Справа № 461/8418/21
Провадження № 1-кп/461/691/21
УХВАЛА

19.10.2021 року, Галицький районний суд м. Львова, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, -

відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 20.02.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває зазначене кримінальне провадження. Прокурором заявлене та надано суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів. Подане клопотання мотивував тим, що у період часу з 22:00 год. 20.08.2021 по 23:40 год. 20.08.2021, ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, повторно, шляхом віджиму вікна, проникли у приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали грошові кошти у сумі 200 грн. однією купюрою серія ЕЗ 3193470 та ноутбук марки «Samsung», вартістю 6000 грн., які належать ОСОБА_7 , а також пару золотих сережок, вартістю 1600 грн., пару срібних сережок, вартістю 700 грн., золотий перстень у вигляді корони зі срібними елементами, вартістю 1500 грн., срібний ланцюжок на шию з хрестиком зі зображенням розп`яття Ісуса Христа, вартістю 1000 грн., павер-банк марки «Pineng» чорного кольору, вартістю 459 грн., навушники білого кольору від мобільного телефону марки «iPhone», вартістю 800 грн., та біжутерію, серед яких: пару сережок ромбоподібної форми з металу жовтого кольору зі з`єднаними між собою округлими вставками синього, жовтого, зеленого, білого та рожевого кольорів, вартістю 500 грн.; наручний браслет з металу сірого кольору, зовнішня поверхня якого рожевого кольору, який защіпається на магніти, вартістю 200 грн.; пару сережок округлої форми з металу сірого кольору, вартістю 250 грн.; пару сережок округлої форми з металу сірого кольору, по зовнішніх поверхнях яких прикріплені прозорі блискучі камінці, вартістю 150 грн.; пару сережок трикутної форми з металу жовтого кольору по зовнішніх поверхнях яких прикріплені прозорі блискучі камінці, вартістю 270 грн.; ланцюжок на шию з прикріпленими шістьма кільцями з металу жовтого кольору та округлим предметом білого кольору, схожим на перлину, вартістю 400 грн.; пару сережок з металу жовтого кольору з прикріпленими округлими предметами на кінці сережок голубого кольору, схожих на перлини, поміщений у бархатний мішечок червоного кольору, вартістю 300 грн., які належать ОСОБА_8 .

Прокурор зазначив, що станом на день розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення. Сукупність зазначених ризиків свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовільнити.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечили. Захисник зазначив, що ризики про які вказав прокурор в своєму клопотанні є формальними та такими, що не відповідають дійсності, так як обвинувачений не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки відсутні фактичні дані, які б свідчили про такий його намір.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

У пунктах 1-5 ч. 1 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: особисте зобов`язання (1); особиста порука (2); застава (3); домашній арешт (4); тримання під вартою (5).

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, а так само і продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Суд також погоджується з позицією сторони обвинувачення, що певні ризики, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існування і на момент розгляду цього клопотання. Так, на думку суду обвинувачений ОСОБА_4 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Тяжкість покарання (позбавлення волі до 6 років), відсутність міцних соціальних зав`язків, оскільки підозрюваний не працює, не одружений та немає на утриманні неповнолітніх чи не працездатних осіб. Окрім цього, наявність вказаного ризику, також підтверджується діями підозрюваного, який після того як до нього та його спільника підійшли працівники поліції, представились, намагався втекти з місця злочину при цьому завдавши удари працівнику поліції. Також цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до шести років, згідно вимог чинного кримінального законодавства обумовлює застосування до підозрюваного ОСОБА_4 реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості. Таким чином, підозрюваний, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, може переховуватися від слідства, прокуратури та суду;

-незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки потерпілою є дівчина, яка фізично слабша за підозрюваного;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, а отже не має постійного та стабільного доходу. Отже, в слідства є підстави вважати, що підозрюваний продовжить вчиняти нові, зокрема злочини проти власності.

Окрім цього, слідчим суддею 22 серпня 2021 року під час обрання запобіжного заходу враховано наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують мати місце і на даний час, зокрема ризик переховування від суду та слідства, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих.

Сукупність наведених ризиків свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, ніж тримання під вартою.

Крім того, суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів з дня проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, визначаючи розмір застави суд враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку обвинуваченого до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки обвинуваченого, враховуючи що:

- інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів;

- можливе настання ризиків, пов`язаних із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження.

В разі внесення застави, на обвинуваченого слід покласти процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 194, 199, 331, 369 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити часткова.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України строком на 60 діб., тобто до 18 грудня 2021 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 95160 грн. Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення підозрюваним визначеного розміру застави, покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Львів), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі потерпілими;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом семи днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1