Справа № 455/1034/18
Провадження № 1-кс/455/326/2021
У Х В А Л А

07 жовтня 2021 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 26.07.2021 року про закриття кримінального провадження №0000741,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2021 року до Старосамбірського районного суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_3 на незаконну постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 26.07.2021 року, посилаючись на те, що постановою начальника СД ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 кримінальне провадження закрито. Вважає, що порушені його права як потерпілого, так як ніхто не повідомляв його про закриття кримінального провадження та не ознайомив його з постановою про закриття провадження, що підкреслює бездіяльність слідчого та порушення його прав, як потерпілого. Слідчий ОСОБА_6 не виконав його клопотання від 21.07.2021 року перевірити та надати правову оцінку та яким майном володіла ОСОБА_7 становм на квітень 2003 року.
Просить скасувати постанову від 26.07.2021 року про закриття кримінального провадження №0000741 від 28.11.2015 року .

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 , вимоги скарги підтримали, надали пояснення, аналогічні, викладеним у скарзі та в поясненні до неї, просили поновити строк для подачі скарги та скаргу задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.
Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , дослідивши долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000741 від 28.11.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 та ч.1 ст. 190 КК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку відповідно до п.3 ч.1 цієї статті є рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, представленими слідчому судді матеріалами, підтверджується те, що копію постанови начальника сектору дізнання Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 26.07.2021 року у кримінальному провадженні №0000741 від 28.11.2015 року ОСОБА_3 отримав 24.09.2021 року, а отже строк для оскарження постанови слідчого необхідно поновити.
Відповідно до ч.1, п.8 ч.2 та ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 цього Кодексу, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.01.2020 року встановлено, що слідчим не в повній мірі проведено досудове розслідування по кримінальному провадженні, які полягали у невиконанні вказівок прокурора, а саме: не проведено одночасний допит ОСОБА_3 зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також ОСОБА_3 зі свідком ОСОБА_11 , яка посвідчувала заповіт покійної ОСОБА_7 з приводу обставин складання заповіту;
додатково не допитано свідка ОСОБА_12 з урахуванням матеріалів спадкової справи та про обставини спадкування майна ОСОБА_8 .
На виконання ухвали Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.01.2020 року проведено додатковий допит свідка ОСОБА_12 , однак остання від дачі показань з урахуванням матеріалів спадкової справи та про обставини спадкування ОСОБА_8 відмовилась, зіславшись на Закон України «Про нотаріат», а також положення ст.65 КПК України, щодо неможливості її допиту в якості свідка щодо відомостей, які становлять нотаріальну таємницю.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 від одночасного допиту з ОСОБА_3 відмовилися. Провести одночасний допит між ОСОБА_3 та свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_9 не представилось за можливе, оскільки останні померли.
Окрім цього, ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 01.04.2020 року надано слідчому слідчого відділення Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_14 тимчасовий доступ до оригіналів документів, а саме: оригіналів документів алфавітної книги обліку заповітів за 2003 рік та журналу реєстрації вчинення нотаріальних дій за 2003 рік для ознайомлення з ними, з можливістю вилучення їх копій. В решті вимог клопотання відмовлено.
Листом завідувач Старосамбірської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 повідомила слідчого про те, що вищевказана установа не вправі надати тимчасовий доступ до алфавітної книги обліку заповітів за 2003 рік та журналу реєстрації вчинення нотаріальних дій за 2003 рік оскільки вони передані у Львівський державний архів.
В постанові про закриття кримінального провадження від 26.07.2021 року начальник СД відділення поліції №1 Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 зазначає, що органом досудового розслідування в повному обсязі виконапно процесуальні дії, визначені в ухвалі Старосамбірського районного суду Львівської області, а саме здійснено тимчасовий доступ до алфавітної книги обліку заповітів за 2003 рік та журналу реєстрації вчинення нотаріальних дій за 2003 рік, яка знаходиться в Львівському нотаріальному архіві.
Із отриманої відповіді встановлено, що згідно наряду нотаріально посвідчених заповітів та згідно «Реєстру для реєстрації нотаріальних дій» Старосамбірської нотаріальної контори Львівської області за 2003 рік, заповіт від імені громадянки ОСОБА_7 не виявлено. Водночас в рамках кримінального провадження, під час проведення досудового розслідування, здійснювався тимчасовий доступ до журналу реєстрації нотаріальних дій за 2002-2003 роки в якому мається запис про посвідчення зоповіту та присутня відмітка про стягнення державного мита. Викликано на допит ОСОБА_8 для одночасного допиту з потерпілим, однак ОСОБА_8 в протоколі зазначив, що відмовляється від одночасного допиту. Скеровано доручення оперативному підрозділу для допиту ОСОБА_16 , однак остання відмовилася від дачі показів в зв`язку з тим, що раніше неодноразово надавала докази, на них настоює і нічого додати не може.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим ОСОБА_6 не в повній мірі виконано слідчі дії, а саме:

-додатково не допитано ОСОБА_3 з приводу відомих йому додаткових обставин вчинення кримінального правопорушення;

-додатково не допитано свідка секретаря Чаплівської сільської ради ОСОБА_11 , реєстрації нею заповіту та не надано оцінки її відмови від дачі показів.

Крім того, не надано правової оцінки факту про відсутність складеного заповіту ОСОБА_7 .. Також, якщо останній складався на дому, то чому він є друкованим, а не письмовим від руки, а отже обставини, на які вказує ОСОБА_3 фактично в повній мірі не перевірялися, а також не надано правової оцінки журналу реєстрації вчинення нотаріальних дій за 2003 рік.

Відповідно до вимог ст. 7, 9 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься принцип законності, відповідно до якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Так само практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України» та інші).
Також слід зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), N 15007/02, п. п. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Щодо правомірності заповіту то відповідно до ч.1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Частиною 5 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до п. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Отже висновки органу досудового розслідування здійснюються ним на підставі слідчих дій, за опосередкуванням яких встановлюються обставини, що покладено в основу заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, що стосується вимоги про «правову оцінку заповіту» то перелік процесуальних дій визначено КПК України. Самостійної процесуальної дії, якою встановлюється правомірність заповіту у КПК України не зазначено, відтак у вказаній вимозі необхідно відмовити
Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.
З урахуванням вищевказаних положень правових норм є підстави вважати, що слідчим слідчого відділення не вжито всіх, передбачених законом заходів, для повного, всебічного і об`єктивного дослідження вказаних обставин проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні, а тому скаргу щодо скасування постанови начальника сектору дізнання Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000741 від 28.11.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України слід задовольнити частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, п.8 ч.1, ч.2 та ч. 5ст. 40, ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк на подачу скарги.
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 26.07.2021 року про закриття кримінального провадження №0000741 - задовольнити.
Скасувати постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 26.07.2021 року у кримінальному провадженні №0000741 від 28.11.2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.
Повний текст ухвали проголошено 11.10.2021 року о 17 годині 55 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1