ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2813/21 Справа № 184/881/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 рокубуло продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05 листопада 2021 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн, з покладенням відповідних обов`язків у разі її внесення.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ризики, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме - переховуватись від суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, не зменшилися.
Суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, та вважав за необхідне продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, у виді цілодобового домашнього арешту.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що прокурором не обгрунтовані ризики впливу на потерпілих та свідків, а суд першої інстанції не прийняв до уваги, що обвинувачений має цивільну дружину, яка є онкохворою, та двох неповнолітніх дітей.
Апелянт наголошує, що суворість покарання не може бути самостійною підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден з учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушеньякі є тяжкими злочинами, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також незаконно впливати на свідків, з огляду на те, що розгляд вказаного кримінального провадження наразі не завершено, тому ризик, передбачений п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованим і реально існує.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризику переховування обвинуваченого, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що ообвинувачений має цивільну дружину, яка є онкохворою, та двох неповнолітніх дітей, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що обвинувачений, може вчинити інше правопорушення, оскільки відповідно до відомостей, викладених в обвинувальному акті, він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тобто, має схильність до вчинення злочинів, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4