Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1019/20

Номер провадження: 1-кп/511/26/22

28 січня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000414 від 08.03.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Октябрське, Камчатської області, Росія, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 28.11.1990 Великомихайлівським районним судом Одеської області по ст. 81 ч. 3 КК України (в редакції 1960 р.) до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 2 роки;

- 20.11.1992 Великомихайлівським районним судом Одеської області по ст.215-3 ч.2 КК України (в редакції 1960 р) до 3-х років позбавлення волі (10.11.1994 р. Постановою Хмельницького районного суду Хмельницької області покарання замінено на виправні роботи із невідбутим строком 6 міс. 27 днів);

- 16.11.1995 Великомихайлівським районним судом Одеської області по ст.86-1, 44 КК України (в редакції 1960 р) до 5-ти років 1 місяць 24 дні позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 12.11.2002 апеляційним судом Одеської області по ст.215-3 ч.3 КК України (в редакції 1960 р) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з місця позбавлення волі?11.04.2011 після відбуття покарання.

в вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше судимим 12.11.2002 апеляційним судом Одеської області за ст.215-3 ч.3 КК України (в редакції 1960 р) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнившись з місця позбавлення волі 11.04.2011 після відбуття покарання, знову вчинив умисне заволодіння транспортним засобом.

Так, в період з 08.00 годин 07.03.2014 до 10.00 годин 08.03.2014, ОСОБА_8 , повторно, діючи з прямим наміром, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до території біля будинку АДРЕСА_3 , де впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив двері автомобіля BA3-21063 вартістю 37520 грн., 1984 р.в., коричневого кольору, держзнак "684350Е", належного ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , невстановленим способом завів двигун вказаного автомобіля, після чого поїхав на ньому до смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області. Так ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину з викраденим автомобілем, заподіявши ОСОБА_11 матеріальний збиток в розмірі 37520 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікується як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, 15.03.2014, в період з 01.00 годин до 12.00 годин, обвинувачений ОСОБА_8 , повторно, діючи з прямим наміром, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до території біля будинку №75 по вул. Котовського в м. Роздільна Одеської області, де впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив двері автомобілю ВАЗ-21061 вартістю 13000 грн., 1983 р.в., темно-синього кольору, держзнак "А72-0ЮД", належного ОСОБА_12 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , невстановленим способом завів двигун вказаного автомобіля, після чого поїхав на ньому до смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області. Так ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину з викраденим автомобілем, заподіявши ОСОБА_12 матеріальний збиток в розмірі 13000 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, в період з 21.00 годин 16.03.2014 до 08.30 годин 17.03.2014, ОСОБА_8 , повторно, діючи з прямим наміром, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до території біля будинку №38 по вул. Котовського в м. Роздільна Одеської області, де впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив двері автомобіля ВАЗ-21011 вартістю 15000 грн., 1981 р.в., білого кольору, держзнак "263340К", належного ОСОБА_13 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , невстановленим способом завів двигун вказаного автомобіля, після чого поїхав на ньому до смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області. Так ОСОБА_8 зник з місця скоєння злочину з викраденим автомобілем, заподіявши ОСОБА_14 матеріальний збиток в розмірі 15000 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК країни, що кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_8 , 26.03.2014, близько 22.00 годин, повторно, діючи з прямим наміром, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до будинку БОС АДРЕСА_4 , де впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив двері автомобіля BA3-21063 вартістю 10000 грн., 1985 року випуску, білого кольору, держзнак "ВН 4277 AB", належного ОСОБА_15 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , шляхом замикання дротів замку запалювання завів двигун вказаного автомобілю, після чого поїхав на ньому до гаражів по вул. Перемоги смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, заподіявши ОСОБА_15 матеріальний збиток в розмірі 10 000 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, 26.03.2014 ОСОБА_8 вступив з неповнолітнім племінником ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнім ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були засуджені за вчинення вказаного злочину вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.01.2015 року (справа №511/1836/14-к), в змову, направлену на викрадення майна мешканця смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу та переслідуючи корисливі мотиви, 26.03.2014 близько 22.00 годин, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , діючи з прямим наміром, направленим на викрадення чужого майна, прибули до території гаражу біля вул.Перемоги без номеру в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, при цьому, ОСОБА_8 приїхав на автомобілі «ВАЗ 21063», держномер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 та ОСОБА_17 прибули пішки, де впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, ОСОБА_8 шляхом зриву навісного замку відчинив двері гаражу, в той час як ОСОБА_16 з ОСОБА_17 спостерігали за можливим появленням сторонніх осіб. Після чого ОСОБА_16 увійшов до гаража, в якому заходився непрацюючий та без коробки передач, капоту і акумулятору автомобіль вартістю 8000 грн. ВАЗ 2103 червоного кольору держномер Л79720Д, номер двигуна НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 . ОСОБА_16 закріпив вказаний автомобіль канатом до автомобіля під керуванням ОСОБА_8 , в якій сіли ОСОБА_8 разом з ОСОБА_17 , а сам сів в непрацюючий автомобіль ОСОБА_10 ВАЗ 2103. Обвинувачений ОСОБА_8 разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 шляхом буксирування транспортували автомобіль ВАЗ 2103, який належить ОСОБА_10 на територію присадибної ділянки по АДРЕСА_5 , яка належить матері ОСОБА_8 ОСОБА_18 , чим заподіяли ОСОБА_10 матеріальний збиток в розмірі 8000 грн.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.

