, що ОСОБА_15 і ОСОБА_40 є його зведеними братами. 07 серпня 2016 року, приблизно о 07 годині, він прийшов в квартиру до батька за адресою: АДРЕСА_5 , де побачив на підлозі в коридорі ОСОБА_21 , який спитав хто він, він відповів, що є сином ОСОБА_41 . В залі на підлозі біля балкону він побачив брата ОСОБА_23 , він лежав в крові і порізаний. Батько просив його нічого не казати матері, вони все приберуть. В квартирі було багато крові. ОСОБА_42 також казав йому, що все приберуть, що не треба нікуди дзвонити. Але він взяв телефон і став дзвонити в поліцію і швидку. Коли приїхала поліція, ОСОБА_40 стояв в під`їзді, а потім його поклали і надягли кайданки. Потім, працівники поліції в квартирі на підлогу поклали ОСОБА_21 і також надягли на руки кайданки. Додав, що навколо голови ОСОБА_23 було багато крові, на руках були порізи. Стверджує, що на підлозі в коридорі лежав саме ОСОБА_21 .
Свідок ОСОБА_43 суду показав, що з ОСОБА_44 він працював у м.Костянтинівці. ОСОБА_21 і загиблого ОСОБА_23 він не знає. В серпні 2016 року вони разом з ОСОБА_45 їхали з роботи. Кротов ОСОБА_46 зателефонував ОСОБА_21 , щоб той зустрів їх. Потім вони зустрілися з ОСОБА_21 і зайшли до його племінника ОСОБА_31 . Далі, приблизно в обід, він, ОСОБА_32 і ОСОБА_21 пішли до батька ОСОБА_30 , бо ОСОБА_46 казав, що ОСОБА_23 ображає його батька. Вони взяли самогону і пішли до батька ОСОБА_30 в будинок по АДРЕСА_4 на п`ятий поверх. В квартирі був батько ОСОБА_30 та його син ОСОБА_23 . Він облаяв ОСОБА_23 за те, що він ображає батька, при цьому не бив його. Більше жодного конфлікту не було. Потім вони всі почали розпивати спиртне, потім ще ходили за спиртним. Вони посиділи приблизно півтори години, а далі він пішов в спальню спати, де проспав приблизно до 05 години ранку наступного дня. Вранці він прокинувся від чиїх то криків, увійшов до зали, де за столом побачив лежачого ОСОБА_23 , у якого було в крові обличчя. Він зібрався і пішов з квартири, при цьому нікому не повідомляв, що сталося, бо не хотів мати справи з поліцією. Чому ОСОБА_40 обмовляє його не розуміє, вони працювали разом з ним у ОСОБА_47 , підтримували дружні стосунки. Після того, що сталося, до ОСОБА_47 на роботу він не повернувся. Він дійсно залишав сумку з речами у ОСОБА_29 , коли приймав душ того дня. Наполягає на тому, що з ними був також і ОСОБА_21 .
Згідно протоколу огляду місця події від 07 серпня 2016 року та фототаблиці до нього, місцем події є квартира АДРЕСА_3 . В ході огляду виявлено, що квартира АДРЕСА_6 знаходиться на четвертому поверху. При вході в квартиру встановлено дві двері, які під час огляду були без наявних пошкоджень. Під час огляду квартири, на різних предметах, розташованих в ній, а саме, на боковій поверхні кухонного стола, на поверхні кухонної двері, на шафі, яка знаходиться в зальній кімнаті квартири, та на столі були виявлені плями речовини бурого кольору. В ході огляду зальної кімнати квартири на підлозі, в місті розташування стола, був виявлений труп чоловіка з ознаками насильницької смерті, який був перемазаний засохлою кров`ю. Біля голови трупа велика пляма бурого кольору. На столі, біля якого був виявлений труп ОСОБА_23 , виявлено кухонний ніж з білою пластиковою ручкою, який рясно залитий речовиною бурого кольору. Також виявлено білу вазу з візерунками, яка також рясно перемазана кров`ю. Аналогічні плями речовини бурого кольору виявлені на різних місцях та речах, а саме поблизу розташування трупа ОСОБА_23 . В ході огляду вилучено сліди пальців рук, ніж з деревинною ручкою, ніж з білою пластиковою ручкою, ніж з чорною пластиковою ручкою, на якому є речовина бурого кольору, ваза, фрагменти картону, на яких є речовина бурого кольору, недопалок сигарети, змиви речовини бурого кольору, шорти голубого кольору ( т.1 а.п.140-155).
Згідно протоколу огляду від 07 серпня 2016 року в приміщенні моргу, який розташований в АДРЕСА_7 був оглянутий труп ОСОБА_13 . Під час огляду на тілі трупа ОСОБА_13 , зокрема в області голови були виявлені множинні рани та крововиливи. Виявлені на тілі трупа рани мають ідентичні характеристики. Інших пошкоджень на тілі ОСОБА_13 не виявлено (т.1 а.п.159-161).
Відповідно до протоколу затримання від 07 серпня 2016 року ОСОБА_10 був затриманий о 18 годині 40 хвилин 07 серпня 2016 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України. В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_10 були вилучені одягнені на ньому речі, а саме: сині спортивні брюки з сірими смугами і гумові тапки ( т.1 а.п.162-164).
Відповідно до протоколу затримання від 07 серпня 2016 року ОСОБА_9 був затриманий о 18 годині 50 хвилин 07 серпня 2016 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України. В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_9 були вилучені одягнені на ньому речі, а саме: майка білого кольору, штани спортивні чорного кольору з плямами речовини бурого кольору в районі правої та лівої кишень, кожані чорні кросівки (т.1 а.п.165).
Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 150 від 08 серпня 2016 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Причиною смерті є набряк головного мозку, закрита черепно мозкова травма з крововиливом під оболонки мозку ( т.1 а.п.166).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 08 серпня 2016 року, фототаблиці до нього, а також відтвореного у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 в присутності захисника ОСОБА_7 на місці вчинення злочину, а саме, в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 розповів та за допомогою манекена показав, як він разом з ОСОБА_21 побили ОСОБА_23 , а саме, показав, як ОСОБА_21 наніс сидячому на стільці ОСОБА_23 близько 10-15 ударів, внаслідок чого останній упав на підлогу. Потім показав, як він наніс по обличчю та голові ОСОБА_23 декілька ударів кулаками рук, та як наніс йому декілька ударів по голові пляшкою з-під шампанського. Після чого він перевернув ОСОБА_23 і наніс йому декілька ударів ножем в область голови та шиї ( т.1 а.п.168-171).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2016 року, фототаблиці до нього, а також відтвореного у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту вбачається, що свідок ОСОБА_12 на місці вчинення злочину, а саме, в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 розповів та за допомогою манекена показав, як 06 серпня 2016 року в його квартирі, в якій знаходилися він, ОСОБА_40 , ОСОБА_15 та ОСОБА_21 , він бачив, як його син ОСОБА_32 бив, сидячого на стільці ОСОБА_48 ( т.1 а.п.203-206).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2016 року, фототаблиці до нього, а також відтвореного у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту вбачається, що свідок ОСОБА_39 на місці вчинення злочину, а саме, в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 розповів та вказав на місце, де він побачив труп брата по лінії батька ОСОБА_48 , також показав на місця, де знаходилися його батько, брат ОСОБА_40 та ОСОБА_21 ( т.1 а.п.207-210).
Згідно висновку судово-медичного експерта №138 від 07 серпня 2016 року під час судово медичного обстеження трупа ОСОБА_13 були виявлені пошкодження, а саме забиті рани голови, синець вік лівого ока, забій м`яких покровів голови, субарахноідальні крововиливи в лівій лобно тім`яній області і правій лобно скроневій областях головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею, можливо в строк і за обставин, вказаних слідчим, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку з наступом смерті потерпілого. Також були виявлені множинні непроникаючі колото різані поранення обличчя і шиї зліва, які могли з`явитися внаслідок дії колото ріжучого предмету, можливо в строк і за обставин, вказаних слідчим, які відносно до живої людини відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Клаптева рана лівої сідниці могла виникнути від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, можливо в строк і при обставинах, вказаних слідчим, яка відносно до живої людини відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як потребує для свого лікування строк більше 21 дня (3 тижня). Причиною смерті ОСОБА_13 є відкрита черепно мозкова травма, яка супроводжується субарахноідальними крововиливами, ускладнена розвитком гострої крововтрати і набряком головного мозку та легень. При судово токсикологічному обстеженні м`язів від трупа ОСОБА_13 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,59%0, що відносно до живої людини відноситься до алкогольного сп`яніння середньої тяжкості ( т.1 а.п.176-181).
Згідно висновку експерта №1595 від 15 вересня 2016 року, у висушеному на марлі зразку крові потерпілого ОСОБА_13 були виявлені антигени А, В, Н, що вказує на приналежність його крові до групи АВ з вмістом супутнього антигену Н за системою АВ0 (т.1 а.п.182-183).
Згідно висновку експерта №1665 від 15 вересня 2016 року, кров ОСОБА_10 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВ0 (т.1 а.п.184).
Згідно висновку експерта №1666 від 15 вересня 2016 року, кров ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВ0 (т.1 а.п.185).
Згідно висновку експерта №1667 від 21 вересня 2016 року, на представленій для дослідження паперовій серветці об`єкт № 2 - змив з лівої руки ОСОБА_9 , встановлена наявність крові людини. При дослідженні в сліді крові (об`єкт №2) були виявлені антигени А, В, Н, що не виключає можливості утворення його за рахунок крові групи АВ з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в цьому сліді крові кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н. Таким чином, не виключається можливість походження цього сліду крові від потерпілого ОСОБА_13 , груповій характеристиці крові якого властиві усі три виявлені в ньому антигени А, В, Н, а також можливість присутності в цьому сліді домішки крові особи або кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н ( т.1 а.п.186-187).
Згідно висновку експерта №1596 від 21 вересня 2016 року, на представлених для дослідження двох фрагментів марлі (об`єкт №1 і № 2) змиви речовини бурого кольору та на вазі (об`єкт №3) встановлена наявність крові людини. При дослідженні, в усіх слідах крові, були виявлені антигени А, В, Н. що не виключає можливість утворення їх за рахунок крові групи АВ з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в цих слідах крові кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н. Таким чином, не виключається можливість походження цих слідів крові від потерпілого ОСОБА_13 , груповій характеристиці крові якого властиві усі три виявлені в цих слідах антигени А, В, Н. Враховуючи результати дослідження слідів крові та групову приналежність крові підозрюваних, присутність в цих слідах крові ОСОБА_9 , крові якого властиві антигени А і Н, та ОСОБА_10 , крові якого властиві антигени В і Н, можлива тільки в якості домішки ( т.1 а.п.188-190).
Згідно висновку експерта №916 від 20 вересня 2016 року, на клинку та рукоятці другого ножа (об`єкти №3 і №4) встановлена наявність крові людини. На клинку ножа (об`єкт №3) виявлені епітеліальні клітини та визначений білок людини. На рукоятці ножа (об`єкт №4) клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. При цитологічному досліджені крові на клинку ножа (об`єкт №3) встановлено, що кров належить особі чоловічої генетичної статі. Статева належність крові на рукоятці ножа (об`єкт № 4) не визначена через недостатню кількість її формених елементів. При серологічному дослідженні слідів крові на ножі (об`єкти № 3 і № 4) виявлені антигени А, В, Н ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи вищевказані результати дослідження, можна припустити, що сліди крові на другому ножі могли походити від одної особи, груповій властивості крові якої характерні виявлені антигени А, В, Н, ізосерелогічної системи АВ0, а на клинку ножа ще й від особи чоловічої генетичної статі; а саме від трупа ОСОБА_13 , беручи до уваги його групову характеристику крові ( т.1 а.п.195-199).
Згідно висновку експерта №78 від 07 серпня 2016 року, будь яких пошкоджень при судово медичному обстеженні ОСОБА_10 не виявлено ( т.1 а.п.211).
