УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.10.2021 Справа №607/19599/21 Провадження 1-кс/607/6413/2021 м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Денисів Тернопільського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0001227 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001227 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою їх подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах місці та часі ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 незаконно придбав три згортки, а саме: згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився світло зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився червоний полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою та згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» червоного кольору, в якому знаходився зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, в середині яких містилась порошкоподібна речовина білого та сірого кольору, що містить в своєму складі PVP (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, які ОСОБА_4 зберігав при собі, з метою збуту.

02.09.2021, близько 17:00 год. працівниками УБН в Тернопільській області ДБН НП України, які здійснювали відпрацювання оперативної зони обслуговування в м. Тернопіль, а саме на відстані близько 100 м від приміщення магазину «Квітоцент», що за адресою: м. Тернопіль вул. Текстильна, буд. 42, було виявлено ОСОБА_4 , який у цей момент розкладав за даною адресою так звані «закладки».

Надалі, під час огляду місця події, проведеного 02.09.2021 з 20 год. 08 хв. по 20 год. 32 хв., ОСОБА_4 добровільно видав три згортки, а саме: згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився світло зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, в середині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить PVP (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,6819 грама, згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився червоний полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, в середині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить PVP (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,2952 грама та згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» червоного кольору, в якому знаходився зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, в середині якого містилась порошкоподібна речовина сірого кольору, що містить PVP (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,7668 грама, які відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, та які ОСОБА_4 зберігав при собі, з метою збуту.

Згідно ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 2, Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якого заборонено.

У клопотанні слідчий вказав, що 02.09.2021 ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

03.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04.09.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 год. 59 хв. 31.10.2021 та визначено заставу в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень.

22.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

27.10.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0001227 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України продовжено до трьох місяців.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, слідчий вказує на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 : може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, строк дії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.09.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 завершується 31.10.2021, а для завершення досудового розслідування необхідно отримати висновки незавершених судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, які на даний час перебувають на виконанні у Тернопільському НДЕКЦ МВС України, виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

На думку слідчого, конкретні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину свідчать про наявність підстав для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий вважає, що викладені у клопотанні обставини та дані про особу підозрюваного виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого останній підозрюється та наявність ризиків, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які не зменшились та не перестали існувати. На думку прокурора, підстав для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 немає. Уточнила, розмір застави, який був встановлений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04.09.2021 в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та зазначила про відсутність підстав для його зменшення.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , в цілому не заперечували щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , втім просили зменшити визначений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04.09.2021 розмір застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001227 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

02.09.2021 ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

03.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04.09.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 год. 59 хв. 31.10.2021 та визначено заставу в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень.

22.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

27.10.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0001227 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України продовжено до трьох місяців.

Положеннями ч.3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Зокрема такими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001227 від 02.09.2021; протоколи огляду місця події від 02.09.2021; висновоки експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ19/120-21/9050-НЗПРАП від 03.09.2021, № СЕ19/120 21/9217 НЗПРАП від 11.10.2021, № СЕ19/120 21/9227 НЗПРАП від 29.09.2021; протоколи допитів свідків ОСОБА_9 від 02.09.2021, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 03.09.2021; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.09.2021, інші матеріали досудового розслідування в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме, що ОСОБА_4 : може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, зокрема, те що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідка слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинене з корисливих мотивів, а також те, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, що дає підстави вважати наявним, окрім вищезазначених, ризик можливого вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення під час обрання підозрюваному запобіжного заходу ризики продовжують існувати та не зменшилися, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, якому притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів. При продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Так, слідчий суддя враховує мотив та спосіб вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків, вважає, що для їх запобігання застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.

При розгляді клопотання, слідчий суддя також приймає до уваги те, що для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, долучити до матеріалів кримінального провадження висновки незавершених судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, проведення яких доручено експертам Тернопільського НДЕКАЦ МВС України, а також виконати інші слідчі та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність.

При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою строком до 03.12.2021, тобто в межах строку досудового розслідування, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у даному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майнового та сімейного стану, встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне залишити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.09.2021, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом і не є завідомо непомірною для підозрюваного.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001227, тобто до 03.12.2021, із визначенням застави у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.09.2021.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1