Справа №362/4247/17
1-в/705/443/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92

( в режимі відео конференції ) ОСОБА_4

засудженого ( в режимі відео конференції ) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом та ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» направив до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , у якому зазначив про те, що вироком Київського Апеляційного суду від 05.03.2020 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 06.07.2018 року в частині призначеного покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким призначено покарання за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до покарання призначеного за даним вироком, приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2015 року, та за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України додатково зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за період з 06.07.2018 року по 20.09.2018 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. У решті вирок Обухівського районного суду Київської області від 06.07.2018 року залишено без змін. Постановою Верховного суду колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 29.10.2020 року вирок Київського апеляційного суду від 05.03.2020 року змінено. Виключено з вироку апеляційного суду посилання на рецидив злочинів, як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 на підставі ст. 72 ч. 5 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VІІІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 24.05.2017 по 28.07.2017 року, з 06.07.2018 по 20.09.2018 року та з 21.09.2019 року по 05.03.2020 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. У решті судове рішення залишено без змін. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17.12.2020 року виправлено описку у вироці Обухівського районного суду Київської області від 06.07.2018 року, зазначивши правильно у його резолютивній частині у абзаці сьомому про те, що відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу взяття під варту, тобто з 06.07.2018 року.

Початок строку відбування покарання: 06.07.2018р., кінець строку: 30.12.2021р..

Станом на 18.11.2021р. відбув 3/4 строку покарання, а саме 4 роки 04 місяці 18 дні.

ОСОБА_5 під час утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» м. Києва характеризувався посередньо. Режим утримання не порушував. До праці не залучався, заохочень та стягнень не мав. З 18.11.2018 року відбуває покарання в Старобабанівській виправній колонії №92. За час відбування покарання характеризується позитивно. Норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи дотримується. Допускав порушення режиму відбування покарання. В ході проведених бесід, продовжує доводити своє виправлення. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує обов`язки днювального відділення. До роботи ставиться сумлінно та старанно. Виконує всі поставлені завдання. За що має 4 заохочення. У скоєному злочині розкаюється.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, скоєний в період умовно-дострокового звільнення від покарання. За час відбування покарання з 06.07.2018 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризується посередньо до суспільно-корисної праці не залучався, заохочень не мав. З 18.11.2018 року відбуває покарання в Старобабанівській виправній колонії №92, характеризується позитивно. 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності та у вигляді попередження та 2 доган. Стягнення погашені в установленому порядку. Згідно характеристики від 12.12.2020 характеризувався негативно. За весь (5-ти річний) період відбування покарання має лише 4 заохочення (09.04.2019, 08.07.2019, 06.07.2021 та 01.10.2021). Враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, та рідкий прояв старанності (менше 1 заохочення на рік), а також те, що половина заохочення засудженим отримані в період настання пільги, та в цей же період він став працювати та позитивно характеризуватись (рішенням комісії установи від 04.03.2021 засудженому відмовлено в направлені матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від покарання, так як ОСОБА_5 не довів своє виправлення), існують обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_5 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарання. Тобто, враховуючи особу засудженого, його поведінка в установі виконання покарань не свідчить про його виправлення та відсутність у нього мотивації на скоєння нових злочинів. А отримання ним заохочення напередодні вирішення судом питання про його умовно-дострокове звільнення слід оцінювати як звичай не пристосування з метою отримання поблажливості суду, а не щире каяття.

Представник адміністрації СВК №92 в судовому засіданні підтримав клопотання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 .. Вказав, що за час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська ВК №92» засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. ОСОБА_5 виконує обов`язки днювального відділення, до своїх обов`язків відноситься сумлінно та старанно, за що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Крім того, мав 3 стягнення, які погашено. У скоєному злочині розкаюється.

Засуджений в судовому засіданні просив застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Зазначив, що вину у скоєному злочині, за який відбуває покарання, не визнає.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд матеріалів подання у його відсутність, клопотання підтримують.

Суд, враховуючи думку прокурора та процесуальну позицію учасників процесу, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим певного строку покарання, призначеного судом за злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Київського Апеляційного суду від 05.03.2020 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 06.07.2018 року в частині призначеного покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким призначено покарання за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до покарання призначеного за даним вироком, приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2015 року, та за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України додатково зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за період з 06.07.2018 року по 20.09.2018 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. У решті вирок Обухівського районного суду Київської області від 06.07.2018 року залишено без змін. Постановою Верховного суду колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 29.10.2020 року вирок Київського апеляційного суду від 05.03.2020 року змінено. Виключено з вироку апеляційного суду посилання на рецидив злочинів, як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 на підставі ст. 72 ч. 5 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VІІІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 24.05.2017 по 28.07.2017 року, з 06.07.2018 по 20.09.2018 року та з 21.09.2019 року по 05.03.2020 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. У решті судове рішення залишено без змін. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17.12.2020 року виправлено описку у вироці Обухівського районного суду Київської області від 06.07.2018 року, зазначивши правильно у його резолютивній частині у абзаці сьомому про те, що відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу взяття під варту, тобто з 06.07.2018 року.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, затвердженої 18.11.2021 року, засуджений ОСОБА_5 має 4 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та ПВР колонії, дотримання правил трудового розпорядку, мав 3 стягнення, які погашено.

Згідно довідки начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_6 , станом на 13.12.2021 року не відбута ОСОБА_5 частина покарання становить 17 днів.

На думку суду, засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання не став на шлях виправлення, вини не визнає, за весь час відбування покарання характеризується посередньо, став працювати в період настання пільги, що підтверджується матеріалами клопотання та особової справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не може бути застосоване. На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7