Справа № 344/3544/22
Провадження № 1-кс/344/1542/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду м. Івано-Франківська клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002177 від 10.10.2019, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002177 від 10.10.2019.

Матеріалами справи встановлено, що четвертим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002177, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.10.2019 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато Департаментом організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях за результатами розгляду листа виконувача обов`язків Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини ОСОБА_3 , щодо рішення Європейського суду у справі «Савіцький проти України», за фактом можливих неправомірних дій працівників Городенківського РВ УМВС України в Івано- Франківській області під час затримання ОСОБА_4 , які мали місце вночі 22 серпня 1998 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 повідомляв органам досудового розслідування України та Європейському суду з прав людини наступні обставини його взаємодії із співробітники Городенківського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, які мали місце вночі 22.08.1998. Так, з показань ОСОБА_4 співробітники Городенківського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вночі 22 серпня 1998 року, перебуваючи поблизу парку, розташованого біля кафе «Дарина», що у місті Городенка Івано-Франківської області, затягнули ОСОБА_4 у службовий автомобіль УАЗ у котрому наносили йому удари в живіт та в район грудей. У подальшому, вказані співробітники міліції проїхали із вимкненими фарами до іншого боку парку де вивели із автомобіля ОСОБА_4 та почали завдавати ударів, після одного із яких він відчув сильний біль та втратив свідомість. Коли ОСОБА_4 прийшов до тями, то був сам і відчував дуже сильний біль у районі спини, у зв`язку із чим почав сильно кричати. Через деякий час ОСОБА_4 побачив, що до нього повертаються співробітники міліції разом із охоронцем згаданого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У подальшому, співробітники міліції заштовхали ОСОБА_4 у службовий автомобіль та доставили до районної лікарні.

Разом з цим, з метою перевірки доводів ОСОБА_4 , у рамках даного кримінального провадження проведено тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000127 від 25.07.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у якому досліджувалося питання неефективності та неналежного проведення досудового розслідування щодо можливих неправомірних дій вищевказаних працівників міліції, які відображено Європейським судом з прав людини у справі «Савицький проти України» від 26.10.2012.

Так, в ході проведення тимчасового доступу слідчим встановлено, що у рамках кримінального провадження № 0000127 від 25.07.2014 до матеріалів вказаного кримінального провадження долучено матеріали кримінальної справи № 170192 по факту нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 101 КК України.

Таким чином, із здобутих в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні матеріалів вбачається, що 2 вересня 1998 року до прокуратури Городенківського району Івано-Франківської області надійшли матеріали дослідчої перевірки в порядку ст. 97 КПК України (в редакції 1960 року) за фактом отримання ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Слідчим прокуратури Городенківського району ОСОБА_9 за результатами перевірки скарги ОСОБА_8 , щодо неправомірних дій працівників Городенківського РВ УМВС України в області 24.11.1998 винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно працівників Городенківського РВ УМВС ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

30 листопада 1998 року прокуратурою Івано-Франківської області скасовано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи та порушено кримінальну справу по факту заподіяння 22.08.1998 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 у скверику м. Городенки за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 101 КК України. Вказану кримінальну справу направлено для організації проведення досудового розслідування прокурору Снятинського району Івано-Франківської області.

30 грудня 1998 року кримінальну справу прийняв до свого провадження слідчий прокуратури Снятинського району ОСОБА_11

31 грудня 1998 року ОСОБА_8 визнано потерпілим та допитано (згідно показів тілесні ушкодження спричинили працівники Городенківського РВ УМВС).

Згідно акту судово-медичного огляду Снятинського міжрайонного відділення судмедекспертизи від 24.11.1998, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого компресійного перелому 2-го грудного і 3-го поперекового хребців з пошкодженням спинного мозку, які утворилися від дії тупих твердих предметів або можливо при падінні з висоти власного росту до тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному у відношенні, відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, які є небезпечними для життя.

Після одержання вище описаних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не міг виконувати цілеспрямовані рухи нижніми кінцівками (рухатись, оборонятись).

Мало ймовірно, що вище описані тілесні ушкодження, перелом хребта міг утворитись при ударі гумовими кийками, взуттям.

Згідно висновку УМВСУ в області від 29.09.1998 №12/633 за результатами проведеного службового розслідування по скарзі ОСОБА_8 факт побиття працівниками Городенківського РВ УМВС України в області свого підтвердження не знайшов.

Відповідно до висновку фізико-технічної експертизи одягу потерпілого ОСОБА_4 від 26.02.1999, пошкодження і накладення на спинці сорочки могли утворитися при падінні його спиною на бочку з одержувачем пістолету машинної заправки масла, яке підтверджується однотипним накладенням і одержанням експериментальних пошкоджень з подібними ознаками пошкодження тканини.

