Провадження №: 1-кс/755/133/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2022 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000052 від 09 червня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и л а :
прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту наоб`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : групи нежитлових приміщень № 1 та АДРЕСА_2 - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№ 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» -72,8 кв. м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв. м., право власності на які на даний час зареєстровано за ТОВ «Грант 7 ЛТД» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), із забороною відчуження вказаного нерухомого майна.
Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що у ході досудового розслідування досліджується факт підробки та використання підроблених документів під час проведення державної реєстрації об`єктів нерухомого майна - групи нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літері «А» - 141,4 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літері «Г» -246, 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000), з метою подальшого відведення земельної ділянки по пр. Броварському в м. Києві.
Так, державним реєстратором ОСОБА_4 Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», 05.12.2018 прийнято рішення про відкриття розділу в Державному реєстрі речових прав на об`єкти нерухомого майна за індексним номером 44473905, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , групи нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літері «А» - 141,4 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літері «Г» - 246, 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1- № 6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1- № 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв.м., номер запису про право власності 29318225.
Як підставу для реєстрації зазначених об`єктів нерухомості, використано договір купівлі - продажу, б/н від 10.12.2003, відповідно до якого Українське закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «Укрпрофтур» Дочірнє підприємство автокемпінг «Київ» продало, а товариство з обмеженою відповідальністю «Будпарк» придбало вище перелічені об`єкти нерухомого майна.
У подальшому, 20 грудня 2018 року між ТОВ «Будпарк», в особі директора ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 укладено договір купівлі - продажу нежитлових приміщень, відповідно до якого продавець ТОВ «Будпарк» продав, а ОСОБА_6 придбав нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , групи нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літері «А» - 141,4 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літері «Г» - 246, 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1- № 4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв.м.
Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 20.12.2018 за реєстровим № 8847.
У подальшому, рішенням засновника № 1 ТОВ «Грант 7 ЛТД» ОСОБА_6 14 березня 2019 року для забезпечення діяльності якого створено статутний капітал у розмірі 1 450 000,00 грн, який формується нерухомим майном, що складається з групи нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літері «А» - 141,4 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літері «Г» - 246, 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв.м.
На виконання цього рішення, 10 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 посвідчено Акт приймання - передачі майна, що вноситься до статутного (складеного) капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Грант 7 ЛТД», відповідно до якого учасникТОВ «Грант 7 ЛТД» ОСОБА_6 , від імені якого діяв ОСОБА_9 передав, а директор товариства ОСОБА_6 прийняв для подальшої передачі на баланс Товариства після його державної реєстрації майно, що складається з групи нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літері «А» - 141,4 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літері «Г» - 246, 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв.м.
Факт передачі майна - групи нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літері «А» - 141,4 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літері «Г» - 246, 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв.м., розташованого по проспекту Броварському, 31, що вноситься до статутного (складеного) капіталу ТОВ «Грант 7 ЛТД», підтверджено рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 24 липня 2019 року № 48003470 (номер запису про право власності 32600959).
Продовжуючи свої дії, направлені на створення уявності законності походження права власності на вищезазначене майно, 13 листопада 2019 року міжТОВ «Грант 7 ЛТД» (іпотекодавець) та ОСОБА_10 (іпотекодержатель) укладено договір Іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_10 передала товариству грошову позику у сумі 1 500 000,00 грн.
Відповідно до п. 2.1 Договору, в якості забезпечення основного зобов`язання ТОВ «Грант 7 ЛТД» передає ОСОБА_10 належне іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з групи нежитлових приміщень № 1 та АДРЕСА_2 » - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв.м.
Вказані реєстраційні дії здійснено з метою створення уявності законності набуття права власності на спірне майно, що розміщене на земельній ділянці по АДРЕСА_1 з метою подальшого заволодіння нею, що підтверджується наступним.
Так, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється в порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
При цьому, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності із фактом його державної реєстрації.
При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Ця правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 920/728/18.
Таким чином, сама по собі державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна не може підтверджувати набуття права власності на них.
Крім того, ч. 2 ст. 10 Закону, визначені повноваження державного реєстратора, до яких зокрема належать прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову в державній реєстрації.