Крім того, ОСОБА_8 , маючи непогашену судимість за вироком від 16.11.1995 Великомихайлівського районного суду Одеської області за ст.ст. 86-1, 44 КК України (в редакції 1960 р) до 5-ти років 1 місяця 24 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, після відбуття покарання знов вчинив таємне викрадення чужого майна.

Так, в ніч з 26.03.2014 на 27.03.2014 ОСОБА_8 , повторно, діючи з прямим наміром, направленим на викрадення чужого майна, на території вулиці біля будинку БОС №156 в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив капот та багажне відділення автомобіля BA3-21063, 1985 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер " НОМЕР_4 ", належного ОСОБА_15 , вийняв акумулятор потужністю 60 А вартістю 550 грн. вказаного автомобілю, та з багажного відділення надувний гумовий човен «Колібрі» зеленого кольору вартістю 1700 грн., після чого зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, заподіявши ОСОБА_15 матеріальний збиток в розмірі 2250 грн.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні щодо незаконного заволодіння ним автомобілями та вчинення крадіжки не визнав повністю, обвинувачення вважає необґрунтованим, недоведеним, вважає себе непричетним до вчинення жодного злочину, оскільки у вказані в обвинувальному акті часи вчинення злочинних дій перебував зовсім в інших містах. Звинувачує у вчиненні злочинів особу на ім`я ОСОБА_19 , з яким він відбував покарання і який проживав у нього в будинку деякий час, поки він сам був відсутній. ОСОБА_19 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст.289 КК України та на даний час вже помер. Пояснив, що з вересня 2013 року він з дружиною та двома дітьми проживали по АДРЕСА_6 в орендованому будинку у Буханцевичей. Його мати ОСОБА_18 та вітчим ОСОБА_20 жили в квартирі АДРЕСА_7 або у своєму будинку по АДРЕСА_5 . Також деякий час приблизно 3-4 місяці у нього жив вітчим ОСОБА_21 , якого він лікував і який в березні 2014 року вже одужав. 07.03.2014 року він перебував на Дні народження у свого сина ОСОБА_22 в м.Одесі, де той проживав разом з бабусею та тіткою, які на даний час вже померли, залишився там ночувати, внаслідок чого у нього виник конфлікт з дружиною. 10.03.2014 разом з дружиною та дітьми виїхав до батьків дружини в м.Острог Рівненської області, а в будинку, де вони тимчасово проживали в АДРЕСА_6 , залишили його знайомого ОСОБА_19 , який і міг вчинити зазначені в обвинувальному акті злочини. ОСОБА_19 користувався їх гаражем, заганяв туди автомобілі, поясняв, що працює на СТО. Він сам придбав на початку березня 2014 року у ОСОБА_19 автомобіль ВАЗ 2106 білого кольору, якій потім у нього вилучили працівники поліції як крадений, але це було по іншій справі, де він проходив свідком. 29.03.2014 повернулись з сім`єю з м.Острог, в орендованому будинку по АДРЕСА_6 біля сараю побачив покинутий автомобіль ВАЗ коричневого кольору, спитав у сусіда ОСОБА_23 , той сказав, що на цьому автомобілі вночі приїхав ОСОБА_19 , закидав її гілками, і який разом з його племінником ОСОБА_16 також обікрали і його. Наступного дня вони з дружиною викликали працівників поліції, які забрали автомобіль, що він придбав у ОСОБА_24 01.04.2014 року він поїхав до м.Одеси за дружиною, де застав її зі своїм племінником ОСОБА_16 та в розпачі виїхав до Росії на заробітки. В Росії він вчинив злочин та відбував реальну міру покарання. У 2019 році він повернувся до м.Роздільна, де жив у брата та працював по найму, а 10.04.2020 року був затриманий, оскільки перебував у розшуку, про що він не знав. Просить виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

Не дивлячись на повне невизнання вини ОСОБА_8 , його вина у вчиненні злочинів підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків.

Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що виявив крадіжку належному йому автомобіля ВАЗ 2103 червоного кольору з передніми крилами чорного кольору з гаражу в смт.Лиманське, до приміщення якого крадії проникли шляхом зриву навісного замка. Гараж стоїть окремо від інших та не охороняється. Автомобіль був не в робочому стані, в стадії ремонту, самостійно їхати не міг. Як зясувалось в ході розгляду іншого кримінального провадження, ОСОБА_8 відбуксирував його іншим угнаним автомобілем. Крадіжку він виявив 01.04.2014 року, оскільки кожного дня гараж не відвідував. Але автомобіль знайшли на вул.Парковій в смт.Лиманське в будинку батьків обвинуваченого во дворі, накритий шифером та тряпками, і йому повернули, але без запасних частин. Крім автомобіля, у нього ще були викрадені запчастини на автомобіль - коробка передач, задній міст, колеса, щиток приборів, але за ці речі гроші йому повернули співучасники обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що йому належав за довіреністю автомобіль ВАЗ 21063, коричневого кольору, який був зареєстрований за тестем ОСОБА_25 та зберігався на вулиці біля будинку № 36 по вул. Котовського у м. Роздільна Одеської області на парковці. 08.03.2014 року вранці він виявив відсутність автомобілю. Приблизно через 5 днів його та інших потерпілих, зокрема, ОСОБА_12 працівники поліції запросили до гаражу в с.Кучурган, де знайшли купу запчастин і кожен потерпілий впізнавав деталі від своїх автомобілів. Особисто він впізнав зокрема панелі (карточки) від дверей, крило, музичну колонку, кермо, розпиляний металевий корпус автомобілю зі слідами горіння.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засідання пояснив, що 15.03.2014 року на прохання працівників поліції був понятим під час впізнання потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 належних їм автомобілів та запчастин до них. Так, він був присутній при проведенні слідчих дій спочатку в смт.Лиманське в гаражі приватного будинку, а потім в с.Кучурган на металобазі. В гаражі будинку потерпілий ОСОБА_12 , у якого був угнаний автомобіль ВАЗ 2106 синього кольору, впізнав від свого автомобілю часи в торпеді по якій то плямі, а потерпілий ОСОБА_11 знайшов турбинку.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що у 2014 році з ним по сусідству в будинку АДРЕСА_6 жив обвинувачений ОСОБА_8 . ОСОБА_8 біля 6 місяців їздив на ВАЗ 2101 зеленого кольору. Точних дат він не пам`ятає, але бачив що вечором ОСОБА_8 загнав до себе у двір автомобіль, колір та марку він не розглядів. А потім попросив його вивезти на своєму автомобілі запчастини від автомобіля Жигулі - обпалені двері на металобрухт. Також у ОСОБА_8 проживав який то родич. Свідок пояснив, що ОСОБА_8 подарував його батьку міст для автомобіля Жигулі, батько поклав його собі за ворота, а наступного дня міст зник. ОСОБА_8 та його родичи розбили машину ОСОБА_8 і він також допоміг йому вивезти її на металобрухт. Крім того, свідок пам`ятає, що у дворі у ОСОБА_8 з`явився автомобіль ВАЗ 2103, який стояв в глибині двору прямо біля вікон свідка, чим то накритий. Вказаний автомобіль помітив батько свідка і звернув на нього його увагу. Згодом автомобіль зник. Але хто загнав у двір цю машину свідок не бачив. 08 березня 2014 року біля 11.00 год. свідок перебував у себе вдома. До себе у двір на автомобілі ВАЗ коричневого кольору заїхав ОСОБА_8 . Автомобіль заїхав до гаражу ОСОБА_8 . Свідок ще попросив у ОСОБА_8 сигарету та пішов. А 09 березня 2014 року свідок перебував на рибалці. Повернувся додому о 17.00 год. ОСОБА_8 попросив його на його автомобілі вивезти металобрухт на металобазу. Це був розпиляний кузов коричневого кольору від того автомобіля.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні надав показання, відповідно до яких у 2014 році у невідомого йому чоловіка придбав акумулятор для автомобіля Жигулі, який згодом вилучили працівники поліції як крадений. Більш нічого не пам`ятає.

Свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 сусіди потерпілого ОСОБА_12 підтвердили в суді, що ОСОБА_12 тримав свій автомобіль Жигулі біля будинку АДРЕСА_8 та що його угнали.

Свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що з травня 2013 року по квітень 2014 року знайомий її чоловіка ОСОБА_8 проживав в належному їм будинку по АДРЕСА_6 . На земельній ділянці знаходились літня кухні з верандою та жилою кімнатою, гараж, підвал, сарай, баня, майстерня, сарай для зерна, свинарник, курятник, цоколь під будинок . Ключи були у ОСОБА_8 та у них з чоловіком, але вони туди не ходили. Дружина ОСОБА_8 сама оплачувала комунальні послуги і квитанцію приносила їй. Потім прийшла і сказала, що вони в будинку більше не живуть. Одного дня до її чоловіка приїхали працівники поліції, але він був у відрядженні. Вона дала їм ключи від домоволодіння для огляду. Працівники поліції сказали, що знайшли крадені автомобілі та запчастини до них, про що вона підписала протокол.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що проживав 3-4 місяці в будинку АДРЕСА_6 у свого пасинка - обвинуваченого ОСОБА_8 та його дружини у 2013-2014 роках, куди його привезла швидка допомога, коли його дружина ОСОБА_33 перебувала в Росії. Він вилікувався там, почав ходити. Потім обвинувачений з дружиною кудись уїхали, куди точно йому не відомо, але їх не було 3-4 тижні, а до нього під`їхав на чорній іномарці ОСОБА_34 знайомий обвинуваченого, який бомжував в смт.Лиманське та постійно допомагав обвинуваченому по господарству, та попросив залишити автомобіль на дачі його дружини по АДРЕСА_5 , де ніхто не жив. Про який автомобіль йшла мова він не сказав, але іномарка також була не його. Він дозволив, але залишив той автомобіль і який, чи ні, свідку не відомо. Через 3-4 дні на дачу прибули працівники поліції і виявили там червону Жигулі, що належала потерпілому ОСОБА_10 . Воріт на дачі не було, сітка відчинялась та зачинялась, про що ОСОБА_34 знав, так як неодноразово там був, доглядав корів.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що вона являється матір`ю обвинуваченого ОСОБА_8 . Їй належав будиночок на АДРЕСА_5 , який вона використовувала як дачу, а обвинувачений орендував будинок по АДРЕСА_6 та тримав велике господарство, так як його дружина ОСОБА_35 набралась кредитів. ЇЇ онук ОСОБА_16 сплутався з ОСОБА_35 і її син ОСОБА_8 з нею розвівся. Онук навмисно оговорив обвинуваченого, що вони разом вчиняли злочин, так як обвинувачений сам сказав брату ОСОБА_36 - батьку ОСОБА_16 все говорити на нього, так як він уїжджає і більше не повернеться. І він уїхав в Росію і там навіть одружився. До березня 2014 року вона сама проживала в Росії, а потім повернулась додому, жила в своїй квартирі в БОС, де також жив її чоловік ОСОБА_32 та син ОСОБА_37 , його дружина ОСОБА_35 та їх діти, а на АДРЕСА_6 син тримав господарство, а проживав там його знайомий ОСОБА_19 . На її дачі по вул.Парковій працівники поліції знайшли червоний автомобіль, який туди загнав її онук ОСОБА_16 та який відсидив за це. А її син ОСОБА_37 в березні 2014 року залишив їй дітей, а сам поїхав в м.Одесу, був там у старшого сина ОСОБА_38 , працював. Його дружина ОСОБА_35 поїхала за ним, вона була ревнива та гуляща. Також її син ОСОБА_8 з дружиною часто їздили в Ровенську область, але він там не жив, а тільки привозив туди ОСОБА_35 , а сам повертався в м.Одесу на роботу. Вона поїхала до Росії в листопаді 2013 року. Коли вона повернулась на Україну в березні 2014 року, її син з дружиною уїхали в м.Одесу, де її і зустрічали. Зі слів сина їй сало відомо, що він був в м.Рівно, де ОСОБА_35 попала в лікарню. Також поки вона була в Росії її чоловік ОСОБА_39 захворів та жив у АДРЕСА_6 .

Допитаний судом свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_8 є його батьком, але його позбавлено батьківських прав. 07.03.2014 року у нього був День народження, йому виповнилось 13 років. ОСОБА_8 вранці приїхав до нього на День народження в м.Одесу, де він проживав з бабусею. Також на День народження прийшла його мати та тітка, які посварилися між собою. ОСОБА_8 просидив у них цілий день та залишився ночувати. Вранці 08.03.2014 року він уїхав. На чому батько приїжджав він не знає, але автомобіля в нього не було.

Допитаний судом свідок ОСОБА_40 суду пояснив, що обвинувачений є його рідним братом. У 2014 році ОСОБА_8 проживав в АДРЕСА_6 з дружиною та товаришем ОСОБА_41 в будинку, який орендував, тримав там господарство. У брата був автомобіль, який він купив червоний Жигулі. Брат був в м. Рівне з дружиною. Коли вони повернулись з м.Рівне, дружина брата поїхала в м.Одесу, а брат поїхав за нею. 01.04.2014 року брат повідомив йому, що він викрив дружину на зраді та уїжджає в Росію. Він уїхав, а у нього провели обшук та знайшли багато запчастин крадених від автомобілей. