ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1941/21

Провадження № 1-кп/568/17/22

25 січня 2022 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000181 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Немирівка Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку немає, не судимого
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , 12 жовтня 2021 року близько 15 години 00 хвилин з відому власника ОСОБА_5 перебував в будинку в АДРЕСА_2 . В житловій кімнаті вказаного будинку на полиці серванту виявив банківську картку та переконавшись, що за його діями не спостерігає власник майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав належну ОСОБА_5 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка є офіційним електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку, після чого залишив місце події.
В подальшому, 12 жовтня 2021 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , використовуючи викрадену банківську картку, що належить ОСОБА_5 , та достовірно знаючи пін-код до неї, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом зняття готівки у банкоматі АТ «Ощадбанк», що в м.Радивилів вул.І.Франка, Дубенського району Рівненської області, викрав грошові кошти в розмірі 400 гривень, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.
В подальшому, 13 жовтня 2021 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_3 , використовуючи викрадену банківську картку, що належить ОСОБА_5 , та достовірно знаючи пін-код до неї, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зняття готівки у банкоматі АТ «Ощадбанк», що в м.Радивилів вул.І.Франка, Дубенського району Рівненської області, викрав грошові кошти в розмірі 600 гривень, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.
Окрім цього, 15 жовтня 2021 року близько 12 годин 00 хвилин ОСОБА_3 , використовуючи викрадену банківську картку, що належить ОСОБА_5 , та достовірно знаючи пін-код до неї, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зняття готівки у банкоматі АТ «Ощадбанк», що в м.Радивилів вул.І.Франка, Дубенського району Рівненської області, викрав грошові кошти в розмірі 400 гривень, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму
Органом досудового розслідування дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Під час досудового розслідування кримінального провадження 22 грудня 2021 року між сторонами кримінального провадження було укладено угоду про примирення. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.
Згідно вказаної угоди про примирення сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, а також розмір шкоди, завданої злочином. Згідно угоди про примирення ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначених правопорушеннях та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
В угоді про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин, за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст..70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання за сукупність кримінальних правопорушень у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування даного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк та покласти обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просить суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.
Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості та у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та ч.1 ст.185 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, та ч.2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч.5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 діяння повністю доведені та вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 та за ч.2 ст.185 КК України, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд, переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про примирення укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання та відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого
Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
З урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення у кримінальному провадженні.
Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням. Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.
Суд враховує особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував збитки, а тому суд вбачає за належне визначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання в угоді про примирення. Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 377, 475, 476 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення укладену 22 грудня 2021 року в кримінальному провадженні №0000181 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:
- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень,
- за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком 80 годин;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно ч.1 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- платіжку картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 - залишити в користуванні останнього.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1