Справа № 405/4127/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003778 від 24.04.2018року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України є особою, що не має судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.04.2018 року близько 10:53 год., ОСОБА_5 перебував на території Автотранспортного підприємства «Кооптранс» Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств, яка розташована по вул. Євгена Маланюка, 27 в м. Кропивницькому, де помітив два сталеві швелери, які лежали на землі біля легкового автомобіля потерпілого ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних сталевих швелерів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, шляхом вільного доступу, викрав два сталеві швелери, шириною 160 мм., довжиною по 2,5 метри кожний, загальною вагою 71 кг., вартістю 447 грн. 30 коп.

Викраде майно, ОСОБА_5 погрузив до багажного відділу легкового автомобіля марки «ВАЗ», червоного кольору та з місця вчинення кримінального правопорушення на автомобілі зник, викраденим розпорядився на власний розсуд чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 447 грн. 30 коп.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки він обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, та з дня його вчинення минуло три роки.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення, з 21.04.2018 року минуло більше 3 років, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Заслухавши клопотання захисника, враховуючи думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що мали місце 21 квітня 2018 року. Відповідно до класифікації злочинів, визначеній ст.12 КК України, дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також судом встановлено, що перебіг строку давності не зупинявся, так як ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду не ухилявся та не переривався, оскільки останнім в період досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження нового злочину не вчинено.

За таких обставин, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності, суд вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а справа відносно нього закриттю, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 № 3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив: «Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.»

Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, з роз`ясненням цивільному позивачу права його вирішення в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку наявних судових витрат або заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великою Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №462/6473/16-ц де зазначено, що процесуальні витрати, понесені, зокрема, у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими главою 8 КПК України.

Отже, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на залучення експертів, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

З огляду на викладене враховуючи те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрито з нереабілітуючих підстав, а також вимоги ст.126 КПК та позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) суд вважає що витрати за проведення експертних досліджень в сумі 572 підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285-288 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, з роз`ясненням цивільному позивачу права його вирішення в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 1386,50 гривень - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що він має право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

- видаткова накладна на аркуші паперу білого кольору, розмірами 2115 см. №289968 від 29.06.2017 року, номер штрихкоду 174 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- паперовий конверт, в середині якого знаходиться оптичний диск CD-R диск з відеозаписом із камер відео спостереження території АТП «КООПТРАНС» - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 572 /п`ятсот сімдесят дві/ гривні.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7