Враховуючи локалізацію пошкодження і накладення на спинці сорочки, садна на спині ОСОБА_8 над отислими відростками 2 і 3 поперекових хребців, характер пошкодження тканини та характер накладення мінеральних мастильних речовин на спинці сорочки і механізм утворення виявлених ушкоджень хребта потерпілого, які могли утворитися при різкому згинанні тулуба допереду і розгинанні дозаду та вправо при цьому голова і грудна клітка повертається вліво і дозаду, можна припустити, що в момент одержання ушкоджень потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні.

Такі ж самі пошкодження хребта можуть утворитися при падінні потерпілого, у зігнутому положенні, на сідниці

Висновком судово-медичної експертизи проведеної Снятинським міжрайонним відділення Івано-Франківського обласного бюро судмедекспертизи від 06.03.1999 встановлено, що у ОСОБА_4 були наявні тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла одинадцятого грудного хребця, третього поперекового хребця, перелом дужок одинадцятого грудного хребця справа, перелом поперечних відростків першого, другого, третього поперекових хребців справа, остистих відростків десятого грудного і першого поперекових хребців, саден хребта, які ускладнились парезом нижніх кінцівок, можуть відповідати терміну, вказаному оглянутим, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які викликали значну стійку втрату працездатності не менше однієї треті.

Компресійні переломи одинадцятого грудного і третього поперекового, перелом дужок одинадцятого грудного, перелом поперечних відростків першого, другого, третього поперекових хребців справа, остистих відростків десятого грудного і першого поперекового хребців могли утворитись внаслідок стиснення хребта по осі та згинання тулуба вперед, що могло бути як при падінні з приземленням на п`яткові ділянки, на сідниці або при падінні на голову.

Садна поперекової ділянки на рівні 1-2 поперекових хребців могли утворитись від дії тупих твердих предметів як при нанесенні ударів в поперекову ділянку тупим твердим предметом 1-2 рази, так і при падінні з наступним ударом поперековою ділянкою до тупих твердих предметів.

Після одержання вище описаних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , міг кричати, оборонятись і переміщатись з допомогою рук, але самостійно рухатись, ходити не міг.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № від 09.04.1999, тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_8 не могли утворитись при вказаних ним обставинах, тобто при нанесенні удару в той момент, коли він піднімався вверх і була вигнута спина, а могли утворитися внаслідок стиснення хребта по осі та згинання тулуба вперед, що могло бути як при падінні з приземленням на п`яткові ділянки, на сідниці або при падінні на голову з наступним згинанням хребта вперед.

Враховуючи характер і механізм утворення виявлених ушкоджень і накладень на спинці сорочки та на тілі потерпілого, які по локалізації відповідають одне одному, можна стверджувати, що дані пошкодження і накладення не могли утворитися від дії гумового кийка, який мається на озброєнні працівників міліції.

Пошкодження і накладення на спинці сорочки потерпілого ОСОБА_8 могли утворитися при падінні його спиною на бочку з одержувачем пістолету машинної заправки масла, яке підтверджується однотипним накладенням і одержанням експериментальних пошкоджень з подібними ознаками пошкодження тканини.

30 квітня 1999 року слідчим прокуратури Снятинського району ОСОБА_11 винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи і направлення справи по територіальній підслідності.

Згідно вказаної постанови в притягненні працівників Городенківського РВ УМВС України в області ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ст. ст. 166 ч. 2, 101 ч. 1 КК України відмовлено за відсутністю в їх діях ознак даних злочинів.

Кримінальну справу порушену за ст. 101 ч. 1 КК України за фактом заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень направлено прокурору Городенківського району для передачі її по підслідності в Городенківський РВ УМВС України в області.

14 травня 1999 року кримінальну справу прийняв до свого провадження начальник слідчого відділення Городенківського РВ УМВС України в області ОСОБА_12 . За результатами проведеного досудового слідства, начальником слідчого відділення Городенківського РВ УМВС України в області ОСОБА_12 07.06.1999 винесено постанову про закриття кримінальної справи № 170192.

Згідно вказаної постанови кримінальна справа за фактом отримання ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень закрита за відсутності події злочину.

30 жовтня 2003 року прокурором відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури області ОСОБА_13 скасовано постанову про закриття згаданої кримінальної справи від 07 червня 1999.

05 листопада 2003 року зазначену кримінальну справу до свого провадження прийняв начальник СВ Городенківського РВ УМВС України в області ОСОБА_14 .

20 листопада 2003 року начальником СВ Городенківського РВ УMBС України в області ОСОБА_14 винесено постанову про закриття кримінальної справи у зв`язку з відсутністю події злочину.

У подальшому зазначена постанова неодноразово оскаржувалася ОСОБА_8 та його представником ОСОБА_15 у судовому порядку, однак, станом на даний час вказана постанова не скасована.

