Справа № 203/5462/16-к
Провадження № 1-кп/0203/658/2021
У Х В А Л А

17 листопада 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 20.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_9 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_10 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_11 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_12 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровськазнаходиться обвинувальний акту кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 від 20 липня 2016 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених за ч.ч.1, 2ст.366, ч.5 ст.191 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, як такий, що відповідає вимогам ст.291 КПК України. Пояснював відсутність заяв потерпілого про вчинення злочинів та клопотань про визнання потерпілим бажанням останнього сприяти уникненню відповідальності обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, яке було підтримано іншими обвинуваченими та захисникам. Обґрунтував клопотання тим, що даний обвинувальний акт, який є третім у кримінальному провадженні, надійшов до суду на виконання ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2020 року про повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність до вимог кримінально- процесуального закону, а також ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року. Однак попереднінедоліки усунуті не були, знову зазначено потерпілим ПАТ «Укрзалізниця», яке не єпотерпілим в контексті ст.191 КК України, що виключає наявність складу кримінального правопорушення, отже й процесуальну можливістьпризначення та подальшого розгляду справи по суті. Також у якості підстав для повернення обвинувального акту зазначає порушення прокурору місячного строку, визначеного слідчим суддею для прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ч.2 ст.283 КПК України; відсутність в матеріалах кримінального провадження та реєстрі матеріалів досудового розслідування постанов про призначення прокурора ОСОБА_13 для участі у кримінальному провадженні та його вибуття; обвинувальний акт не містить викладу об`єктивної сторони вчинених злочинів; відсутні відомості про те, в чому саме полягали і як підтверджуються шкідливі наслідки щодо прав і законних інтересів потерпілого; відомості в судовій будівельно-технічній експертизі отримані з порушенням експертом вимог законодавства; відсутність в реєстрі постанови про призначення та відсторонення слідчого ОСОБА_14 та призначення старшого слідчого ОСОБА_15 , складання останнім обвинувального акту є незаконним; обвинувальний акт скопійований з повідомлення про підозру; підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт, не скріплений печаткою; порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки стверджується про вчинення злочинів.
Захисниками ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , також заявлено клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що викладення суті обвинувачення є незрозумілим, оскільки містить суперечності щодо зазначення в обвинувальному акту даних про потерпілого, який визначений не у відповідності о вимог ст.55 КПК України, так як відсутні факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення. При цьому захисник ОСОБА_7 просив встановити прокурору граничний строк, в який останній повинен усунути недоліки обвинувального акту. Заявлене клопотання підтримано захисником ОСОБА_6 , обвинуваченими.
Представник потерпілого ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що підприємство не подавало заяву про залучення в якості потерпілого, оскільки вважає, що будь-якої шкоди підприємства з боку обвинувачених не завдано. Надав лист першого заступника директора регіональної філії «Придніпровська залізниця`та заступника директора регіональної філії з безпеки регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 13.05.2021 року, адресований керівнику Центральної окружної прокуратури міста Дніпра про відсутність підстав визнавати АТ «Укрзалізниця» потерпілою стороною у кримінальному провадженні № 0000547. При вирішенні заявлених клопотань поклався на розсуд суд.
Вислухавши учасників кримінального провадження, заявлені клопотання, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені в ст. 291 КПК України.
Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з чим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до п. (а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Як вбачається з обвинувального акта у даному кримінальному провадженні потерпілим зазначено ПАТ «Укрзалізниця».
В судовому засіданні представник АТ "Укрзалізниця" заявив, що підприємство не подавало заяву про залучення в якості потерпілого, оскільки будь-якої шкоди підприємству з боку обвинувачених не завдано. Після попереднього рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта у даному провадженні, прокурор звертався до АТ "Укрзалізниця» щодо залучення до справи у якості потерпілого, однак підприємство повідомило, що немає підстав для визнання себе потерпілим, про що свідчить лист від 13.05.2021 року, наданий представником АТ «Укрзалізниця» в судовому засіданні.
У даному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, останні два з яких передбачають обов`язковий матеріальний склад зі спричиненням потерпілій стороні матеріальних збитків.
В обвинувальному акті, який надійшов до суду після повернення його прокурору на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2020, яка залишена без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.09.2020, зазначено в якості потерпілого ПАТ «Укрзалізниця», в той час, як саме з підстав порушення вимог ст.55 КПК України стосовно залучення потерпілого, а також щодо викладення у обвинувальному акті фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, приймаючи до увагу, що не з`ясовано кому саме спричинено матеріальну шкоду, обвинувальний акт і було повернуто прокурору.
Тобто в оновленому обвинувальному акті фактично викладені ті самі фактичні обставини, які були викладені в обвинувальному акті, який було повернуто прокурору, без будь- яких змін та виконання вимог судів першої та апеляційної інстанції, окрім зазначення в якості потерпілого юридичну особу, а не її філію.
Отже, органом досудового розслідування за відсутністю підстав, передбачених ст.55 КПК України, залучено ПАТ «Укрзалізниця» як потерпілого, оскільки підприємство не зверталося із заявою про скоєння злочину, не зверталося із заявою про залучення в якості потерпілого по даному кримінальному провадженню, та не надавало згоду на залучення в якості потерпілого, що виключає можливість залучення останнього в якості потерпілого.
Відсутність потерпілого в контексті ст. 191 та ст. 366 КК України, виключає процесуальну можливість призначення та подальший розгляд справи по суті.
Доводи прокурора про бажання потерпілої сторони такою процесуальною поведінкою сприяти уникненню відповідальності обвинувачених є необґрунтованими та не спростовують вищезазначені висновки суду.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до ЄРДР ще у 2016 році (до введення в дію змін до КПК України, внесених Законом № 2147-VIII від 03.10.2017) було складено за межами строків досудового розслідування; що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості щодо повноважень прокурора та слідчого; що висновок судової будівельно-технічної експертизи є недопустимим доказом суд відхиляє, оскільки зазначені питання не можуть бути предметом розгляду під час проведення підготовчого судового засідання та є завданням наступних стадій судового розгляду.
Посилання обвинуваченого на відсутність скріплення підпису прокурора печаткою як на підставу для повернення обвинувального акту суд вважаєнеобґрунтованими, оскільки у ч.3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підпису слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта, а саме проставлення в ньому гербової печатки, у ст. 291 КПК України не зазначено.
Також безпідставним слід визнати і посилання на те, що обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, містить твердження про вчинення обвинуваченими злочинів, що порушує принцип презумпції невинуватості. Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор, вказуючи на фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, а доведеність чи відсутність вини вирішується судом при ухваленні вироку, що не є порушенням презумпції невинуватості.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що викладення суті обвинувачення є незрозумілим, оскільки містить суперечності щодо зазначення в обвинувальному акті даних щодо потерпілого, який визначений не у відповідності до вимог ст.55 КПК України, так як відсутні факи матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурора для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_7 про встановлення прокурору граничного строку для усунення недоліків, суд вважає необхідним відмовити в його задоволенні, оскільки немає об`єктивної можливості визначити який строк буде достатнім для виправлення допущених недоліків.
Керуючись ст.ст. 291, 314-316 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 20.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_9 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_10 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_11 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_12 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, повернути прокурору Центральної окружної прокуратури міста Дніпра для усунення вказаних недоліків протягом розумного строку.

Повний текст ухвали складено та оголошено 22 листопада 2021 року о 12.50 годині.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1