Єдиний унікальний № 946/7783/20
Провадження № 1-в/946/85/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про направлення для відбування призначеного покарання

23 вересня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області подання Ізмаїльського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2021р. за ч. 2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК) до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представник персоналу органу пробації ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується
1.Орган з питань пробації звернувся до суду з поданням на підставі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), ч. 2 ст. 78 КК для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 13 квітня 2021 року ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування випробування та наслідки за невиконання обов`язків. У цей же день, 13 квітня 2021 року, засудженому була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію та під підписку роз`ясненні покладені на нього судом обов`язки відповідно до ст. 76 КК. Однак ОСОБА_3 , не зважаючи на застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, порушує покладений на нього обов`язок, а саме не працевлаштувався та не звернувся за направленням уповноваженого органу з питань пробації до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Так, ОСОБА_3 13.04.2021 р., 15.06.2021р. та 13.07.2021 р. були видані направляння до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), однак він до центру зайнятості з метою пошуку роботи не звертався.

Крім того, в поданні також зазначено, що 06.07.2021 р. ОСОБА_3 не з`явився до органу пробації на реєстрацію. 13.07.2021 р. до ОСОБА_3 було застосоване попередження та втретє було видане направлення до центру зайнятості, куди він знов не звернувся. При цьому посилався на відсутність паспорту, але представник органу з питань пробації ОСОБА_3 було зареєстровано в електронну чергу для оформлення паспорту громадянина України на 18.08.2021 р., але ОСОБА_3 і за оформленням паспорту не звернувся. Також ОСОБА_3 25.08.2021 р. не з`явився на друге заняття пробаційної програми, у зв`язку з чим 31.08.2021 р. ОСОБА_3 знов було винесене попередження.

Під час судового засідання представник органу з питань пробації доповнила подання тим, що ОСОБА_3 під час терміну випробування скоїв адміністративні правопорушення, а саме постановами від 05.08.2021 р. на ОСОБА_3 були накладені адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 178 та за ч. 1 ст. 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Встановлені судом обставини
2.Представниця органу з питань пробації ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримала, просила суд скасувати засудженому ОСОБА_3 випробування та направити його для відбування призначеного судом покарання.

3.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні подання органу з питань пробації також підтримав, і також просила суд скасувати випробування та направити ОСОБА_3 для відбування покарання з огляду не принцип невідворотності покарання, оскільки ОСОБА_3 не виконує покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

4.ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав обставини, що викладені в поданні, але заперечив проти задоволення подання органу з питань пробації та пояснив, що 06.07.2021 р. він не з`явився на реєстрацію, оскільки у його хворої матері сталося загострення та він не міг залишити її саму, а повідомити орган з питань пробації у нього не було можливості, оскільки його мобільний телефон розрядився. При цьому зазначив, що його мати можна було лишити саму на одну дві години, але він з 13:00 до 16:30 години чекав на масажиста. Йому дійсно три рази надавали направлення до центру зайнятості, але він в центр зайнятості не з`явився, оскільки не встиг оформити паспорт громадянина України. Попередній паспорт від 11.12.2019 р. він втратив ще до квітня 2021 року. У призначений день 18.08.2021 р. він не з`явився за оформленням паспорта, оскільки у нього не було коштів на оплату послуг з оформлення паспорту. Коли у нього вони з`явилися, він прийшов до міграційної служби, але виявилося, що його черга пройшла. В іншу чергу він не записувався. 25.08.2021 р. не з`явився на зайняття пробаційної програми до органу з питань пробації, у зв`язку з тим, що його мати також хворіла. При цьому якісь медичні документи він не може надати.

5.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2021р. ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, а саме періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (а.о.с. 6 7).

6.13 квітня 2021 року під підписку ОСОБА_3 були роз`яснені покладені на нього судом обов`язки, а також він був попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 20).

7.Також постановою від 13.04.2021 р., з якою ОСОБА_3 був ознайомлений, останньому були встановлені дні явки на реєстрацію до органу з питань пробації перший, другий та третій вівторки кожного місяця (а.о.с. 23).

8.Крім того, в цей же день, 13 квітня 2021 року, ОСОБА_3 під розписку було видано направлення до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). При цьому також під розписку засудженому було роз`яснено, що йому надається десять днів для звернення за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітного (а.о.с. 27). Однак засуджений до центру зайнятості не звернувся, оскільки ухвалою слідчого судді від 15.04.2021 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (а.о.с. 40 42).

9.Після чого 15 червня 2021 року ОСОБА_3 знов під розписку було видано направлення до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Та під розписку було роз`яснено, що йому надається десять днів для звернення за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітного (а.о.с. 54).

10.З листа Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості від 02.07.2021 р. за №533/06/02 вбачається, що ОСОБА_3 до центру зайнятості звернувся 17.06.2021р., але за відсутності необхідних документів йому була надана консультація з працевлаштування та запропоновані актуальні вакансії, а саме різальник паперу, картону та целюлози на підприємство ПРаТ «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» та вантажник на підприємство КП «Житсервіс», більше станом на 02.07.2021 р. ОСОБА_3 до центру зайнятості не звертався (а.о.с. 62).

