ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/904/17
Провадження № 1-кп/362/28/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002693 від 02.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приєкулє, Ліпєпайського району, Латвійської Республіки, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на даний час непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
11.04.2019 року за результатами повторного автоматизованого розподілу, передано на розгляд судді ОСОБА_1 матеріали кримінального провадження №0002693 від 02.11.2016 року, справа №362/904/17, (№1-кп/362/28/19) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на 60 діб.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2019 року щодо обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, а саме до 20.12.2019 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пославшись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, які ще не відпали.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надіслала до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки прокурором не доведено ризиків його переховування від суду, а також вчинення нового злочину, оскільки він постійно з`являється до суду, а також він хворіє на гепатит тому йому потрібна медична допомога.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту заперечував, просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки його підзахисний постійно з`являється до суду, а тому прокурором не надано належних доказів щодо ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просив застосувати домашній арешт в нічний час для того щоб його підзахисний міг лікуватися та почати працювати.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого його захисника, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Тобто на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу та доцільністю його збереження.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є убезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути( пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки судове провадження виходячи з встановленого судом обсягу дослідження доказів по справі неможливо закінчити до його спливу, вислухавши думку прокурора про доцільність продовження обвинуваченому строку домашнього арешту, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.
Суд, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України; його вік та стан здоров`я, що він хворіє на гепатит; міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, має постійне місце проживання, матір пенсійного віку та сестру інваліда, непрацюючого, який характеризується посередньо, неодноразово судимого за вчинення злочину проти власності, по кримінальному провадженню ще не допитані свідки, тому суд приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_4 перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на свідків, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на нічний час, враховуючи що такий захід забезпечення кримінального провадження цілком спроможний на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Керуючись статтею 29 Конституції України, частиною 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., статтями 177, 181, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 домашнього арешту задовольнити частково.
Змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в період часу.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:
- не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 19 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. кожного дня на період дії ухвали, а саме до 06 лютого 2020 року включно;
- з`являтися на виклики суду у встановлений ними час;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю Васильківському відділу поліції ГУ Національної поліції в Київської області.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6