Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/881/18
Провадження № 1/499/2/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2022 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підсудного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Зоряне Віньковецького району Хмельницької області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні було встановлено, що підсудний ОСОБА_4 03 серпня 2011 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження), з корисних мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проїжджаючи повз пустуюючого будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 та користуючись відсутністю сторонніх осіб, маючи вільний доступ, таємно викрали металеву секцію огорожі, розміром 2х1 метра б/у з території домоволодіння. Після чого з місця злочину зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями підсудний ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 180,00 грн., що складає вартість викраденого майна.

Також у судовому засіданні було встановлено, що 16 листопада 2011 року підсудний ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), приблизно о 22:00 години, керуючись корисливими мотивами, маючи намір на викрадення чужого майна, прибув разом з ОСОБА_8 до будинку потерпілої ОСОБА_9 розташований за адресою АДРЕСА_3 , де, користуючись відсутність сторонніх осіб, шляхом злому навісного замку на дверях будинку проникли в його приміщення, звідки таємно викрали 3 подушки, вартістю 100,00 грн. кожна, плиту чавунну з кільцями, вартістю 180,00 грн., колісники, вартістю 80,00 грн., 2 пледа, вартістю по 120,00 грн. кожний, доріжку, вартістю 60,00 грн. та 2 покривала, вартістю 80,00 грн. кожне. Після чого з місця злочину зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями підсудний ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 1020,00 грн., що складає вартість викраденого майна.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 провину визнав в повному обсязі в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, щиро розкаювався, по епізоду викрадення майна ОСОБА_7 показав суду що дійсно в літку 2011 року він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 проїжджали на підводі повз будинку потерпілого та побачили металеву секцію забору, яка знаходилася на землі, після чого домовившись між собою вони вирішили її забрати та здати на металобрухт, що ними і було зроблено. При цьому дане правопорушення вони вчинили, так як їм не вистачало коштів на життя.

Окрім власного визнання вини, винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

заявою ОСОБА_7 , відповідно до якої 03.08.2011 року невстановлені особи з території належного йому будинку, де ніхто не проживає за адресою АДРЕСА_2 викрали належну йому металеву секцію огорожі розміром 2х1 м.

протоколом огляду місця події від 03.08.2011 року, з якого вбачається, що за адресою домоволодіння ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 наявна металева огорожа у виді секцій розміром 2х1 м., їх кількість складає 4 шт. та наявне місце де відсутня одна з секцій;

протоколом добровільної видачі від 03.08.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_10 добровільно видала металеву секцію забору огорожі розміром 2х1 м.. яку вона раніше придбала у ОСОБА_4 ;

зберігальною розпискою по справі;

довідкою про вартість викраденого майна;

протоколом явки з повинною від 03.08.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_4 зізнався у вчиненні злочину та повідомив про обставини його вчинення, які відповідають обставинам, встановленим у судовому засіданні.

Суд, вивчивши матеріали кримінальної справи, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вислухавши підсудного, думку прокурора, вважає, що дії підсудного ОСОБА_4 по епізоду викрадення майна ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Підсудний ОСОБА_4 по епізоду викрадення майна ОСОБА_9 показав суду що дійсно восени 2011 року він разом з своєю на той час співмешканкою ОСОБА_8 проходили повз будинку за адресою АДРЕСА_3 , де, користуючись відсутність сторонніх осіб, діяли за попередньою домовленістю між собою, а саме, він, шляхом злому навісного замку на дверях будинку проник в будинок, звідки таємно викрали подушки, плиту чавунну з кільцями, колісники, 2 пледа, доріжку та 2 покривала, зазначене майно він передавав ОСОБА_8 через відкрите вікно будинку. Після чого дане майно вони віднесли до місця свого мешкання, частину майна продали, а частину залишили для власного вжитку. При цьому дане правопорушення вони вчинили, так як їм не вистачало коштів на життя.

