УХВАЛА
Іменем України
03.11.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
представник власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,
про накладення арешту на майно,
подане у кримінальному провадженні №0001973 від 31.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на грошові кошти у розмірі 500 гривень (однією купюрою), які поміщено до спецпакету: INZ1067209.
Мотивуючи клопотання, слідчий вказав, що 31.10.2021 о 09:26 год на лінію «102» Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Житомир, шосе Київське 131, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав працівникам патрульної поліції неправомірну вигоду у розмірі 500 грн, за не притягнення останнього до відповідальності. Дане повідомлення було зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001973 від 31.10.2021.
У ході досудового розслідування встановлено, що 31.10.2021 близько 09:15 год поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_8 , спільно з поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_9 перебуваючи на чергуванні відповідно до затвердженого графіку чергування, здійснювали патрулювання задля забезпечення громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху у місті Житомирі. У подальшому, поліцейським патрульної поліції ОСОБА_8 під час здійснення патрулювання, було помічено транспортний засіб марки «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер: НОМЕР_1 . Водій, під керуванням якого перебував вказаний транспортний засіб, порушив п.п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год).
31.10.2021 о 09:15 год, з метою документування виявленого адміністративного правопорушення і притягнення водія до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліції України», з використанням диску з світло-відбиваючим елементом, зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер: НОМЕР_1 .
Після цього, патрульний поліції ОСОБА_8 , перебуваючи в однострої (форменому одязі) працівника поліції, із наявним нагрудним жетоном та нагрудним відео-реєстратором, з метою особистої безпеки та уникнення створення аварійної ситуації на проїжджій частині, підійшов до пасажирських дверцят зупиненого ним вказаного транспортного засобу, та у порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» здійснив перевірку документів вищевказаного громадянина та було встановлено особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
У подальшому, 31.10.2021 перебуваючи за адресою: м. Житомирі, шосе Київське 131, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на пропозицію службовій особі надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданої їм влади, з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, останній надав патрульним поліцейським неправомірну вигоду у розмірі 500 гривень.
У подальшому, на місце події, що за адресою: м. Житомир, шосе Київське 131, поліцейськими патрульної поліції було викликано слідчо-оперативну групу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, задля документування кримінального правопорушення.
У ході проведення огляду місця події від 31.10.2021 за адресою: м. Житомир, шосе Київське, 131, було виявлено грошові кошти у розмірі 500 гривень (однією купюрою), які було оглянуто, поміщено до спецпакету: INZ1067209, опечатано згідно правил упакування речових доказів та вилучено до камери зберігання речових доказів задля з`ясування питання по суті.
01.11.2021 постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирський області лейтенантом поліції ОСОБА_6 вказані грошові кошти, у вигляді однієї купюри номіналом 500 грн, вилучені з місця події за адресою: м. Житомир, шосе Київське, 131, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001973.
Посилаючись на зазначене, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, слідчий просить накласти арешт на грошові кошти у розмірі 500 гривень.
У судовому засіданні слідча пояснила, що водій надав працівникам поліції документи, серед яких знаходилися кошти у сумі 500,00 грн, які були надані з метою уникнення адміністративної відповідальності. Щодо вирішення клопотання поклалася на розсуд суду.
Власник майна ОСОБА_4 пояснив, що їхав з с. Гадзинка до м. Житомира, перевищення швидкості не помітив. Його зупинили працівники поліції та показали радар, на якому була зафіксована швидкість руху 77 км/год. ОСОБА_4 хотів по швидше владнати питання та оплатити штраф на місці, тому надав кошти у сумі 500,00 грн, оскільки без решти у нього не було. Проти арешту майна заперечив.
Представник власника майна ОСОБА_5 пояснила, що грошові кошти ОСОБА_4 були надані працівникам поліції без мети надання неправомірної вигоди, а для оплати штрафу. Вважає, що майно, а саме кошти у сумі 500,00 грн, не відповідають вимогам ст. 98 КПК України, так як були надані для оплати штрафу на місці. Оскільки ОСОБА_4 поспішав, бо в автомобілі знаходилося двоє малолітніх дітей, меншій дитині 3 місяці, а 340,00 грн без решти у нього не було, тому він сказав працівникам поліції, щоб решту залишили собі. Вважає, що такі дії не можуть бути розцінені як надання неправомірної вигоди. Проти задоволення клопотання про накладення арешту заперечила.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001973 від 31.10.2021 року за ознаками ч. 1 ст. 369 КК України.
Відповідно до змісту постанови слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 01.11.2021 про визнання речовими доказами грошові кошти у сумі 500 гривень, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001973.
Відповідно до ст. 167, 168 КПК України речі, які були вилучені під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном.
Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; копії рапорту про отримання заяви та реєстрації її в ЄО за №58159 про прийняття або надання пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою від 31.10.2021; копії протоколу огляду місця події від 31.10.2021; копії рапорту поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_10 від 31.10.2021; копії протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 01.11.2021; копії протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 01.11.2021; копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 01.11.2021; копії постанови про визнання речовими доказами від 01.11.2021, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.369 КК України, може бути предметом злочину та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.
Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.
Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти у розмірі 500 гривень (однією купюрою), які поміщено до спецпакету: INZ1067209.
Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1