Єдиний унікальний номер № 285/6404/21
Провадження № 1-кп/0285/292/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/6404/21 0000028) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка Малинського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружений, офіційно не працює,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
встановив :
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 19 січня 2021 року о 07 год. 45 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 11 год. 30 хв. 29 листопада 2021 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , чим закінчив вчинення злочину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно уклав контракт на проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 . Але з 19.01.2021 року на службу не прибув. Не прибув за особистими обставинами. Поважних причин не було. Про свою відсутність начальників не повідомляв. Наприкінці листопада 2021 року до служби правопорядку прибув з власної волі.
У вчиненому щиро розкаюється, просив суд суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, відповідальність за який передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, його вік, суд враховує, що останній за місцем проходження служби характеризується посередньо, має задовільний стан здоров`я, на обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті не перебуває, вироком Малинського районного суду Житомирської області від 20.10.2016 року визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на строк 1 рік. 17.11.2017 року ухвалою суду був звільнений від відбування покарання по закінченню випробувального строку.
Також вироком Малинського районного суду Житомирської області від 09.12.2021 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання в тому, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки кримінальне правопорушення ним було вчинено до постановлення Малинським районним судом Житомирської області вироку від 09.12.2021 року, вважаючи його необхідним і достатнім.
Зважаючи на обставини вчинення злочину та особу обвинуваченого, який свою вину у скоєному визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що сприятиме досягненню мети покарання.
Крім того, слід застосувати передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід в ході кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувався і підстави для його застосування відсутні.
Діями ОСОБА_4 шкоди не заподіяно.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначеного вироком Малинського районного суду Житомирської області від 09.12.2021 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначивши іспитовий на строк один рік та шість місяців.
Покласти на ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1