ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6380/21
Провадження № 1-кс/362/1031/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.11.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
26.11.2021 року до суду звернувся прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , 05.08.2009 р. згідно наказу № 1-к призначений на посаду директора приватного підприємства «Джей Енд ДІТ рейд», у зв`язку з чим згідно п.10 статуту зазначеного підприємства зі змінами та доповненнями №3000484 від 22.03.2011 р. виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, у зв`язку з чим являвся службовою особою.

Так, ОСОБА_4 , займаючи зазначену посаду, діючи із корисних спонукань, вирішив заволодіти чужим майном шляхом шахрайства та внесення в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей. З цією метою ОСОБА_4 розробив у загальних рисах план вчинення злочину, згідно якого, він як директор, повинен підшукати юридичну особу та спонукати укласти на підставі завідомо недостовірних документів договір, на обов`язкових умовах передплати, переконавши у вигідності співпраці саме з ним, та отримавши грошові кошти розпорядитись ними на власний розсуд, уникаючи зустрічей під різноманітними приводами.

24.10.2011 р. ОСОБА_4 , будучи директором ПП «Джей Енд ДІ Трейд», реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, шляхом обману, під приводом поставки крану пневмоколісного марки «Liebherr», моделі LTM1040 заводський .№19427, вантажопідйомністю 40 тон. 1999 р.в., вартістю 1950000,00 грн., не маючи можливості і не бажаючи виконувати договірні зобов`язання, уклав договір купівлі-продажу №UA/36544481/24102011/1 від 24.10.2011 р. з приватним акціонерним товариством "Виробниче підприємство "Техмаш" за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 94-к. При цьому, однією з умов укладеного договору купівлі-продажу №UA/36544481/24102011/1 від 24.10.2011 р. згідно плану вчинення злочину, була обов`язкова передоплата за товар.

З метою отримання грошових коштів у якості передплати та введення в оману посадових осіб ПАТ "Виробниче підприємство "Техмаш" ОСОБА_4 за допомогою електронної пошти (E-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 ) переслав на електронну адресу ПАТ "Виробниче підприємство "Техмаш" (E-mail ) скановану копію завідомо підробленої податкової декларації №Q283D9829/949683394/700193958 від 02.04.2012 р. та акту проведення митного огляду товарів №0002/2012/852188 від 02.04.2012 р. до яких вніс недостовірні відомості, що ПП «ДжейЕнд ДІ Трейд» є замовником крану «Liebherr» LTM1040 заводський №19427, 1999 р.в., що не відповідало дійсності, так як згідно листа Львівської митниці Міндоходів №13-70-53/37-6911 від 14.07.2014 зазначений самохідний кран митний кордон України не перетинав.

В період часу з 24.10.2011 р. по 22.08.2012 р. на виконання умов договору, ПАТ «ВП «ТЕХМАШ» перераховано на банківський рахунок ПП «ДжейЕнд ДІ Трейд», () № НОМЕР_1 відкритий у АКБ УкрСоц Банк» грошові кошти в сумі 1620000 грн., якими ОСОБА_4 заволодів та розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-економічної експертизи №33-14 від 12.01.2015 р. виконаної судовим експертом по спеціальності 11.1 «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку та звітності» ОСОБА_5 (свідоцтво про підтвердження кваліфікації Міністерства юстиції України № 976 строком дії до 23.03.2015 р.) грошові кошти в сумі 1620000 грн., що були перераховані ПАТ «ВП «ТЕХМАШ» на банківський рахунок ПП «ДЖЕЙ ЕНД ДІ ТРЕЙД» № НОМЕР_1 відкритий у АКБ «Укрсоц Банк» витрачені ОСОБА_4 не за призначенням, а саме: ним отримано готівкою - 635000 грн., перераховано для зарахування на карту №371322, 1 724700 грн., сплачено податок на додану вартість - 237340 грн., оплачено за оренду офісних приміщень 9600 грн., придбаний портативний комп`ютер HP Pavilon 9000 грн., виплачено комісію за розрахункове касове обслуговування 4360 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи засновником та директором ПП «ДЖЕЙ ЕНД ДІ ТРЕЙД», діючи умисно з корисливої зацікавленості, шляхом обману заволодів майном ПАТ «ВП «ТЕХМАШ», а саме, грошовими коштами на загальну суму 1 620000 грн., що більше ніж в 600 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах.
В клопотанні зазначено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки останнього місце перебування наразі встановити неможливо.

Застосування застави щодо підозрюваного є не можливим, оскільки перебуваючи на волі останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується ухиленням від явки до органів досудового розслідування за викликом.
Застосування домашнього арешту щодо підозрюваного є не можливим, оскільки перебуваючи на волі, останній буде ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду.

Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо підозрюваного не є можливим, оскільки перебуваючи на волі, останній буде ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду.

В клопотанні слідчий вказав, що на даний час, підозрюваний на виклик до слідчого не з`явився, за місцем проживання відсутній, переховується від органів досудового розслідування, прокуратури, на даний час його місце знаходження невідомо та перебуваючи на волі він може незаконно впливати на свідків.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 до суду не доставлений, його місце перебування на час розгляду клопотання не відоме.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 25.04.2014 року, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 25.04.2014 року СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області вищевказані відомості, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України (а.с.5).
Відповідно до прийняття заяви вбачається, що юридична адреса потерпілого є АДРЕСА_1 , а юридична адреса ПП «Джей Енд ДІ Трейд» директором, якого був ОСОБА_4 є Київська область, м. Переяслав-Хмельницький де само укладався договір купівлі-продажу від 24.10.2011 року, а саме вчинено злочин (а.с.12-16).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Переяслав-Хмельницький Київської області, гр-н України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6-8).
Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 від 28.09.2017 року визначено підслідність за слідчим відділенням Васильківського ВП ГУНП у Київській області (а.с.20-21).
Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено таке: «слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку статті 206 КПК України».

Відповідно до ст. 20 КПК України, підозрюваний має право на захист, яке полягає у тому числі і в праві особисто подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Ст. 22 КПК України передбачено, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відсутність у судовому засіданні підозрюваного, обвинуваченого та захисників, унеможливило надати суду докази та відстояти правову позицію підозрюваного щодо розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, окрім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка згідно положень ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, гарантовано право на справедливий судовий розгляд, кожний обвинувачений у скоєнні кримінального злочину повинен мати можливість для підготовки свого захисту.

Основоположні права та свободи людини, зокрема й права на свободу та особисту недоторканність, проголошеного як у ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини, так і в ст. 29 Конституції України, та рішеннями Європейського суду. Органи обвинувачення повинні забезпечити дотримання конституційних прав і свобод людини, серед яких особливе місце займає право на свободу та особисту недоторканність, на рівні, якому вони гарантуються Конвенцією і практикою Суду. Звуженням прав людини і громадянина порушує вимоги ст. 22 Конституції, та суперечить вимогам ст. 5 Конвенції

Обов`язкова присутність особи відносно якої розглядається питання про обрання запобіжного заходу закріплена рішеннями Європейського суду, зокрема у справі «Ґраужініс проти Литви» (Grauzinis v Lithuania), 37975/97, 10 жовтня 2000 року, за яким суд дійшов висновку, що з урахуванням того, що стояло на кону з боку заявника а йшлось про його свободу, а також проміжку часу між різними рішеннями та переоцінки підстав для тримання під вартою, присутність заявника на слуханнях в суді 3 і 17 липня 1997 року з питання попереднього ув`язнення було необхідним для того, щоб він мав можливість давати достатню інформацію та вказівки своєму адвокатові, окрім того, якщо їх розглядати в цілому, то це та подальші провадження не забезпечили заявнику можливості ефективно контролювати законність тримання під вартою, якого вимагає пункт 4 статті 5 Конвенції, тобто заявникові не були надані гарантії, які відповідають застосованому в цьому випадку виду позбавлення волі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, суд що разу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; - перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Оскільки суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).
У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні. Слід мати на увазі, що змінити або доповнити подане до слідчого судді, суду клопотання про застосування запобіжного заходу вправі лише прокурор.
Відповідно до пункту 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність клопотань з боку прокурора про зміну або доповнення поданого клопотання, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 станом на час надходження клопотання до суду, тобто 26 листопада 2021 року та на час розгляду клопотання в суді копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу вручено не було.
Вимогами КПК України закріплено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника.
Так, відповідно до правил ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.

Також в матеріалах клопотання відсутні докази того, що станом на день звернення прокурором із клопотанням до суду, а саме 26.11.2021 року ОСОБА_4 , не перебуває в міжнародному розшуку.

Враховуючи, що участь підозрюваного та його захисника в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою, між тим вони до суду не доставлені, матеріали клопотання не містять відомостей, що ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук; також прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу не доведено наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, слідчий суддя з метою гарантовання права на справедливий судовий розгляд та дотримання прав громадянина України приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», статтями 3, 20, 22, 110, 177, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
Текст ухвали оголошено «26» листопада 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6