Згідно висновку експерта №1668 від 21 вересня 2016 року, на представленій для дослідження паперовій серветці (об`єкт №1) змив з правої ноги ОСОБА_10 встановлена наявність крові людини. При дослідженні в сліді крові (об`єкт №1) були виявлені антигени А, В, Н, що не виключає можливості утворення його за рахунок крові групи АВ з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в ньому крові кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н. Таким чином, не виключається можливість походження цього сліду крові від потерпілого ОСОБА_13 , груповій характеристиці крові якого властиві усі три виявлені в ньому антигени А, В, Н, а також можливість присутності в цьому сліді домішки крові особи або кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н (т.1 а.п.200-201).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №77 від 07 серпня 2016 року, виявлені у ОСОБА_9 при обстеженні садна на кістках обох верхніх кінцівок, виникли від дії тупих предметів, або від удару о такі, можливо в строк і при обставинах, вказаних слідчим і відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 а.п.212).
Згідно висновку судово психіатричної експертизи від 21 вересня 2016 року №1003 ОСОБА_9 є психічно здоровим. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Злочин вчиняв в стані простого алкогольного сп`яніння. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, не перебував у тимчасово хворобливому стані, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного впливу не потребує. Під дію ст.20 КК України не підпадає. При проведенні експертного дослідження ОСОБА_9 в бесіді з лікарями експертами був не відвертий, намагався виставити себе в кращому світі. Заявляв, що вбивства не вчиняв, Безроднього не бив, хто його бив не знає. Будучи п`яним, заснув в кріслі, коли вранці прокинувся, побачив труп ОСОБА_23 . З ОСОБА_45 поїхав до його батька з метою побалакати з ОСОБА_23 , щоб той не ображав батька. Жалкує, що поїхав з ОСОБА_45 … (т.1 а.п.230-234).
Згідно висновку судово психіатричної експертизи від 21 вересня 2016 року №947 ОСОБА_10 є психічно здоровим. Виявляються поведінкові і психічні порушення внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Злочин вчиняв в стані простого алкогольного сп`яніння. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, не перебував у тимчасово хворобливому стані, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного впливу не потребує. Під дію ст.20 КК України не підпадає. При проведенні експертного дослідження ОСОБА_10 в бесіді з лікарями експертами був не відвертий, намагався виставити себе в кращому світі. Пояснював, що 06 серпня 2016 року багато випив разом з друзями. Батько просив приїхати і захистити його від ОСОБА_23 . Стверджує, що до батька він поїхав разом з ОСОБА_49 і ОСОБА_21 . По приїзду ОСОБА_50 накинувся на ОСОБА_23 і почав бити по обличчю, тілу, голові. Він був сильно п`яний, заснув. Вранці побачив труп… (т.1 а.п.235-239).
Отже, перелічені вище перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінального правопорушення, при яких ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , діючи з єдиним умислом, в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, протиправно, заподіяли смерть ОСОБА_13
Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, проаналізувавши конкретні фактичні обставини події, встановлені у судовому засіданні, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, нанесення ОСОБА_13 множинності ударів кулаками і пляшкою зі значною силою в місце розташування життєво важливого органу - область голови; той факт, що виявлені тілесні ушкодження, а саме, відкрита черепно мозкова травма знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_13 ; не надання обвинуваченими допомоги ОСОБА_13 ; суд приходить до висновку, що протиправні дії обвинувачених були спрямовані саме на умисне вбивство ОСОБА_13 , охоплювалися єдиним умислом обвинувачених, у момент скоєння злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачали можливість настання смерті ОСОБА_13 і бажали її настання.
При цьому, суд не погоджується із запропонованою стороною обвинувачення правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_10 і ОСОБА_9 за п.12 ч.2 ст.115 КК України як умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст.28, ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене групою осіб, та дії обвинуваченого ОСОБА_10 - за ч.1 ст. 28, п.13 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, а також групою осіб, виходячи з такого.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 умисне вбивство вважається вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п.12 ч.2 ст.115 КК) тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.
