Справа № 199/8894/21
УХВАЛА
02.03.2022 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000612 відносно ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4) ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, приймаючи до уваги покази свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_5 намагався виїхати за межі міста Дніпра безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та був затриманий працівниками поліції на автовокзалі міста Дніпра. Крім того, прокурор зазначає, що, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання, ОСОБА_5 , володіючи відомостями щодо потерпілого та свідків сторони обвинувачення, може вплинути на них для зміни показів.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , а також клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, вважає можливим задовольнити клопотання прокурора, а в задоволенні клопотання сторони захисту суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як слідує зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, тобто за п. 4) ч. 2 ст. 115 КК України, за що передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що оскільки на цей час ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, враховуючи те, що на цей час існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор, продовження застосування обвинуваченому тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Для відмови в звільненні особи з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо потерпілого та свідків обвинувачення, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_5 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

Досліджуючи клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, вважає, що вказані відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи на цей час не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, не визначався, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 30.04.2022 включно.
В задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, потерпілим, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судді:

__________ ОСОБА_1 __________ ОСОБА_2 __________ ОСОБА_9