11.06.07.2021 р. ОСОБА_3 не з`явився до органу пробації на реєстрацію (а.о.с. 24), у зв`язку з чим 13.07.2021 р. органом з питань пробації до нього було застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що призвели до адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (а.о.с. 66).

12.У той же день, 13.07.2021 р., ОСОБА_3 під розписку знов було видано направлення до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Також під розписку засудженому було роз`яснено, що йому надається десять днів для звернення за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітного (а.о.с. 67).

13.Однак, у листі Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості від 19.08.2021 р. за №701/06/02 зазначено, що ОСОБА_3 до центру зайнятості звернувся 17.06.2021р., але за відсутності необхідних документів йому була надана консультація з працевлаштування та запропоновані актуальні вакансії, а саме різальник паперу, картону та целюлози на підприємство ПРаТ «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» та вантажник на підприємство КП «Житсервіс», більше станом на 19.08.2021 р. ОСОБА_3 до центру зайнятості не звертався (а.о.с. 89).

14.10.08.2021 р. ОСОБА_3 під розписку був вручений талон №698 запису до електронної черги для оформлення паспорту у зв`язку з втратою на 18.08.2021 р. на 16:15 год. та він ознайомлений з переліком необхідних документів (а.о.с. 77, 77 оборот).

15.Постановами від 20.04.2021 р. та від 05.08.2021 р. на ОСОБА_3 були накладені адміністративні стягнення за вчинення відповідно 20.04.2021 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 443 КУпАП (а.о.с. 80), та 05.08.2021 р. адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 178 та ч. 1 ст. 1751 КУпАП.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
16.Отже суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи та надані документи під час судового засідання, допитавши засудженого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що подання органу з питань пробації підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_3 необхідно направити для відбуття призначеного покарання з таких підстав.

17.Згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

18.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

19.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

20.Зі змісту абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК випливає, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

21.Частиною ж 2 ст. 166 КВК встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

22.Виходячи із граматичного тлумачення положень ч. 2 ст. 78 КК, в якій застосовані сполучники «або» та «і», то для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання є достатньою наявність лише однієї із перелічених в ній обставин, а саме: або невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, або ж систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Це означає, що для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання не є необхідним встановлювати наявність відразу цих двох обставин у сукупності, а лише однієї з них. При цьому, враховуючи застосований сполучник «або», ці дві обставини є альтернативними та жодним чином не пов`язані між собою і не впливають одна на одну. Їх наявність слід оцінювати окремо одна від одної, а саме невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. І словосполучення «що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення» слід розуміти як єдине ціле та таке, що відноситься тільки до систематичного вчинення правопорушень, і не відноситься до іншої альтернативної підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а саме до невиконання покладених на нього обов`язків. Саме тому, при оцінці наявності однієї з альтернативних підстав неможна їх суміщати та одну з них оцінювати через іншу. Тобто при оцінці наявності такої підстави, як невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, не є необхідним вирішувати питання чи свідчить це про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і при оцінці наявності підстави у виді систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, не є необхідним оцінювати чи свідчать вчинені правопорушення про направленість дій засудженого на невиконання покладених на нього обов`язків.

23.Крім того, суд звертає також увагу на те, що норма ч. 2 ст. 78 КК сформульована імперативно, і у випадку встановлення наявності хоча б однієї із зазначених підстав, то у суду відсутні дискреційні повноваження вирішувати чи направляти, чи не направляти засудженого для відбування покарання, а встановлений обов`язок суду прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Саме тому, при вирішенні питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за поданням органу з питань пробації доказуванню та встановленню підлягають лише факти невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, та/або систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому інші обставини для вирішення подання органу з питань пробації не мають значення, окрім тих, що обґрунтовують поважність причин невиконання покладених обов`язків.

24.Таким чином, системний аналіз положень ст. 78 КК дає підстави для висновку, що суд зобов`язаний ухвалити рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у випадку, якщо засуджений під час іспитового строку або не виконує покладені на нього обов`язки, або ж систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому значення має поведінка засудженого саме під час іспитового строку, а не до його початку та після його завершення.

25.Про успішне проходження засудженим іспитового строку можна було би вести мову тільки у випадку дотримання усіх правових наслідків звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що перелічені у ст. 78 КК, а саме не вчинення іншого кримінального правопорушення, виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення систематично правопорушень, що потягли би за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В іншому випадку, при порушенні протягом іспитового строку умов звільнення від відбування покарання, не можна вважати, що засуджений виправдав виявлену до нього судом довіру, своєю поведінкою довів своє виправлення та пройшов випробування, що було би підставою для звільнення його від призначеного покарання. Саме про це й йдеться у ст. 78 КК, якою встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку. І саме положення цієї норми мають бути застосовані судом у цьому випадку, а не будь-які інші.