Окрім власного визнання вини, винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно та поєднана з проникненням у житло підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

заявою ОСОБА_9 , відповідно до якої 16.11.2011 року невстановлені особи з належного їй будинку, за адресою с. Стрюкове Миколаївського району Одеської області викрали подушки, плиту чавунну з кільцями, колісники, пледи, покривала та доріжку,

довідкою про вартість викраденого майна станом на 16.11.2011 року, з якої вбачається, що вартість чавунної плити з кільцями складає 180,00 грн., колісників 80,00 грн., пледу 120,00 грн., доріжки 60,00 грн., покривала 80,00 грн., подушки 100,00 грн.;

протоколом огляду місця події від 17.11.2011 року, з якого вбачається що на вхідних дверях будинку за адресою с. Стрюкове Миколаївського району Одеської області, який належить ОСОБА_9 відсутній замок та наявні сліди його зриву;

протоколом добровільної видачі;

зберігальною розпискою;

протоколом слідчого експерименту та фототаблицями до нього, проведеного з ОСОБА_4 , відповідно до якого підсудний показав місце та спосіб вчинення злочину, а саме що він разом з ОСОБА_8 шляхом злому замка на вхідних дверях у будинку, що належить потерпілій проникли в будинок та здійснили звідти крадіжку вище переліченого майна.

Суд, вивчивши матеріали кримінальної справи, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вислухавши підсудного, думку прокурора, вважає, що дії підсудного ОСОБА_4 по епізоду викрадення майна ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно та поєднана з проникненням у житло, з тобто злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні також були досліджені заяви потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , відповідно до яких останні вказали, що претензій морального та матеріального характеру до підсудного ОСОБА_4 не мають, просять справу розглядати у їх відсутність та призначити підсудному покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи наведене, суд, допитавши у судовому засіданні підсудного та дослідивши письмові докази по справі, вислухавши думку прокурора, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, наведених у вироку суду, доведена повністю.

Також, судом було встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (по епізоду викрадення майна ОСОБА_7 ) відповідно до вироку Миколаївського районного суду Одеської області від 28.04.2012 року (вирок скасовано), призначене покарання за яким було приєднано до вироку Миколаївського районного суду Одеської області від 11.04.2014 року (вирок набрав законної сили), частково відбув по даному кримінальному правопорушенню покарання у виді позбавлення волі з 05.02.2014 року по 27.11.2014 року.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, особу підсудного, і обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 КК України, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючі обставини - судом не встановлені. При цьому суд не бере до уваги вказані в обвинувальному акті обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , а саме вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, повторно, оскільки дані обставини є кваліфікуючими ознаками ч.2 ст.185 КК України, обтяжуюча обставина вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння у судовому засіданні підтвердження не знайшла та доказами поза розумним сумнівом не доведена.

З урахуванням декількох пом`якшуючих вину підсудного ОСОБА_4 обставин, беручи до уваги, що шкоду завдану злочинами відшкодовано в повному обсязі, потерпілі претензій морального та матеріального характеру до підсудного не мають, суд вважає за можливе призначити підсудному ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ч.1 ст.70 КК України, звільнивши засудженого від його відбування з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При цьому суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, оскільки перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, при цьому у зв`язку з затриманням ОСОБА_4 з 05.02.2014 року по 27.11.2014 року (відповідно до вироку Миколаївського районного суду Одеської області від 11.04.2014 року) та ухиленням ОСОБА_4 від явки до суду, у зв`язку з чим постановою Іванівського районного суду Одеської області від 03.10.2018 року в рамках даної справи останнього було оголошено в розшук, та надалі було застосоване численну кількість приводів підсудного у судові засідання.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст.81 КПК України (в редакції 1960 року) у вироку Іванівського районного суду Одеської області від 23.06.2021 року (справа № 499/473/21, провадження № 1/499/4/21)

У рамках даного кримінального провадження потерпілої ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов до підсудного ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , про відшкодування збитків у розмірі 450,00 грн., однак відповідно до заяви потерпілої від 03.08.2015 року, остання від позовних вимог відмовилася, отже на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України необхідно в даній частині провадження по справі закрити.

Запобіжний захід підсудному не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 321, 323, 324, 332 КПК України ( в редакції 1960 року), суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробувальним терміном на 2 (два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків у розмірі 450,00 грн. закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1