Згідно з ч.1 ст.28 КК України злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою. Під групою осіб законодавець визнає двох або більше виконавців, які утворили групу для спільного вчинення злочину без попередньої домовленості між собою про це. Відсутність попередньої змови означає, що виконавці злочину до моменту його вчинення не обговорювали питання про його вчинення, не домовлялися про спільність своїх дій, розподіл ролей тощо. Для такої групи характерне спонтанне, ситуативне об`єднання зусиль виконавців для досягнення загального злочинного результату безпосередньо перед його вчиненням, або в процесі його вчинення. Діючи як співвиконавці, вони можуть разом розпочинати виконання об`єктивної сторони злочину або долучатися до злочину, вчинення якого іншим співвиконавцем вже розпочалося, але ще не закінчилося.
Суд вважає не доведеним стороною обвинувачення, поза розумним сумнівом, наявність попередньої змови між обвинуваченими ОСОБА_10 і ОСОБА_9 на вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , тобто, заздалегідь до моменту його вчинення обговорення питання про його вчинення, домовленість про спільність своїх дій, розподіл ролей, тощо, на спричинення смерті ОСОБА_13 . При цьому беззаперечним є факт того, що обвинувачені приймали спільну участь у вбивстві ОСОБА_13 , але стороною обвинувачення не надано належних та обґрунтовано доведених доказів щодо вчинення інкримінованого злочину за попередньою домовленістю.
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні були допитані в якості свідків: батько обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_51 , сусід обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_52 та ОСОБА_53 роботодавець ОСОБА_10 і ОСОБА_54 . В той же час, суд вважає покази вказаних свідків не достовірними і не приймає їх до уваги, з наступних підстав.
Так, ОСОБА_51 суду показав, що його син ОСОБА_9 06 серпня 2016 року вранці був вдома, займався ремонтом мопеду. В 07 годині 20 хвилин сусід виганяв стадо корів. Він привітався з ним, і взяв у нього бензобак для власного автомобіля. Коли він повернувся від сусіда, син попросив його допомогти з мопедом і в цей момент він побачив у нього садна на руках. О 12.00 годині він вирішив відпочити. Син пішов за цигарками. Приблизно о 15.00 годині син повернуся додому, повідомив, що зустрів хлопців, як з`ясувалося ОСОБА_30 , зайшов до ОСОБА_55 , випив пива. Відпочивали вони до 18.00 годині. Після 19.00 години корів повертали з пасовища. Він попросив сина віднести бензобак сусіду. Повернувся син від сусіда хвилин через 15. Він попросив його набрати води. Приблизно о 21.00 годині вони впоралися і лягли відпочивати. 07 серпня 2016 року вранці він знову займався автомобілем. Біля сусідського двору стояли сусіди і розмовляли. Через хвилин 15-20 підійшов син і повідомив, що піде на ринок за запчастинами на мопед. Сина не було вдома до вечора. Ввечері до нього підійшов начальник розшуку та повідомив, що син затриманий за поножовщину. Потім він дізнався, що його арештували і помістили в СІЗО.
Суд ставить під сумнів правдивість показів свідка ОСОБА_56 , оскільки: по - перше, описуючи детально погодинно події за 06 серпня 2016 року зі спливом п`яти років, свідок не зміг аналогічним чином описати події на передодні та після цієї дати; по друге, свідок є батьком обвинуваченого ОСОБА_9 , а отже зацікавлений в тому, щоб обвинувачений уникнув кримінальної відповідальності за скоєне; а в третє, будучи колишнім працівником міліції, маючи відповідні знання і навички в розкритті і розслідуванні злочинів, створив неправдиве алібі рідному сину ОСОБА_9 .
Допитаний свідок ОСОБА_52 в судовому засіданні не зміг назвати точної дати і часу зустрічі з ОСОБА_9 , лише зазначивши, що бачив його на початку серпня 2016 року.
Свідок ОСОБА_53 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_57 і ОСОБА_40 працювали у нього без офіційного працевлаштування. Граськова він характеризує з негативної сторони, ОСОБА_29 задовільно. Зі слів самого ОСОБА_58 у 2016 році йому нібито стало відомо про вчинення ОСОБА_49 двох вбивств, одне з яких відбувалося у присутності ОСОБА_59 той же час, поведінка самого свідка в судовому засіданні, якого нібито обурило почуте від ОСОБА_20 , при цьому не повідомлення ним офіційно правоохоронні органи про вчинення злочинів, з`явлення в судове засідання зі спливом п`яти років, спілкування по телефону з арештованим ОСОБА_60 , ставлять під сумнів правдивість його показів.
В судовому засіданні також були досліджені висновок експерта №962 від 20 вересня 2016 року, згідно якого в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_9 (об`єкти №1 і №2), представленому на дослідження, наявність крові не встановлена; при цитологічному дослідженні виявлені клітини лише поверхневого шару епідермісу, не придатні для діагностики та висновок експерта №963 від 20 вересня 2016 року, згідно якого в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_10 (об`єкти №1 і №2), представленому на дослідження наявність крові не встановлена; при цитологічному дослідженні виявлені клітини лише поверхневого шару епідермісу, не придатні для діагностики. Оскільки зазначені висновки експертиз не містять будь-яких фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню, суд не приймає їх як докази у даному кримінальному провадженні.
Обвинуваченим ОСОБА_9 неодноразово в судових засіданнях заявлялося про застосування до нього під час досудового розслідування фізичного насилля, психологічного тиску, з метою отримання від нього зізнавальних показань.
З цією метою тричі спочатку ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 02 лютого 2017 року прокурору Донецької області, а в подальшому ухвалами Донецького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року та Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2021 року вже Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Краматорську, тричі доручалося проведення перевірки доводів обвинуваченого. В той же час, постановою слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області від 12 квітня 2017 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України було закрите, у зв`язку з відсутністю в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення. Аналогічно, постановою слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованому у м.Краматорську від 19 червня 2021 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України було закрите, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції 07 серпня 2016 року.
Згідно висновку експерта №182 від 30 вересня 2016 року (т.1 а.п.213-214), на час огляду 08 серпня 2016 року ОСОБА_9 лікарем травматологом, згідно рентгенологічного дослідження у нього були виявлені закритий перелом 9 ребра праворуч, садна кистей, забійна рана верхньої губи. Закритий перелом 9 ребра праворуч утворився від дії тупого предмету, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючий для свого загоєння термін вище 21 дня. Забійна рана верхньої губи та садна кистей утворилися від дії тупих предметів, та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Проте, даний факт залишився поза увагою, як слідчого прокуратури Донецької області, так і слідчого ТУ ДБР. Ані прокуратурою Донецької області ані Державним бюро розслідувань жодним чином не з`ясовано, чому, з яких причин, за яких обставин і як саме у ОСОБА_9 в період перебування в ізоляторі тимчасового тримання, де він утримувався добу, могли утворитися тілесні ушкодження та механізм їх утворення.
В судовому засіданні був досліджений наданий стороною обвинувачення, як доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 , протокол проведення слідчого експерименту від 08 серпня 2016 року та відтворений відеозапис слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_9 . Одночасно обвинувачений ОСОБА_9 в судових засіданнях неодноразово зауважував на тому, що оговорив себе при проведенні з ним слідчих дій, у зв`язку із застосуванням до нього фізичного насилля, внаслідок якого він отримав перелом ребра, і психологічного тиску з боку працівників поліції.
Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України суд, вирішуючи питання допустимості цього доказу під час ухвалення судового рішення, виходить з наступних міркувань.
Згідно ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює в собі один з основоположних принципів демократичного суспільства. Вона категорично забороняє будь-яке катування або нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження, незважаючи на обставини поведінки жертви.
У своїх рішеннях ЄСПЛ зазначає, що ст.3 Конвенції захищає одну із фундаментальних цінностей демократичного суспільства, згідно з цією статтею забороняється будь-яке катування або нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження незалежно від обставин справи чи поведінки потерпілого (рішення у справі "Лабіта проти Італії").
Одна із основних правових позицій ЄСПЛ полягає у тому, що коли особу взято під варту в поліції здоровою, але на час звільнення з-під варти ця особа має ушкодження, у держави виникає обов`язок забезпечити достовірне пояснення причин таких ушкоджень, а в разі неспроможності зробити це виникає питання про порушення за ст. 3 Конвенції (рішення у справі "Томазі проти Франції").
Також у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити як загальний обов`язок держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування, метою якого є виявлення і покарання відповідальних осіб. Якщо б це було не так, загальна правова заборона катування та нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження чи покарання, попри своє фундаментальне значення, була б неефективною на практиці, і в деяких випадках представники держави могли б фактично безкарно порушувати права тих, хто перебуває під їхнім контролем (рішення у справі "Ассенов та інші проти Болгарії", рішення у справі "Лабіта проти Італії").
Розслідування за небезпідставним твердженням про неналежне поводження має бути ретельним та ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони мають вживати всіх необхідних та доступних заходів, щоб отримати докази відносно подій, в тому числі, inter alia, свідчення очевидців та результати експертиз (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини", рішення у справі "Гюль проти Туреччини").
Таким чином, до порушення процесуальних вимог ст. 3 Конвенції призвело неефективне розслідування скарг заявника, які були підтверджені доказами. Практика ЄСПЛ щодо застосування ст. 3 Конвенції вказує на такі обов`язкові умови дотримання конвенційних зобов`язань у цій частині: 1) імперативний обов`язок щодо проведення розслідування скарг осіб у кримінальному судочинстві про жорстоке поводження; 2) обов`язок щодо встановлення усіх фактичних обставин, за яких особа була піддана жорстокому поводженню, з винесенням конкретного рішення за результатами розгляду відповідних скарг.
Важливе значення має дотримання вимог ст. 3 Конвенції у позитивному аспекті, що встановлює обов`язок забезпечувати ефективне розслідування жорстокого поводження в органах влади під час тимчасового позбавлення волі. Порушення вимог ст. 3 Конвенції у справі "Клішин проти України" у її матеріальному аспекті було встановлено з огляду на те, що у справі було підтверджено наявність у заявника тілесних ушкоджень після звільнення, яких не було до його затримання, та що державою-відповідачем не було надано обґрунтованих пояснень щодо їх походження.
Порушення вимог ст. 3 Конвенції у справі "Коробов проти України" у її матеріальному аспекті встановлено з огляду на те, що у справі було підтверджено отримання заявником тілесних ушкоджень під час його тримання під вартою та що державою-відповідачем не було надано обґрунтованих пояснень щодо їх походження. З огляду на характер ушкоджень, отриманих заявником, ЄСПЛ дійшов висновку, що поводження, якого зазнав заявник, є катуванням.
Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.3 Конвенції, заяви обвинуваченого ОСОБА_9 про його побиття з метою отримання зізнавальних показів, мали бути предметом ретельного розслідування, у ході якого слід було надати задовільні та переконливі пояснення щодо обставин, за яких ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження. Результатом такого ретельного розслідування мало бути встановлення причетності або не причетності до виникнення у обвинуваченого ОСОБА_9 виявлених тілесних ушкоджень працівників правоохоронних органів.
За відсутності в постановах слідчих від 12 квітня 2017 року і 19 червня 2021 року переконливого і обґрунтованого висновку виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та причетності до їх виникнення працівників поліції, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні не було спростовано, поза розумним сумнівом, твердження ОСОБА_9 про застосування до нього фізичного насилля з метою отримання зізнавальних показів, що складає за своєю суттю категорію катування.
З огляду на неповноту і неефективність перевірки доводів ОСОБА_9 , за відсутності повноважень у суду на забезпечення повноти і ефективності такої перевірки, суд визнає недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 08 серпня 2016 року з фототаблицею до нього та відеозапис слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_9 .
Незважаючи на визнання судом частини доказів не допустимими і не достовірними, суд не погоджується з позицією обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які заперечують свою причетність у скоєнні вбивства ОСОБА_13 , так як така позиція спростовується показаннями допитаних в суді свідків та дослідженими письмовими документами, які в свою чергу узгоджуються між собою, не мають суттєвих протиріч.
Так, показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що 06 серпня 2016 року його не було в квартирі, де відбулося вбивство ОСОБА_13 , а він туди потрапив лише вранці 07 серпня 2016 року на запрошення працівника поліції, а також показання обвинуваченого ОСОБА_10 , який зазначив, що ОСОБА_13 вбила інша людина, яка також знаходилася в квартирі спростовуються показаннями свідка ОСОБА_61 , частково показаннями свідка ОСОБА_62 , протоколами слідчих експериментів, проведених за участю ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_63 , а також висновками проведених у кримінальному провадженні судових експертиз.
Крім цього, версія обвинуваченого ОСОБА_10 про вчинення вбивства ОСОБА_13 . ОСОБА_17 була перевірена в судовому засіданні, шляхом допиту ОСОБА_62 в якості свідка і співставлення його показів з іншими дослідженими доказами. В той же час версія висунута обвинуваченим ОСОБА_10 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом.
Враховуючи, що сукупність досліджених доказів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою дозволяють поза розумним сумнівом стверджувати, що саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 умисно вчинили вбивство ОСОБА_13 , тому суд розцінює показання обвинувачених, як обраний ними спосіб свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином проти життя і здоров`я особи, які Конституцією України віднесені до найвищих соціальних цінностей; обставини кримінального правопорушення, незворотні і непоправні наслідки злочинних дій обвинувачених у виді смерті людини; данні про особу винних, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_10 вчинив особливо тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не одружений, утриманців не має, раніше судимий, хронічними захворюваннями не страждає, на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває. Обставини, що пом`якшують покарання відсутні. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.115 КК України, так як таке покарання буде належною карою за вчинений злочин, достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з урахуванням ч.2 ст.5 КК України, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 13-31кс18, обвинуваченому ОСОБА_10 у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 07 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, а з 21 червня 2017 року по 20 грудня 2017 року та з 18 грудня 2018 року по день набрання чинності вироку суду (за виключенням часу набрання попереднього вироку суду законної сили з 21.12.2017 року по 17.12.2018 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_9 скоїв особливо тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, розлучений, раніше не судимий, є інвалідом 3 групи, на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває. Обставини, що пом`якшують покарання відсутні. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, так як таке покарання буде належною карою за вчинений злочин, достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з урахуванням ч.2 ст.5 КК України, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 13-31кс18, обвинуваченому ОСОБА_64 у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 07 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, а з 21 червня 2017 року по 07 липня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою та застосований до ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 50, 65- 67 КК України,ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_65 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, п. 13 ч.2 ст. 115 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.
Строк покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту затримання, тобто з 07 серпня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з урахуванням ч.2 ст.5 КК України, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 13-31кс18, обвинуваченому ОСОБА_10 у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 07 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, а з 21 червня 2017 року по 20 грудня 2017 року та з 18 грудня 2018 року по день набрання чинності вироку суду (за виключенням часу набрання попереднього вироку законної сили з 21.12.2017 року по 17.12.2018 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_66 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст.115 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, встановлених ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2021 року.
Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з урахуванням ч.2 ст.5 КК України, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 13-31кс18, обвинуваченому ОСОБА_64 у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 07серпня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, а з 21 червня 2017 року по 07 липня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: 4 DVD- диска із відеозаписами проведення слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження; - 3 ножі, вазу з плямами бурого кольору, фрагмент картону з плямами бурого кольору, недопалок від сигарети, два змиви речовини бурого кольору, змив з ноги Кротова, 2 змиви з рук ОСОБА_21 , 2 конверти зі зрізами нігтів ОСОБА_10 , 2 конверти зі зрізами нігтів ОСОБА_9 , згідно акту від 12 січня 2018 року знищені; - шорти, сині брюки та тапки, які зберігають в камері схову ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області (Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області)- повернути ОСОБА_10 , майку, штани та кросівки, які зберігають в камері схову ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області (Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області) - повернути ОСОБА_9 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_10 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя: Судді: