Справа № 368/101/22
Провадження № 1-в/368/19/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:
Головуючий суддя: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2

З участі інших сторін провадження:
Прокурор: ОСОБА_3

представник ВК : ОСОБА_4

Засуджений: ОСОБА_5

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 02.02.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі з 23.06.2016 року, та який з 27.07.2016 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Кагарлицька ВК № 115», щодо застосування до нього положень ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, суд, -

В С Т А Н О В И В :
25.01.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло клопотання засудженого ОСОБА_5 , засудженого:
- 02.02.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Кагарлицька ВК № 115», щодо застосування до нього положень ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, -
- в прохальній частині якого засуджений просить суд винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якого:
- звільнити його ОСОБА_5 умовно достроково від відбування призначеного судом основного покарання на невідбутий термін;
- в порядку підготовки до розгляду його клопотання зобов`язати адміністрацію установи виконання покарання завчасно подати до суду особову справі та необхідні матеріали для розгляду даного клопотання;
- судове засідання проводити дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою «Кагарлицька ВК (№115)».
Вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, засуджений ОСОБА_5 обгрунтовує в мотивувальній частині клопотання наступними обставинами та нормами права:
- Вироком Шаргородського районного суду Віницької області від 02.02.2016 року його ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, за який його було засуджено, відноситься до категорії тяжких злочинів з необережності. В такому разі, згідно з ч. 2 п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, засуджений має відбути не менше 1/2 строку покарання, для того, щоб до нього могло бути застосовано умовно дострокове звільнення.

23.12.2020 року ним відбуто 1/2 призначеного йому покарання.

За час тримання в державній установі «Вінницька УВП (№1)» порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

В державній установі Кагарлицька виправна колонія (№115)» характеризується позитивно. За сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку від керівництва установи отримав двадцять заохочень. Мав одне дисциплінарне стягнення, яке знято у встановленому порядкеу Законом. На даний час працевлаштований на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи».

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користується ставиться обережно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті.

Стосунки із засудженими негативної спрямованості не підтримує.

На оперативно профілактичному обліку в установі не перебуває.

Вину в скоєному злочині визнає та щиро розкаюється.

Під час його перебування в установі він постійно працює, за що отримує заробітну плату, з якої проводяться відрахування за виконавчими листами на користь потерпілих.

Крім того ним самостійно здійснюється виплата потерпілим шкоди завданої злочином.

У разі умовно дострокового звільнення він буде мати можливість влаштуватися на більш оплачувану роботу та здійснювати більші виплати на користь потерпілих.

Таким чином, ним відбуто 1/2 призначеного йому покарання, можна вважати, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці ним доведено своє виправлення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 81 КК України, стст. 537, 539 КПК України, - засуджений просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині його клопотання.

25.01.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та присвоєно справа № 368/101/22, провадження № 1 в/368/19/22.
26.01.2022 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої:
1. Судове засідання по справі № 368/101/22, провадження № 1 в/368/19/21, за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , засудженого:
- 02.02.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Кагарлицька ВК № 115», щодо застосування до нього положень ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, -
- призначено до слухання на 09 год. 00 хв. 15.02.2022 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.
2. Зобов`язано Державну установу ВК 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 15.02.2022 року о 09 годині 00 хвилин.
3. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручено спеціалісту з інформаційних технологій Державної установи ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.
Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.
Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.
4. Зобов`язан Державну установу ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, в строк до 09 год. 00 хв. 15.02.2022 року надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3, особову справу засудженого ОСОБА_5 , - для її огляду в судовому засіданні.
5. В судове засідання викликано учасників процесу:
- засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);
- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);
- прокурора Кагарлицького районного відділу Обухівської коружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3);
В судовому засіданні, яке відбулося 15.02.2022 року, засуджений ОСОБА_5 подання ВК 115 про його умовно дострокове звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, - підтримав, зазначивши при цьому, що він на його думку своєю позитивною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що став на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього можливе застосування положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного покарання.
Що стосується отримання заохочень за добросовісне відношення до праці, то він має станом на час розгляду клопотання 20 заохочень за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, мав одне дисциплінарне стягнення, - за зберігання заборонених предметів (телефон та сім картка), проте, - воно зняте в сустановленому Законом порядку ще в 2018 році.
Вину у скоєнні злочину щиро визнає, обіцяє, що більше злочинів вчиняти не буде, так як в повній мірі усвідомив всю протиправність та злочинність своїх дій, які призвели до скоєння ним злочину.
Що стосується потерпілої сторони, то він просив вибачення в потерпілої сторони, та в разі його звільнення з місць позбавлення волі він намагатиметься відшкодовувати шкоду, завдану скоєнням злочину.
Враховуючи вищевикладене, просить суд все ж таки задовольнити його подання, так як вважає, що своїм ставленням до праці та зразковою поведінкою він довів ту обставину, що заслуговує на пільгу, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні, яке відбулося 15.02.2022 року, представник установи виконання покарань ОСОБА_4 подання установи виконання покарань підтримав, та зазначив, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування на пільгу, а саме, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі положень ст. 81 КК України.
Зазначив, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 хоч і мав одне дисциплінарне стягнення за зберігання заборонених предметів (мобліьний телефон та сім картка до нього), проте воно мало місце ще в 2017 році, та відповідно, - знято було в установленому Законом порядку вже тривалий час назад, ще 29.03.2018 року, після чого отримував лише заохочення від адміністрації установи за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці.
Загалом засуджений ОСОБА_5 має 20 (двадцять) заохочень.
Відповідно, засуджений ОСОБА_5 станом на час розгляду подання установи не має ні одного діючого стягнення, має лише заохочення, - 20 (двадцять) штук.
В розшуку ОСОБА_5 не перебував.
На профілактичних обліках ОСОБА_5 не перебував та не перебуває.
Отже, на протязі всього часу відбування основного покарання у виді позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 до праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно, вину в скоєному злочині визнав і розкаюється, під час відбування покарання довів своє виправлення, а тому, адміністрація установи виконання покарань вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення і заслуговує згідно ст. 81 КК України на умовно дострокове звільнення.
Станом на час розгляду даного клопотання, а саме, - станом на 15.02.2022 року, засуджений ОСОБА_5 має невідбуте основне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 128 днів.
Що ж до тотго питання, що засуджений ОСОБА_5 звенувся особисто з поданням, то представинк устапнови зазначив, що установа виконання покарань вже готувала документи на засудженого з метою направлення до суду подання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , є вже також висновок комісії, в якій рекомендовано направити матеріали до суду з метою вирішення питання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .
На запитання представник установи повідомив наступне:
Підтримує клопотаннязасудженого, так як на його думку, - засуджений ОСОБА_5 своєю зразковою поведінкою та зразковим, добросовісним відношенням до праці довів той факт, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, засуджений готовий до правослухняної самокерованої поведінки, - що і є підставою для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні прокурор, - начальник Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання ВК 115, так як вважає, що засуджений ОСОБА_5 заслуговує на застосування до нього положень ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання, так як засуджений ОСОБА_5 щиро визнав свою вину у скоєнні злочину, своєю поведінкою під час відбування покарання довів ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання.
Відповідно, прокурор вважає, що на даному етапі застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення, - є обгрунтованим з точки зору Закону.
Суд, розглянувши клопотання засудженого про його умовно дострокове звільення, вислухавши засудженого, який своє клопотання підтримав, вислухавши представника ВК -115 ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , які клопотання засудженого про його умовно дострокове звільнення, - підтримали, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , надані установою виконання покарань, приходить до висновку щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:
- 02.02.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- 26.05.2016 року згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 02.02.2016 року щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України, - залишено без змін, відповідно, - вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 02.02.2 відношенні ОСОБА_5 вступив в законну силу 26.05.2016 року;
- Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2016 року вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 26 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 змінено, скасовано в частині рішення цивільного позову, в решті рішення залишено без змін і в цій частині вони набрали законної сили 26 травня 2016 року, -
- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі з 23.06.2016 року, та який з 27.07.2016 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Кагарлицька ВК № 115», щодо застосування до нього положень ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі,

Початок строку покарання: «23» червня 2016 року.
Кінець строку покарання: «23» червня 2025 року.
1/2 строку покарання: «23» грудня 2012 року.

Станом на 15.02.2022 року засуджений ОСОБА_5 має невідбутий строк основного покарання у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки 128 днів.

Засуджений ОСОБА_5 в державну установу «Кагарлицька виправна колонія ( 115 ) прибув із ДУ «Вінницький СІЗО», де утримувався з 23.06.2016 року.
За час відбування покарання в ДУ «Вінницький СІЗО» засуджений ОСОБА_5 дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ДУ «КВК (№115)» 27 липня 2016 року працевлаштований робітником на житловій зоні установи виконання покарань, а потім, - на контрагенському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи».
За весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 до праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
За час відбування покарання в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_5 20 (двадцять) раз заохочувався керівництвом установи (адміністрацією колонії) за сумлінну поведінку та за добросовісне відношення до праці, хоча і мав одне дисциплінарне стягнення за зберігання заборонених предметів (мобільного телефону та сім картки), яке було накладене23.11.2017 року, проте, - воно зняте 29.03.2018 року в установленому Законом порядку ще 29.03.2018 року, - тобто, - фактично за три роки до винесення даної ухвали.
Як вбачаєтьсмя з матеріалів кримінального провадження, - особової справи засудженого, та показань представника установи виконання покарань, - засуджений ОСОБА_5 в установі виконання покарань та на контрагенському об`єкті поводить себе правильно, з адміністрацією колонії, - коректний та ввічливий, приймає участь в самообслуговуванні, в роботах по благоустрою установи, приймає активну участь в суспільному житті установи, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.

Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має:
заохочення:

1. 22.12.2016 р. За сумлінне ставлення до праці в котельні жит - Подяка Нач. ВК
лової зони.
2. 06.04.2017 р. За сумлінне ставлення до праці в котельні жит - Подяка Нач. ВК
лової зони.

3. 22.06.2017 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

4. 28.08.2017 р. За активну участь в спортивних та культурно - ОСОБА_6 . Нач ВК
масових заходах до Дня Незалежності України.

5. 29.03.2018 р. За добросовісне відношення до праці на контр - ОСОБА_7 . Нач ВК
агентському об`єкті. стягнення
від 23.11.2017

6. 21.06.2018 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка В.о. Нач. ВК
агентському об`єкті.

7. 04.10.2018 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка В.о. Нач. ВК
агентському об`єкті.

8. 10.01.2019 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

9. 04.04.2019 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

10. 04.04.2019 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

11. 03.10.2019 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

12. 09.01.2020 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

13. 02.04.2020 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

14. 01.07.2020 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка В.о. Нач. ВК
агентському об`єкті.

15. 08.10.2020 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

16. 05.01.2021 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

17. 01.04.2021 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка Нач. ВК
агентському об`єкті.

18. 01.07.2021 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка В.о. Нач. ВК
агентському об`єкті.

19. 07.10.2021 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка В.о. Нач. ВК
агентському об`єкті.

20. 06.01.2022 р. За добросовісне відношення до праці на контр - Подяка В.о. Нач. ВК
агентському об`єкті.

дисциплінарні стягнення:

1. 23.11.2017 р. Виявлено та вилучено мобільний телефон та ОСОБА_8 . Нач Вк
сім карту. (знято 29.03.2018 р.)

Щодо дисциплінарного стягнення, то суд зазначає, що станом на день слухання даного кримінального провадження воно знято в установленому Законом порядку, - знято ще 29.03.2018 року, - тобто, - за два роки та одинадцять місяців до слухання даного кримінального провадження.
З моменту зняття єдиного дисциплінарного стягнення засудженим ОСОБА_5 отримано 15 заохочень, що на думку суду, - свідчить про усталену правослухняну поведінку засудженого, та його дісне ставлення на шлях виправлення та перевиховання
Відповідно, діючих дисциплінарних стягнень станом на час слухання даного кримінального провадження засуджений ОСОБА_5 , - не має.

Відповідно, враховуючи вищевикладені обставини справи, суд, та інші учасники процесу, - адміністрація установи виконання покарань в особі уповноваженого представника установи виконання покарань, прокурор, - прийшли до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і тому заслуговує, на думку суду, та інших учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, прокурора, - на застосування до нього пільги, яка передбачена положенням ст.. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, проте, без звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 81 КК України (станом на 15.02.2022 року, - на час розгляду даного клопотання):
1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

4. У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72цього Кодексу.

Проте, до засудженого ОСОБА_5 слід використовувати положення ст. 81 КК України, в редакції, яка діяла до 17.03.2021 року, так як засуджений ОСОБА_5 скоїв злочин до 17.03.2021 року, - до вступу в законну силу змін та доповнень до ст. 81 КК України, - з огляду на положення ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотньої дії в часі.

Отже, до обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати положення ст. 81 КК України, яка діяла до 17.03.2021 року, згідно якої:
1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено судом з показань представника установи виконання покарань, з матеріалів кримінального провадження, з матеріалів особової справи засудженого, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
Отже, що стосується сумлінної поведінки, та добросовісного відношення до праці, то, на думку суду, такі критерії позитивної поведінки засудженого, та які є підставою для застосування положень ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, - наявні в поведінці ОСОБА_9 , так як засуджений має 20 (двадцять) заохочень за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці, при відсутності діючих дисциплінарних стягнень, та при наявності одного знятого дисциплінарного стягнення, яке було зняте ще на початку весни 2018 року, - за майже три роки до слухання даного кримінального провадження.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
При вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від основного покарання у виді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_5 було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.
Так, що стосується формально-юридичних підстав застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання, то вони передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_5 1/2 строку основного покарання у виді позбавлення волі.
Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_5 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.
Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:
а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст. 12 КК України;
Так, ОСОБА_5 засуджений за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно, згідно з положеннями ч. 5 ст. 12 КК України ( вредакції КК станом на 28.06.2015 року, - станом на час скоєння злочитну), засуджений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин.
Відповідно до положень ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 скоїв злочин з необережності.
Отже, зглядаючись на положення ч. 5 ст. 12, ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин з необережності, станом на час слухання кримінального провадження відбув більше половини строку основного покарання у виді позбавлення волі, що дає підстави на час слухання даного кримінального провадження, а саме, - станом на 15.02.2022 року застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України.
З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою обставин, відносно засудженого ОСОБА_5 законом встановлений загальний, (п.1 ч. 3 ст. 81 КК України), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.
Відповідно, як де юре, так і де факто засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 3 ст.. 81 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 15.02.2022 року відбув більше, ніж 1/2 частину покарання, так як 1/2 строку основного покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_5 відбута ще 23 грудня 2020 року.
Отже, що стосується формально юридичних підстав щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, то такі є в наявності в повному обсязі.
Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 81 КК України, то суд вважає, що їх також достатньо на даному етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_5 призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі.
Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 своєю позитивною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів щире каяття у скоєному злочині, та довів своє ставлення на шлях виправлення та перевиховання.
Встановлюючи ці підстави (оціночні підстави) застосування ст. 81 КК України до ОСОБА_9 , суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:
- так, засуджений ОСОБА_5 на протязі всього часу відбування покарання, а саме, з 23.06.2016 року по 27.07.2016 року (перебування в ДУ «Вінницький СІЗО»), та з 27.07.2016 року по даний час (відбування покарання в ДУ «КВК (№115)», - що становить більше половини з призначеного йому покарання мав сумлінну поведінку, а саме, - дотримувався правил внутрішнього розпорядку, виявляв сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці, підтвердженням чого є наявність в засудженого ОСОБА_5 значної кількості заохочень від керівництва установи виконання покарань, що станом на час слухання кримінального провадження становить 20, - за добросовісне ставлення до праці, та позитивну характеристику щодо поведінки засудженого ОСОБА_5 , яка міститься у матеріалах справи.
Так, у характеристиці на засудженого ОСОБА_5 , яка надана установою виконання покарань, зазначенол наступне:
Засуджений ОСОБА_5 з 23.06.2016 року утримувався у Вінницькій установі виконання покарань (№ 1 ).

За час перебування в даній установі характеризувався посередньо, вимог режиму утримання не порушував, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 27.07.2016 року відбуває покарання в державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)». За період перебування в установі засуджений ОСОБА_5 допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що був розглянутий на дисциплінарній комісії установи та притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала право слухняною та стабільною. 11а даний час характеризується позитивно порушень вимог режиму відбування покарання не допускає, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи» . Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_5 має двадцять заохочень від керівництва установи, дисциплінарне стягнення було достроково зняте.

Із рідними та близькими підтримує зв`язки шляхом телефонних розмов, побачень.

Засуджений ОСОБА_5 в розшуку не перебував.

Паспорт громадянина України знаходиться в особові справі засудженого.

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Вину у скоєному злочині згідно вироку засуджений визнав повністю, розкаюється виказує позитивні наміри на майбутнє.

Висновок комісії установи: засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування умовно дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.

Суд позитивно сприймає характеристику на засудженого ОСОБА_5 та висновок комісії установи виконання покарань щодо можливості умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 умовно достроково від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, так як обставини справи, вказані в характеристиці засудженого, - підтвердилися в судовому засіданні під час досліджження матеріалів особової справи засудженого.

В даному випадку суд акцентує увагу на значній кількості заохочень, які були отримані засудженим ОСОБА_5 під час відбування покарання, кільскість яких станом на час слухання кримінального провадження становить 20 (двадцять).

Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що засуджений отримував заохочення на протязі всього часу відбування покарання, такі заохочення не отримані ним в останній період відбування покарання, що передував настанню пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України, а отримувалися на протязі всього часу відбування покарання, - що не може свідчити про те, що засудженим отримувалися заохочення лише з метою настання формально юридичних підстав для умовно дострокового звільнення, а тому отримання такої кількості заохочень (причому, їх отримання має системний характер) суд розцінює як дійсне, а не мниме (про очі) ставлення засудженого на шлях виправлення та перевиховання, - що є однією із підстав для застосування до засудженого пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України.
Також суд звертає увагу, що в діях засудженого ОСОБА_5 , зокрема, в його поведінці, - вбачається отримання не одного заохочення, не проста повторність отримання заохочень за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці, а системність отримання заохочень, при тому, що системністю, зазвичай, - визнається отримання трьох і більше заохочень, причому, такі заохочення отримуються засудженим стабільно, на протязі майже рівних проміжків часу, що і споглядається у випадку з засудженим ОСОБА_5 ;
- також суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_5 самого початку прибуття в установу виконання покарань був працевлаштований (спочатку на обслузі житлової зони, а потім на контрагентський об`єкт), працював, причому, - сумлінно, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та матеріалами особової справи засудженого, показаннями представника установи виконання покарань;
- за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 мав оджне дисциплінарне стягнення, проте, - він його мав ще на початку відбування покарання, а саме, - 23.11.2017 року отримав дисциплінарне стягнення за зберігання заборонених предметів (мобільного телефону та сім картки), проте, - після проведеної бесіди з засудженим ОСОБА_5 його поведінка змінилася в кращу сторону, і після дисциплінарного стягнення він отримав ще 15 заохочень від адміністрації установи виконання покарань за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.
Отже, суд приходить до висновку, що має місце та обставина, що засуджений ОСОБА_5 на протязі всього (а не короткого проміжку, чи періодично, з прогалинами) часу відбування покарання пркатично не здійснював дії, які суперечать вимогам ст. 81 КК України, ст. 102 КВК України;
- також суд наголошує на тій обставині, що адміністрацією установи виконання покарань вже подавалося до Кагарлицького районного суду Київської області подання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначенгого судом основного покарання у виді позбавлення волі, проте, - ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 11.01.2021 року в задоволенні такого подання установи виконання покарань було відмовлено, а ухвалою суду Київського апеляційного суду від 02.03.2021 року, - вищевказана ухвала була залишена без змін.
Суд наголошує, що станом на час відмови Кагарлицьким районним судом Київської області в задоволенні подання установи виконання покарань у відношенні засудженого ОСОБА_5 щодо його умовно дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 мав 16 (шістнадцять) заохочень.
Сд акцентує увагу на тій обставині, що з моменту відмови в його умовно достроковому звільненні, - поведінка заудженого ОСОБА_10 . Не змінилася в гіршу сторону, - він не отримав жодного дисциплінарного стягннення, а навпаки, - отримав ще чотири заохочення за рік перебування в установі виконання покарань (що є максимально можливою кількістю отримання заохочень, - так як згідно правил відбування покарань, - заохочення можливо отримали лише один раз на три місяці), - що свідчить про системність та стабільність отримання засудженим ОСОБА_5 заохочень, про його дійсне, а не мниме ставлення на шлях виправлення та перевиховання;
- як вбачається з матеріалів кримінального провадження (характеристика на засудженого) та особової справи засудженого, під час відбування покарання, засуджений ОСОБА_5 приймав активну участь в громадському житті установи колонії, виконував роботу з самообслуговування, приймає участь в роботах по благоустрою установи, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці;
- що стосується визнання вини, то, засуджений ОСОБА_5 вину свою у скоєнні визнав повністю, щиро, - жалкує про скоєне, просив вибачення в потерпілої сторони, намагається в силу своїх можливостей відшкодовувати шкоду, заподіяну злочином, має позитивний намір після гіпотетичного звільнення з місць позбавлення волі влаштуватися на роботу, мати гідну заробітну плату, та, - відшкодовувати в більшому об`ємі шкоду потерпілій стороні, яку визначено за вироком суду;
- що стосується відшкодування шкоди потерпілій стороні, то, як вбачається з матеріалів справи (розписок від потерпілої сторони, копії квитанцій про переказ грошових коштів, довідка, видана бухгалтерією установи виконання покарань про відрахування коштів з заробітної плати засудженого на підставі виконавчих листів), засуджений ОСОБА_5 почав відшкодовувати шкоду, заподіяну злочином, - ще до винесення вироку, під час слухання справи, та після винесення вироку під час відбування покарання, хоча в цей час і перебуває в місцях позбавлення волі. Дана обставина, на думку суду, - свідчить про щире, а не мниме (про очі) каяття засудженого ОСОБА_10 , визнання ним вини у скоєному злочині.
Відповідно, з огляду на вищедосліджені обставини в судовому засіданні, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_10 , яку суд визнає як щире каяття, та яка підтверджена належними та допустимими доказами (характеристика на засудженого, яка видана установою виконання покарань, довідка про заохочення та дисциплінарні стягнення, яка видана установою виконання покарань, показаннями представника установи виконання покарань, розписки потерпілої сторони про отримання коштів в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної злочином, квитанції про щомісячне відшкодування шкоди, заподіяної злочином, тощо), причому, поведінку засудженого ОСОБА_10 суд розцінює саме як щире розкаювання, а не «мниме, про очі», розкаювання, яке лише спрямоване на застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання;
Відповідно, суд вважає, що відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання, - є співрозмірним з вчиненим ним злочину, його наслідкам, та обставин відбуття ним покарання (поведінка засудженого під час відбування покарання), які судом зазначено вище.
Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
- Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд позитивно сприймає характеристику установи відбування покарання щодо тієї обставини, що засуджений ОСОБА_5 по місцю відбування покарання характеризується лише з позитивної сторони, а також суд позитивно сприймає висновок, в якому вказано, що ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування умовно дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.
Відповідно, суд, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_11 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, зазначає, що поведінка засудженого в повній мірі свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього може бути застосоване положення ст. 81 КК України, - умовно дострокове звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Окрім того, суд в даному випадку звертає увагу на положення ст. 6 КВК України.
Так, згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно, зглядаючись на вищевказані норми права, суд вважає, що для застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України необхідно, щоб в діях засудженого, який відбуває покарання, однозначно були в наявності ознаки ресоціалізації.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, отримання 20 (двадцяти) заохочень, при відсутності діючих дисциплінарних стягнень, категорично позитивна характеристика установи покарань на особу засудженого, - свідчить, на думку суду, - про систематичність дій засудженого, які спрямовані на його виправлення та перевиховання, про наявність дійсного (а не про очі) процесу ресоціалізації.

Поведінка засудженого ОСОБА_10 в установі відбування покарання свідчить лише про його правослухняну поведінку під час всього періоду відбування покарання, що, на думку суду, свідчить про факт правослухняної поведінки, що є безумовною підставою для застосування до засудженого ОСОБА_10 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність як формально-юридичних, так і наявність в достатньому обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, тому суд приймає рішення про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_10 про його умовно дострокове звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на підставі положень ст. 81 КК України.
При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_10 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання не буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_10 є обґрунтованим.
Окрім того, суд зазначає, що процес виправлення та перевиховання засудженого підтверджується належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, та які наведено вище.
Відповідно, на думку суду, за час відбування покарання засуджений мав заохочення в значній кількості, причому, в їх отриманні вбачається системність, засуджений в добровільному порядку з самого початку відбування покарання влаштувався на роботу, згідно висновку установи виконання покарання характеризується лише з позитивної сторони, та, відповідно, на думку адмінстрації установи виконання покарань заслуговує на застосування до нього положення ст. 81 КК України.
Відповідно, з суб`єктивної сторони суд оцінює залишок невідбутого покарання у виді 3 (трьох) років 128 днів позбавлення волі з загалу терміну призначеного покарання, - 9 (дев`ять) років позбавлення волі, - як фактично заключний етап відбування покарання, який з огляду на норми КК України та поведінку засудженого дає підставу для суду застосувати пільгу до такого засудженого.
Слід зазначити також те, що висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо, - що судом зроблено вище шляхом обгрунтування в мотивувальній частині даної ухвали.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Отже, за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 отримав 20 (двадцять) заохочень, поруч з тим не має жодного діючого дисциплінарного стягнення, що, на думку суду, вказує на ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 бажає настання не лише формально юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, (відбуття певного строку покарання, по сплину якого можливе застосування пільги), а й бажає настання оціночних підстав, (визнання вини, щире каяття, добросовісне відношення до праці, сумлінна поведінка, добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином, тощо).
Отже, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, що і вбачається в поведінці засудженого ОСОБА_10 на протязі всього часу відбування покарання, що, на думку суду, є достатніми оціночними обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст.. 81 КК України, - з позитивної сторони.
Відповідно, суд вважає, що дії засудженого відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст.. 81 КК України та відповідають положенням ст.. 9 КВК України.
Обставини справи свідчать про наявність в діях засудженого ОСОБА_10 лише позитивних чинників, при повній відсутності негативних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою, яка розцінюється як судом, так і іншими учасниками процесу, - представником ВК, прокурором, - як лише позитивна, - став на шлях виправлення та виховання.
Суд вважає, що посилання засудженого ОСОБА_10 на його позитиву характеристку за місцем відбування покарання, наявність значної кількості заохочень, при відсутності діючих дисциплінарних стягнень, - свідчить про виправлення засудженого, оскільки сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, який визначено ст.ст. 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни, що передбачає не тільки відсутність діючих стягнень, а й відсутність як знятих чи погашених в установленому законом порядку стягнень, відсутність факту профілактичних бесід на комісії установи.

Суд вважає, що матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, показання представника установи виконання покарань містять достатню кількість даних, які беззаперечно вказують на ту обставину, що поведінка засудженого ОСОБА_10 відповідає вищезазначеним критеріям, та є прикладом для наслідування для інших засуджених.

Аналіз характеристики засудженого, дані про відсутність стягнень та наявність лише заохочень, дані про відсутність фактів профілактичних бесід за порушення режиму відбування покарання, зміст пояснень представника виправної установи указують на те, що поведінка засудженого ОСОБА_10 та його ставлення до праці є нормальними для засуджених тієї категорії, які стали на шлях виправлення та перевиховання, і, відповідно, в своїй сукупності свідчать про доведеність засудженим свого виправлення.

Із урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт виправлення ОСОБА_9 , остаточного його ставлення на шлях виправлення та перевиховання в позитивному розумінні, тому вважає, що в даному випадку є всі підстави для застосування до засудженого ОСОБА_10 пільги, яка передбачена ст. 82 КК України.

Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст.ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях ОСОБА_9 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, матеріалів провадження, своєю поведінкою довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, щиро розкаявся у скоєному злочині, що є безумовною підставою для задоволення подання установи виконання покарання.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_10 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 50, 81, ч. 3 ст. 286 КК України, ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 02.02.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі з 23.06.2016 року, та який з 27.07.2016 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Кагарлицька ВК № 115», щодо застосування до нього положень ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, - задовольнити.
Засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 02.02.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -
- який відбуває основне покарання у виді позбавлення волі з 23.06.2016 року, та який з 27.07.2016 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Кагарлицька ВК № 115», - звільнити умовно достроково від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 128 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб, а засудженим, - протягом 7 діб з моменту отримання повного тексту ухвали.

Суддя ОСОБА_1