Окрім цього, станом на 11.06.2021 не скасовано постанову про закриття кримінального провадження № 0000127 від 25.07.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у якому досліджувалося питання неефективності та неналежного проведення досудового розслідування у кримінальній справі № 170192. Даний факт свідчить про відсутність порушень у діях слідчих, які здійснювали досудове слідство у кримінальній справі № 170192 та про законність здобутих в рамках вказаних кримінальної справи та кримінального провадження відомостей.

Поряд з цим, окрім вищевказаного тимчасового доступу, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено наступні слідчі (розшукові) дії: встановлено фактичне місце проживання та допитано як потерпілого ОСОБА_4 ; допитано як свідків колишніх співробітників Городенківського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які згідно пояснень ОСОБА_4 завдали йому тілесних ушкоджень 22.08.1998; допитано як свідків ОСОБА_16 - сторожа кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_17 - опрератора АЗС на яку 22.08.1998 приходив ОСОБА_8 ; проведено процесуальні дії, направлені на здобуття медичних документів, необхідних для призначення та проведення у даному кримінальному провадженні судово-медичних експертиз; здійснено інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на встановлення відомостей, які б свідчили про причетність вищевказаних співробітників міліції до спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_8 .

Разом з цим, станом на даний час не представилося за можливе провести весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, направлений на встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, а саме: направлених на встановлення місць знаходження медичної документації стосовно ОСОБА_8 , необхідних для вирішення питання, щодо призначення у даному кримінальному провадженні судово-медичних експертиз; направлених на встановлення об`єктивних обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, що досліджується у даному кримінальному провадженні; направлені на встановлення причетності вищевказаних співробітників міліції до вчинення даного злочину; направлені на встановлення осіб, яким відомі обставини вчинення даного злочину; серед іншого розглядається доцільність проведення у даному кримінальному провадженні допитів лікарів, які надавали медичну допомогу ОСОБА_8 ; встановлення місць зберігання автомобіля та спеціальних засобів, які застосовувалися співробітниками міліції 22.08.1998; вирішення питання, щодо призначення у даному кримінальному провадженні повторних судово-медичних експертиз, тощо.

Зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії у повній мірі не могли бути проведені раніше з об`єктивних причин, відповідно не могли бути отримані результати їх проведення, а саме: у зв`язку із давністю подій, що досліджуються, дією карантинних обмежень, направлених на боротьбу із коронавірусною інфекцією covid-19, що унеможливлювало роботу зі свідками у даному кримінальному провадженні, проживанням потерпілого у даному кримінальному провадженні у місті Вінниці, та запровадженням на території України Указом Президента № 64/2022 режиму воєнного стану. Крім того, уже понад три тижні матеріали даного кримінального провадження знаходяться в Офісі Генерального прокурора.

У свою чергу, результати проведення вказаних вище процесуальних та слідчих дій можуть мати суттєве значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Повідомлення про підозру у даному кримінально провадженні не складалися та відповідно не були вручені.

Поряд з цим, 25.03.2022 закінчується строк досудового розслідування у даному фактовому кримінальному провадженні, однак, завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно виконати ще ряд слідчих та процесуальних дій, і для цього, з врахуванням терміну проведення судових експертиз, необхідно продовжити строк досудового розслідування на дванадцять місяців. .

Слідчий просив провести розгляд клопотання без його участі та його задовольнити.

Дослідивши матеріали, якими слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що четвертим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002177, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.10.2019 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Перебіг строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні № № 0002177 розпочався 10.10.2019 року, тобто строки, визначені ст. 219 КПК України спливають 25.03.2022 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно до ч. 4 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що на даний час слід провести ряд слідчих та процесуальних дій, що матиме важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та може мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду, а виконання вказаних дій потребує додаткового часу і вони об`єктивно не могли бути проведені раніше.

Системний аналіз вищевказаних норм закону в їх сукупності, передбачає можливість неодноразового продовження слідчим суддею строків досудового розслідування в кримінальному провадженні, до моменту пред`явлення підозри на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 КПК України, тобто:

- до одного місяця у вчиненні кримінального проступку;

- до шести місяців у вчиненні нетяжкого злочину;

- до дванадцяти місяців у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Оскільки в даному випадку мова йде про тяжкий злочин, то клопотання підлягає задоволенню, а строк досудового розслідування необхідно продовжити на дванадцять місяців. На переконання слідчого судді даного часу повинно бути цілком достатньо для проведення всіх необхідних дій і завершення досудового розслідування у встановленому законом порядку.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. ст.219,294,295-1 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002177 від 10.10.2019 року до дванадцяти місяців, тобто до 25.03.2023 року.

Ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1