Провадження № 1-кс/756/3041/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Оболонського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженню №0009001 від 10.12.2019, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Оболонського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженню №0009001 від 10.12.2019, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скаржник вказує, що старшим слідчим Облонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0009001 від 10.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2021 було надано дозвіл на проведення обшуку слідчому ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0009001 від 10.12.2019 за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . У ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням слідчим 21.04.2021 року здійснив обшук, під час якого виявлено та вилучено наступне майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: 2 мобільні телефони марки Nokia, мобільний телефон марки Philips, мобільний телефон марки Realme, жорсткий диск марки Toshiba, сім-картки з абонентськими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; предмет схожий на ніж з рукояткою білого кольору.

Представником ОСОБА_4 адвокатом АО «Міллер» ОСОБА_6 , було подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна за вих. №48688/1 від 25.10.2021 до уповноваженого слідчого Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , вказане клопотання про повернення тимчасово вилученого майна було отримано уповноваженим слідчим 28.10.2021. Однак станом на 19.11.2021 відповіді уповноваженим слідчим Оболонського УП ГУНП у м. Києві клопотання не надано, а тимчасово вилучене майно не повернуто, при цьому, інформація про накладення на вказане майно арешту відсутня.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просить скаргу задовольнити та зобов`язати слідчого повернути тимчасового вилучене майно, вилучене 21.04.2021 під час обшуку в рамках кримінального провадження №0009001 від 10.12.2019.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. При цьому, прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій просять проводити розгляд скарги за його відсутності. Слідчий СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києва ОСОБА_5 надіслав заяву, у якій також просить здійснювати розгляд скарги за його відсутності, при цьому, зазначено, що речі вилучені у гр. ОСОБА_4 було визнано речовими доказами та здано до камери зберігання речових доказів. Дані речі мають значення в якості речових доказів у кримінальному провадженні. До поданої заяви додано постанову про визнання та приєднання предметів в якості речових доказів до кримінального провадження від 21.04.2021.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, документи надані слідчим, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У провадженні Оболонського УП ГУНП у м.Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009001 від 10.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

21.04.2021 на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Київ від 16.04.2021 старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києва ОСОБА_5 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого вилучене належне останньому майно, а саме: 2 мобільні телефони марки Nokia, мобільний телефон марки Philips, мобільний телефон марки Realme (Ксайомі), жорсткий диск марки Toshiba, сім-картки з абонентськими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; предмет схожий на ніж з рукояткою білого кольору.

Відповідно до постанови від 21.04.2021 старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києва ОСОБА_5 зазначене майно визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м.Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Так, стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У даному спірному випадку, зазначене в ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.

Аналізуючи правовий зміст ч.7 ст. 236 і ч. 1 ст. 98 КПК України та науково-практичного коментарю до неї, ч. 2 ст. 168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до частини 1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку, щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст. 98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил ч. 5 ст.171 КПК України, діючим КПК України не передбачено.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий протягом 48 годин після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України).

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, орган досудового розслідування з клопотанням про арешт вилученого під час проведення обшуку майна, в рамках кримінального провадження №0009001 від 10.12.2019 року, не звертався, арешт на вказане майно не накладався, докази, що вказане майно охоплювалося ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку, з можливістю його вилучення не надано, на час розгляду скарги зазначене майно його володільцю ОСОБА_4 не повернуте, що прямо вказує про безпідставність утримання такого майна, яке в силу положень ст.169 КПК України, підлягає негайному поверненню .

Жодних доказів, які б спростовували доводи скарги заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження утримання такого тимчасово вилученого майна, його значення у кримінальному провадженні до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для задоволення скарги.

Керуючись статтями 167-169, 170-173, 234-236, 303-309, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Оболонського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженню №0009001 від 10.12.2019, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0009001 від 10.12.2019 повернути ОСОБА_4 вилучене 21.04.2021 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2021 майно, а саме: 2 мобільні телефони марки Nokia, мобільний телефон марки Philips, мобільний телефон марки Realme (Ксайомі), жорсткий диск марки Toshiba, сім-картки з абонентськими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; предмет схожий на ніж з рукояткою білого кольору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1