26.З досліджених же судом доказів випливає, що, незважаючи на застосоване письмове попередження від 13.07.2021 р. про скасування випробування після неявки на реєстрацію 06.07.2021 р. та самостійного не працевлаштування та не звернення протягом десяти днів за виданим 15.06.2021 р. направленням до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості зареєструватися як безробітний та працевлаштуватися, якщо буде запропоновано відповідну посаду (роботу) (а.о.с. 24, 54, 66), засуджений ОСОБА_3 в черговий раз, отримавши направлення до Ізмаїльського центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, без поважних причин самостійно не працевлаштувався та не звернувся до органу державної служби зайнятості (а.о.с. 67, 89). Крім того, 25 серпня 2021 року не з`явився на зайняття пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення», чим не виконав заходи, передбачені зазначеною пробаційною програмою.

27.Причини не працевлаштування та не звернення до органу державної служби зайнятості, наведені ОСОБА_3 (п. 4 ухвали), не є поважними, оскільки він втратив паспорт громадянина України ще до квітня 2021 року, тривалий час самостійно заходів на отримання іншого не вживав, а за реєстрацію його представником органу з питань пробації до електронної черги на 18.08.2021 р. він до органу Державної міграційної служби України відповідно до заброньованої йому черги не з`явився, та після цього він знов не вжив жодних заходів щодо самостійного бронювання черги та отримання паспорту. Враховуючи, що ще 17.06.2021 р. центром зайнятості засудженому було роз`яснено, що для реєстрації як безробітного йому необхідно надати паспорт громадянина України, у ОСОБА_3 було більш ніж достатньо часу для його оформлення. У будь-якому разі, з метою виконання покладеного на нього судом обов`язку він мав проявити активну поведінку, яка би свідчила про те, що він вживав достатніх та розумних заходів, направлених все ж таки для виконання покладених на нього судом обов`язків. При цьому, слід звернути увагу на те, що виконання покладених судом обов`язків завжди вимагає від засудженого активної поведінки. Але ОСОБА_3 , незважаючи на створені йому умови, проявив пасивне свідоме ігнорування та самоусунення від виконання обов`язків, і обставини, на які він послався, безумовно, є неповажними.

28.Крім того, посилання ОСОБА_3 на причини неявки на реєстрацію до органу з питань пробації 06.07.2021 р., а також 25.08.2021 р. на захід пробаційної програми є нічим не підтвердженими та сумнівними. Так, ОСОБА_3 не надав жодного медичного документу на їх обґрунтування. Крім того, 06.07.2021 р. він мав можливість з`явитися на реєстрацію протягом усього робочого часу. З урахуванням того, що він мав можливість залишити свою матір на декілька годин, про що він сам пояснив під час судового розгляду, то у нього була об`єктивна можливість своєчасно виконати цей обов`язок. Також і очікування масажиста не перешкоджало йому в цьому, оскільки, за поясненнями ОСОБА_3 , він мав прийти після 13:00 години, а до цього часу у нього не було ніяких перепон для явки на реєстрацію.

29.Досліджені обставини свідчать про те, що засудженому ОСОБА_3 були створені всі умови для виконання ним покладених обов`язків, а також про наявність у нього об`єктивної можливості виконати їх, і обставини, на які він послався, безумовно, є неповажними. Така поведінка засудженого ОСОБА_3 , незважаючи на зусилля представника персоналу органу пробації, свідчить про його неодноразове свідоме ігнорування виконання покладених на нього судом обов`язків, як умови звільнення від відбування покарання, та про його небажання ставати на шлях виправлення.

30.Більше того, про небажання ОСОБА_3 ставати на шлях виправлення свідчить і те, що він, також незважаючи на застосоване відносно нього попередження, під час іспитового строку вчинив три адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення (п. 15 ухвали), що в силу абз. 2 ч. 3 ст.166 КВК слід вважати систематичним вчиненням правопорушень.

31.При призначенні покарання під час ухвалення вироку відносно ОСОБА_3 суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим звільнив його на підставі ст. 75 КК від його відбування з випробуванням за умови виконання покладених на нього судом обов`язків, що тягне за собою правові наслідки, наведені у ст. 78 КК.

32.Але, враховуючи засаду невідворотності покарання, закріплену у ст. 5 КВК, а також того, що ОСОБА_3 не виправдав проявлену до нього довіру та не виконав умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням та не дотримався правових наслідків цього, в силу імперативних положень ч. 2 ст. 78 КК його слід направити для відбування призначеного судом покарання.

33.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 підлягає затриманню та взяттю під варту.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК, суд

постановив:
1.Подання Ізмаїльського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області задовольнити.

2.ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2021 р. за ч. 2 ст.185 КК до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, направити для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
3.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 затримати та взяти під варту.

4.Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

6.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

8.Повний текст ухвали оголошений 27 вересня 2021 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1