Справа № 507/2092/21
Провадження № 1-кп/507/19/2022
Номер рядка звіту 296
В И Р О К
05.01.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Гвоздавка Друга Любашівського району Одеської області, з вищою освітою, не одруженого, який є головою БММ «Агро», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України не маючий судимість,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
31.10.2021 року близько 00 години 01 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння і перебуваючи на вулиці Квітковій в с.Гвоздавка Друга Подільського району Одеської області, та усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу, які згідно графіку розрахунку сил та засобів затвердженим 22.10.2021 р. несли службу з 08:00 години 30.10.2021 по 08:00 годину 31.10.2021, знаходились у поліцейському однострої поряд із службовим автомобілем марки «КRASZ», д.н.з. НОМЕР_1 із символікою поліції та перебували у даному місці при виконанні своїх службових обов`язків, визначених Законом України «Про Національну поліцію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в усній формі підвищеним тоном висловлював на адресу поліцейського СРПП ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 образливу нецензурну лайку.
На зауваження працівників поліції про припинення неправомірних дій ОСОБА_3 відреагував з більшою агресивністю та не припиняючи своїх неправомірних дії, знаходячись перед представником правоохоронного органу поліцейським СРПП ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , реалізуючи раптово-виниклий злочинний умисел, спрямований на нанесення побоїв працівнику правоохоронного органу, умисно завдав один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_5 спричинивши останньому фізичний біль.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини нанесення побоїв працівнику правоохоронного органу, зокрема розповів, що 31 жовтня 2021 року вночі, йому зателефонувала знайома, яка повідомила , що в нього вдома та по сусідству дебош, а також
вона викликала поліцію. Він приїхав на АДРЕСА_1 , неподалік від його будинку, там вже було багато людей, а також були працівники поліції. Він побачив побитого батька, подумав, що його побили працівники поліції, а тому не стримався та один раз ударив кулаком в обличчя поліцейського. В той день він вживав алкоголь.
Обвинувачений, окрім визнання своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушенні, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.345 КК України, за ознакою як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого який є громадянином України, за місцем проживання виключно позитивно характеризується, має на утриманні малолітнього сина, працює, не маючий судимість, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує його поведінку в судовому засіданні, під час якого він зробив для себе належні висновки, критично ставиться до своїх дій, в нього відсутні будь-які наміри уникнути кримінальної відповідальності. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі обставини та обтяжуючі обставини.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Також суд враховує і позицію прокурора та потерпілого, яка не є визначальною при обранні виду та міри покарання, проте враховується у сукупності із іншими обставинами справи.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатнім буде покарання призначене у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у виді домашнього арешту закінчився 1 січня 2022 року. Враховуючи особу обвинуваченого та призначену міру покарання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ухвалив :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання 1 рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: мобільний телефон та сім-карту НОМЕР_2 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області , передати власнику ОСОБА_3 .
Речовий доказ: флеш носій «Micro SD Transcend 4 GB з наявними на ньому відео файлами, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 03 листопада 2021 року арешт на майно, яке визнано речовими доказами - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1