Провадження № 1-в/537/132/2021
Справа № 1-206/11
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2021 Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області подання начальника Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням, відповідно до якого просить звільнити ОСОБА_4 , засудженого вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.05.2011 до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 грн., від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Подання обґрунтоване тим, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.05.2011 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1500 грн. Вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Крюківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області 14.06.2021. Вказала, що до теперішнього часу ОСОБА_4 не надавав підтверджуючих документів про виплату штрафу до Крюківського РВ. Згідно довідки СІЗ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 засуджувався після вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.05.2011, а саме: вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.04.2013 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та у виді штрафу у розмір 1500 грн.; вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.02.2015 за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі і штрафу в сумі 1500 грн.; вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2015 за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.05.2011 визначено виконувати самостійно. Оскільки ОСОБА_4 вчинив останній злочин 22.06.2015, що підтверджено вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2015, обчислення строків давності в даному випадку починається саме з цього моменту. Оскільки з дня вчинення останнього злочину ОСОБА_4 пройшло 6 років 3 місяці, минув визначений у ч.1 п.1 ст. 80 КК України строк давності виконання обвинувального вироку. Вказала також, що факт ухилення від відбування покарання у вигляд штрафу не був встановлений, засуджений нового злочину не вчиняв, а тому просила подання задовольнити.
Представник Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої подання підтримала та просила розгляд справи проводити у її відсутність.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення подання та просив розгляд справи проводити у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством за останньою відомою адресою.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно частини 3 статті 80 Кримінального кодексу України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.
Відповідно до частини 4 статті 80 Кримінального кодексу України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, статтею 80 Кримінального кодексу України регулюється порядок звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлюються імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Верховним Судом України в постанові від 24.12.2015 в справі 5-324кс15 вказано, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. При цьому ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві повинно відповідати складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК, отже особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.
Судом встановлено, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.05.2011 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1500 грн. Вирок суду від 16.05.2011 набрав законної сили 01.06.2011.
Встановлено, що в подальшому ОСОБА_4 був засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.04.2013 за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком приєднане невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно визначено ОСОБА_4 покарання 3 роки позбавлення волі, звільнено його від відбування покарання з іспитовим стоком на 2 роки та покладенням обов`язку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, та у виді штрафу 1500 грн., які підлягають самостійному виконанню.
Також вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.02.2015 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. За сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 визначене остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Автозаводського районного суд м. Кременчука Полтавської області від 17.04.2013 у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі і штрафу у сумі 1500 грн., який постановлено виконувати окремо.
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2015, який набрав законної сили 22.12.2015, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.02.2015 та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.3 ст. 72 КК України вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.05.2011, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1500 грн., постановлено виконувати самостійно. З даного вироку вбачається, що злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 22.06.2015 року.
Оскільки перебіг давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 у вигляді штрафу переривався вчиненням ним нового злочину, обчислення давності в цьому випадку слід починати з дня вчинення останнього злочину, тобто з 22.06.2015.
В матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком суду, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку.
З цих підстав суд приходить до висновку, що строки виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , визначені статтею 80 Кримінального кодексу України, закінчились, оскільки з дня вчинення засудженим нового злочину пройшло більше, ніж два роки, а тому подання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.80 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавськї області від 16.05.2011, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду, через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1