Справа № 151/631/21
Провадження №11-кп/801/156/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
законного представника ОСОБА_10
представника потерпілого адвоката ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000287, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.08.2021. за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 на вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.
Вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2021 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Судом установлено, що ОСОБА_8 28.08.2021. близько 18:00 години в склі Ольгопіль Гайсинського району, перебуваючи на березі ставка в ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з причин особистої неприязні, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно наніс один удар металевою котушкою спінінга та два удари ручкою спінінга по голові з лівого боку ОСОБА_9 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді двох забійних ран на волосяній частині голови в лівій тьмяно-скроневій ділянці. Крім того металевим спінінгом наніс хаотичні удари по спині, тулубу та лівій руці ОСОБА_9 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді одного синця на спині зліва, п`ять синців на лівому плечі по його задній поверхні, три синця на розгинальній поверхні лівого передпліччя та чотири синця на задній поверхні правого плеча вздовж всієї поверхні. Згідно висновку експерта №90 від 31.08.2021року тілесні ушкодження у вигляді синців та саден відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, тілесні ушкодження у вигляді забійних ран відноситься до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.
В апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 ставиться питання про скасування вироку Чечельницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2021 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Апеляційна с карга мотивована тим, що суд при призначенні покарання не врахував обставини вчинення кримінального проступку, зокрема кількість нанесених ушкоджень, тривалість протиправних дій, вчинення правопорушення відносно неповнолітнього, а також особу винного, який серед мешканців має репутацію «мажора». Також на його думку судом невірно визначено обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття. З урахуванням зазначеного просить призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції частини статті.

Позиції учасників судового провадження.
Потерпілий ОСОБА_9 , його законний представник ОСОБА_10 та представник адвокат ОСОБА_11 підтримали доводи своєї апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.
Прокурором у кримінальному провадженні прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_12 подано письмові заперечення на апеляційну скаргу представника потерпілого, в якій зазначено, що апелянтом не наведено об`єктивних даних для спростування висновків суду щодо наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, також не наведено доводів для призначення найбільш суворого виду покарання, визначеного санкцією частини статті.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого вважаючи призначене судом покарання таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання та є достатнім для виправлення і перевиховання особи.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 також заперечили проти задоволення апеляційної скарги. При цьому обвинувачений пояснив, що під час зустрічі з батьком потерпілого намагався відшкодувати заподіяну майнову шкоду, проте останній відмовився від отримання коштів.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Доводи апеляційної скарги представника потерпілого в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості (є явно несправедливим) суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч.2 ст.52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Отже кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.
Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.18. у справі №634/609/15-к визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018. (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Як убачається з вироку, при визначенні виду та розміру покарання суд врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до проступків, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має сім`ю та на утриманні двоє дітей, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Доводи ж апеляційної скарги представника потерпілого про погану репутацію обвинуваченого не підтверджені дослідженими судом доказами.
Така сукупність даних про обставини проступку та особу винного дали суду підставу вважати, що покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, визначеному санкцією частини статті буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження нових злочинів.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо безпідставного врахування обставини, що пом`якшує покарання, суд зазначає, що з роз`яснень, що містяться у постанові ККС ВС від 18.09.2019 у справі №166/1065/18 вбачається, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. При цьому у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений поряд із відсутністю цивільного позову, намагався будь-яким чином вибачитись перед потерпілим, компенсувати йому перенесений душевний біль.
Таким чином не можна стверджувати, що обставина, яка пом`якшує покарання щире каяття, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
Проте, навіть з урахуванням відсутності такої пом`якшуючої обставини, з урахуванням даних про обставини вчинення проступку та даних про особу винного слід вважати, що призначене судом покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, встановленого санкцією частини статті, відповідає загальним засадам призначення покарання, через що суд не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення. Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000287, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.08.2021. по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду Касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: