Провадження № 1-кс/201/3304/2021
УХВАЛА
Іменем України

05 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000928 від 25.10.2021р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 року слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором, в якому останній просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке виявлено і вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пров. Шевченко, біля будинку 4, а саме на автомобіль ВАЗ 21043, білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , заборонивши відчуження, розпорядження та/або користування.
Слідчий і власник автомобіля подали заяви, в яких просили розгляд клопотання провести без їх участі.
Відповідно до ст. 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.
Встановлено, що слідчим відділом ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000928 від 25.10.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
24.10.2021 в ході огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пров. Шевченка біля буд. 4 вилучено автомобіль ВАЗ 21043, білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 .
Слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вказаний автомобіль з метою збереження речових доказів, враховуючи що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, у вигляді відбитків пальців рук та мікрочасток, а також може бути використаний як доказ факту незаконного заволодіння транспортним засобом, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вирішуючи клопотання слідчий суддя враховує наступне.
Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися, серед іншого, під час обшуку, огляду й у такому разі вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України.

Відтак, вищевказане майно відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі №370/2316/18 (провадження № 51-9929км18) за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Так, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - неробочий час (частини 1, 2, 3 та 7 ст. 115 КПК України).

За змістом ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

При цьому, положеннями Глави 17 Розділу ІІ КПК України не передбачено можливості звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна після закінчення визначеного строку для звернення з відповідним клопотанням.

Вказані висновки узгоджуються з позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.05.2018 (провадження №11-13сап18) та від 10.09.2020 (провадження №11-904сап19), які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При дослідженні клопотання та долучених до нього документів слідчим суддею встановлено, що відповідно до протоколу огляду від 24.10.2021 року, проведеного слідчим ВП № 5 ОСОБА_6 за адресою: м. Дніпро, пров. Шевченка біля буд. 4, виявлено шість слідів папілярних узорів на 6 л/с, 2 змиви, на двох марлевих тампонах, які вилучено до ВП № 5.
Отже, оскільки клопотання повинно було бути подано на наступний день після проведення огляду, тобто 25.10.2021 року, вказане клопотання є таким, що внесене до суду із порушенням вимог КПК України.
Разом з тим в протоколі огляду відомості про вилучення автомобіля ВАЗ 21043, білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , відсутні.
Постановою слідчого від 25.10.2021 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом. У постанові зазначено, що автомобіль у його власника ОСОБА_5 вилучений і зберігається на майданчику ВП № 5.

Крім того, як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_5 повідомлення про підозру не оголошено і вона визнана по кримінальному провадженню потерпілою.

За таких обставин, власники майна, з клопотанням про накладення арешту на майно яких звернувся слідчий, за погодженням з прокурором, на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні беруть участь у статусі третіх осіб.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Частиною 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникає з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт.

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третіх осіб має право звернутися до слідчого судді виключно прокурор.

Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся старший слідчий СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.

Зважаючи на те, що слідчим пропущено встановлений КПК України строк для звернення з таким клопотанням до слідчого судді (клопотання подано на 10 день після вилучення майна), клопотання подано неналежною особою (слідчим, а не прокурором), в протоколі огляду відсутні відомості про вилучення автомобіля, тому вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особами, що були відсутні при її проголошенні, в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1