У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000019 внесеному до ЄРДР 01 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000019 внесеному до ЄРДР 01 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та відповідає вимогам ст. 244 України.

Відповідно до клопотання, 02.02.2022 року до ВП № 1 надійшло повідомлення про те, що за межами с. Оленівка Новомосковського району Дніпропетровської області, Шелудько Тарас незаконно здійснює спилювання сиро-ростучої деревини.
За даним фактом розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, та визначено кваліфікацію, як ч. 1 ст. 246 КК України, а саме «Незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду».

02.02.2022 року у період часу з 16 годин 24 хвилини по 16 годину 39 хвилин в ході проведення огляду місця події поблизу території подвір`я по АДРЕСА_1 , було виявлено: автомобіль марки УАЗ зеленого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 в кузові якого знаходилися спили деревини ясеню візуально близько 2 кубометрів та цепна бензинова пилу марки «VITALS» моделі «BKZ 5531» червоного кольору № 11203978, які вилучено до ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Під час огляду місця події учасник фактичний користувач вказаним транспортним засобом ОСОБА_6 , пояснив, що здійснював спилювання деревини, продемонструвати місце спилювання відмовився, від надання будь-яких пояснень відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого Дніпропетровським ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області транспортний засіб марки УАЗ моделі 452Д ЗНГ, 1983 року випуску, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 .
Ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції поліції ОСОБА_7 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000019, внесеного до ЄРДР 01 лютого 2022 року задоволено.
Згідно ухвали суду, накладено арешт на вилучений в ході огляду місця події 02.02.2022 року у період часу з 16 годин 24 хвилини по 16 годину 39 хвилин, поблизу території подвір`я по АДРЕСА_1 автомобіль марки УАЗ моделі 452Д ЗНГ, зеленого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 1983 року випуску, належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно вимог ч. 1 ст. 247 КПК України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

В судовому засіданні ОСОБА_6 прохав суд скасувати арешт на автомобіль марки УАЗ моделі 452Д ЗНГ, 1983 року випуску, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 для передачі його Збройним Силам України.
Власник автомобіля ОСОБА_5 підтримав клопотання ОСОБА_6 .
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, прохав суд скасувати арешт на вказаний автомобіль.

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши матеріали клопотання та вислухавши думку учасників, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З ухвали слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року вбачається, що при накладенні арешту на автомобіль, який знаходиться на збереженні спец-майданчику ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, слідчий суддя виходив з того, що автомобіль є предметом кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та може бути використаним як доказ у кримінальному провадженні № 0000019від 01.02.2022 року.
Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому дим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
ОСОБА_6 заявив клопотання про скасування арешту на автомобіль, який має бути переданий Збройним Силам України, у зв`язку з воєнним станом в Україні, на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року по кримінальному провадженню № 0000019 внесеному до ЄРДР 01 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року у клопотанні № 179/163/22 (провадження № 1-кс/179/21/22) про арешт майна, на автомобіль марки УАЗ моделі 452Д ЗНГ, зеленого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 1983 року випуску, який належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 для передачі автомобіля до Новомосковської районної військової адміністрації в користування Збройних Сил України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1