За ч. 4 ст. 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Крім того, відповідно до абз. 1 п.1 ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, на відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.
Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів, тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носії інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником (абз.1 п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону).
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Так, станом на час нібито укладення договору купівлі-продажу б/н від 10 грудня 2003 року, укладеного між Українським закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Укрпрофтур» Дочірнього підприємства автокемпінг «Київ» та ТОВ «Будпарк», державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб здійснювалася в порядку, визначеному Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, яка затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року № 121.
Пунктом 1.5 зазначеної Інструкції, визначено, що державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.
Аналогічні норми містились у Тимчасовому положенні про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, яким визначено, що державна реєстрація прав, в тому числі станом на 10 грудня 2003 року, проводилася реєстраторами бюро технічної інвентаризації.
В порушення вищезгаданих норм Закону, Інструкції та Положення державним реєстратором КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 під час прийняття рішення, індексний номер 44473905 про відкриття розділу в Державному реєстрі речових прав на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 не вчинено дій щодо отримання інформації від органів, установ, організацій, які до 01 січня 2013 року проводили оформлення та/або реєстрацію прав (органи бюро технічної інвентаризації).
В свою чергу ТОВ «Будпарк», також не надані необхідні для державної реєстрації документи, у зв`язку з їх відсутністю, що підтверджується листом Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», з якого вбачається, що по Броварському проспекту, 31 нерухоме майно на праві власності не реєструвалося.
З викладеного вбачається, що державним реєстратором КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 , в порушення установленого законом порядку та всупереч передбаченій процедурі державної реєстрації речових прав прийнято протиправне рішення про відкриття розділу в Державному реєстрі речових прав на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та реєстрації останніх за ТОВ «Будпарк».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження у державній реєстрації прав та їх обтяжень має бути відмовлено.
Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 24 Закону, встановлено, що державний реєстратор відмовляє у державній реєстрації прав, якщо заяву про державну реєстрацію прав подано неналежною особою та подані документи не відповідають вимогам встановленим цим Законом.
Враховуючи викладене, державний реєстратор КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 , на підставі п.2 та 3 ч. 1 ст. 24 Закону зобов`язаний був прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Крім того, за інформацію Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва № 073-2581 від 26 березня 2021 року, Департамент не видавав та не реєстрував документів, що надають право на виконання підготовчих, будівельних робіт та засвідчують готовність до експлуатації об`єктів будівництва - групи нежитлових приміщень № 1 та АДРЕСА_3 , 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - №4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, за нормами ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Враховуючи, що Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» державна реєстрація права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 в установленому законом порядку не проводилась, отже право власності у жодної фізичної чи юридичної особи, відповідно до положень ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України не виникло, а тому ніхто не мав права розпоряджатись цим майном.
Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що фактично договір купівлі-продажу б/н від 10 грудня 2003 року, відповідно до якого Українське закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «Укрпрофтур» Дочірнє підприємство автокемпінг «Київ» продало, а товариство з обмеженою відповідальністю «Будпарк» придбало спірні об`єкти нерухомого майна не укладався, що підтверджується наступним.
Так, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , 27 листопада 2018 року посвідчено Акт приймання-передачі часток статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Будпарк».
Згідно вказаного акту, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в сукупності володіли 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Будпарк» передали, а ОСОБА_5 прийняв у свою власність частки статутного капіталу ТОВ «Будпарк», який станом на 27 листопада 2018 року складав 11 800,00 грн. (одинадцять тисяч вісімсот гривень, нуль копійок).
Цього ж дня, 27 листопада 2018 року рішенням учасника № 27/11 товариства з обмеженою відповідальністю «Будпарк» ОСОБА_5 з посади директора товариства звільнено ОСОБА_12 та призначено ОСОБА_5 .
Після зміни засновників ТОВ «Будпарк» 05 грудня 2018 року за останнім зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме групи нежитлових приміщень № 1 та АДРЕСА_3 , 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1- № 6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1- № 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв.м., номер запису про право власності 29318225.
