Номер провадження:1-кс/521/6076/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одесі клопотання слідчої СВ Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001630 від 19.11.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна, Красноокнянського району, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зі слів працюючого водієм таксі, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідча за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що 18.11.2021 інспектор УПП в Одеській області ОСОБА_7 та інспектор УПП в Одеській області ОСОБА_8 , заступили на чергування у складі автомобільного патруля «Океан-203».
19.11.2021 близько 03 год. 45 хв., під час своєї службової діяльності, на планшет вищевказаного екіпажу надійшло повідомлення про запит на допомогу за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна 14А. В результаті чого, на вищевказану адресу було спрямовано екіпаж автомобільного патруля «Океан-203» в складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Після прибуття екіпажу автомобільного патруля «Океан-203» у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вказаною адресою, було виявлено, екіпаж автомобільного патруля «Океан 205» та групу невідомих осіб, серед яких дві особи чоловічої статі грубо порушували громадський порядок, від автомобільного патруля «Океан 205» стало відомо, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вдарив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із чим, останньому було запропоновано проїхати до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, В цей час, до екіпажу «Океану 205» підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_5 та почали втручатись у роботу працівників поліції, висловлювались нецензурною лайкою на адресу останніх. З метою припинення правопорушення до ОСОБА_11 було застосовано фізичний вплив та спеціальний засіб БР-М-92, оскільки своїми діями останній міг нести загрозу життю та здоров`ю поліцейських та оточуючих.
В подальшому, ОСОБА_5 , знаходячись збоку від ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , знаючи про те, що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу та свідомо ігноруючи цей факт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи протиправні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, нормальної роботи правоохоронних органів та їх авторитету, діючи умисно, з метою невиконання законних вимог працівників поліції, наніс один удар рукою зігнутою в кулак в область лобової частини голови ОСОБА_7 , в результаті чого, останній упав на асфальтне покриття.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 було завдано тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин у лобній ділянці зліва.
На підставі викладеного слідчим відділенням ВП №1 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001630 від 19.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи вищевикладене, слідча у своєму клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обґрунтованими.
Захисник заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
19 листопада 2021 року органом досудового розслідування були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001630 та розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню доручено слідчому відділенню ВП №1 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області.
19.11.2021 року громадянину ОСОБА_5 , в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол допиту потерпілого, протокол огляду місця події, протоколи допиту свідків, та іншими доказами в своїй сукупності.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» - «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Обставиною, яка враховується слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний намагається вчинити дії, передбачені вимогами ч. 1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено та стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які випливають з наступних підстав.
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваному, у разі визнання його виним в інкримінованому злочині, загрожує покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства у виді обмеження або позбавлення волі на строк до 5 років, що може бути розцінена підозрюваним, як більш вагомі негативні наслідки для себе ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме здійснення незаконного впливу на свідків полягає у тому, що ОСОБА_5 знайомий із свідками по вказаному кримінальному провадженню, товаришує з останніми, зокрема з ОСОБА_11 , та з метою заплутати орган досудового розслідування або уникнути відповідальності може здійснити спроби незаконного впливу, залякування тощо.
Разом з тим, в частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовується, на підставі та в зв`язку з якими обставинами, сторона обвинувачення прийшла до вказаних переконань, адже ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
При врахуванні тяжкості злочину потрібно враховувати раціональний зміст та ступінь суспільної небезпечності цієї особи, який дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) може ухилитися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечило 6 презумпції невинуватості.
Отже, застосування суворого запобіжного заходу повинно оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби застосування суворого запобіжного заходу не виявилось невиправданим.
Підстави, які наведені в клопотанні слідчої, якими обґрунтовується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , носять абстрактний характер, та не всі ризики були обґрунтовані в судовому засіданні.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; те, що зі слів працює водієм таксі та може забезпечувати себе мінімальними побутовими потребами; наявність постійного місця проживання в Одеській області, відсутність судимостей.

Викладені в клопотанні слідчого обставини не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, та в повній мірі узгоджуватиметься з нормами національного законодавства.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчої СВ Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001630 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органів слідства, прокуратури та суду на визначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 59 (п`ятдесят дев`ять днів), в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 22.11.2021 року, та припиняє свою дію 19.01.2022 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1