Справа № 467/1034/21
Провадження № 1-кс/467/133/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2021 року Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка заяву прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

На розгляді судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000179, внесене до ЄРДР 02 липня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

25 листопада 2021 року в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила головуючому у справі судді ОСОБА_4 відвід, мотивуючи його позапроцесуальними взаємовідносинами судді із стороною захисту.

Зокрема, прокурор посилалась на те, що до початку підготовчого судового засідання головуючий суддя та двоє захисників обвинуваченого перебували в залі судового засідання і за її відсутності спілкувались між собою щодо позиції сторони захисту у цій справі, наявних у ній доказів, клопотань про обрання запобіжного заходу та відсторонення від посади.

При цьому, прокурор вказала, що ніяких обіцянок з боку судді стороні захисту у цій справі не чула.

За такого прокурор, апелюючи до положень ст. 75 КПК України, вважає головуючого суддю упередженою і просить задовольнити цей відвід.

Прокурор, що заявила відвід, захисники та обвинувачений, а так само і суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлялись належно, причин свого неприбуття не вказували.

Головуючий у справі суддя ОСОБА_4 заявою від 25 листопада 2021 року вважала заявлений прокурором відвід необґрунтованим та надуманим.

Як вбачається із змісту журналу судових засідань у судовому засіданні 25 листопада 2021 року захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, вважали заявлений прокурором відвід безпідставним та необґрунтованим, зокрема, вказуючи на те, що дійсно мали розмову стосовно цієї справи в залі судових засідань, однак, вели її між собою, а не із суддею. Захисники вказали на відсутність у них будь яких стосунків із головуючим у справі суддею, будь яких порушень процесуального порядку щодо події, про яку говорить прокурор, а доводи прокурора вважали не підтвердженими жодними доказами. Обвинувачений підтримав позицію своїх захисників щодо заявленого судді відводу.

Між тим, це не перешкоджає вирішенню заявленого відводу по суті за відсутності учасників справи, яким у цьому провадженні було забезпечено можливість висловити свою думку, заявити клопотання, подати заяви та реалізувати інші процесуальні права.

За такого, піддавши аналізу викладені у заяві про відвід мотиви, з урахуванням пояснень та позиції учасників справи, приходжу до наступного.
Так, статтею 75 КПК України установлено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а статтею 76 того ж Кодексу випадки, які вказують на недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч.1 ст.80 КПК України).
За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч.2 ст. 80 КПК України).
А за вимогою ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
У даному випадку, прокурор заявила відвід з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, посилаючись на обставини, що, на її думку, викликають сумніви у неупередженості судді.
Проте, цей відвід не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (дрішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності ( рішення у справі «Фельдман проти України», заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».
Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
При цьому, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».
У цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду, у якому заявлено відвід, з огляду на пояснення і позиції учасників справи, не простежується будь-який взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказував б на упередженість судді ОСОБА_4 щодо учасників провадження або обставин цієї справи.
Адже відсутня будь яка об`єктивна інформація, яка б указувала на те, що суддя ОСОБА_4 не є безсторонньою, так як особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
За відсутності будь яких належних, допустимих і достовірних доказів щодо обставин, вказаних прокурором, її побоювання, що суддя ОСОБА_4 є упередженою у цій справі не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.
Доводи, якими прокурор мотивує свій відвід, базуються виключно на її власному сприйнятті ситуації і не можуть вважатись достатньо вагомими аргументами, здатними переконати сторони в упередженості судді.
Адже внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності доказів чи об`єктивної інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Принагідно, слід вказати, що сам по собі факт перебування судді разом із іншими учасниками справи в залі судових засідань не вказує на наявність у них позапроцесуальних стосунків, а тим більше на упередженість судді.
Ураховуючи й те, що прокурор мала можливість зайти до зали судових засідань до початку судового засідання.
Стосовно змісту почутої прокурором розмови, то на законодавчому рівні відсутня заборона для захисників спілкуватись між собою чи то в приміщенні суду чи то поза якого межами, у той час, як прокурор не чула жодних обіцянок судді стосовно справи.
Як наслідок, поведінка судді ОСОБА_4 у цій ситуації не свідчить про те, що вона виявляла упередженість, у той час, як побоювання заявника не може вважати об`єктивно обґрунтованими з мотивів, що наведені вище.
Відповідно, у контексті об`єктивного та суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, у задоволенні заяви прокурора про відвід головуючого судді слід відмовити через його безпідставність та недоведеність.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75,76, 80-82, 369-372 КПК України, суддя
У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1