При цьому, до часу проведення державної реєстрації у ТОВ «Будпарк» право власності на спірні об`єкти було відсутнє, що підтверджується Актом приймання-передачі часток статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Будпарк» від 27 листопада 2018 року та протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від імені якого у 2003 році товариство нібито придбало нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, ОСОБА_14 повідомив, що жодних договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень ним не підписувалось, підпис у договорі йому не належить, товариство ніколи не мало у своїй власності нерухомого майна, в тому числі по АДРЕСА_1 .
Покази ОСОБА_14 про фактичну відсутність та підробку договору купівлі-продажу підтверджено Висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24 грудня 2021 року № СЕ-19/111-21/59201-ПЧ, відповідно до якого «Підписи в графі Покупець « ОСОБА_15 » і договорі купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10 грудня 2003 року та в графі Покупець «Директор _______ ОСОБА_14 » в акті приймання-передачі (до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10 грудня 2003 року) від 12 грудня 2003 року, виконані не ОСОБА_14 , а іншою особою».
Відсутність будь-якого нерухомого майна у ТОВ «Будпарк», в тому числі і по проспекту Броварському, 31 в м. Києві підтверджено показами засновниці ТОВ «Будпарк» ОСОБА_12 та директора ТОВ «Будпарк» ОСОБА_12 (директор з 2009 по 2018 рік).
Крім того, відсутність нерухомого майна у ТОВ «Будпарк» також засвідчено у Додатку 1 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва» за 2016-2018 роки.
Таким чином, ТОВ «Будпарк», станом на час нібито укладення договору купівлі - продажу, б/н від 10 грудня 2003 року не набувало право власності на об`єкти нерухомості, що розташовані по АДРЕСА_1 , а отже подальша зміна власників цього майна не породжує правових наслідків, є нікчемними за своєю правовою природою.
Отже, ТОВ «Будпарк» після зміни свого власника та директора, зареєструвала за собою право власності на об`єкти нерухомого майна у зв`язку з нібито їх придбанням за неіснуючим договором купівлі-продажу б/н від 10 грудня 2003 року, укладеним між Українським закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Укрпрофтур» Дочірнього підприємства автокемпінг «Київ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Будпарк», хоча жодній зі сторін вказане майно ніколи не належало.
Постановою процесуального керівника прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва від 14 червня 2021 року об`єкти нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , групи нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літері «А» - 141,4 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№6 в літері «Г» 246, 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№ 4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№ 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв. м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв. м. визнано речовим доказом.
При цьому, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_16 від 05 січня 2022 року (провадження № 1-кс/755/72/22) скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2021 року, а саме: групи нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літері «А» - 141,4 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№6 в літері «Г» 246, 7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№6 в літ. «Д» - 175,7 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№ 4 в літ. «Ж» - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№ 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» - 72,8 кв. м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим винесення ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_16 від 05 січня 2022 року про скасування арешту відбулося за поданими представником ТОВ «Грант 7 ЛТД» документами, без участі сторони обвинувачення, вивчення матеріалів кримінального провадження та без врахування висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24 грудня 2021 року № СЕ-19/111-21/59201-ПЧ.
За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження№ 0000052 від 09 червня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив задовольнити.
Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, крім того, прокурором зазначаються ризики того, що з майном, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення можуть вчинятися дії з його подальшого відчуження третім особам, з метою забезпечення арешту майна, тому розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідча суддя, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, заслухавши прокурора, дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно частини другої вказаної статті КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 14 червня 2021 року вищезазначені об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000052 від 09 червня 2021 року.

У судовому засіданні слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, а також враховуючи необхідність збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, тому підлягає задоволенню.
Слідча суддя також враховує ту обставину, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюються невстановлені особи, якіз метою відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням підроблених документів, у порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зареєстрували право власності на об`єкти нерухомості. Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.
Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175,309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а :
клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : групи нежитлових приміщень № 1 та АДРЕСА_2 - 227,3 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1-№ 4 в літ. «З» - 442,2 кв.м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «И» -72,8 кв. м., групи нежитлових приміщень № 1 в літ. «К» - 147,1 кв. м., право власності на які на даний час зареєстровано за ТОВ «Грант 7 ЛТД» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), із забороною відчуження вказаного нерухомого майна.
Контроль завиконанням ухвалипокласти напрокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 11 год 30 хв 14 січня 2022 року.
Слідча суддя: ОСОБА_1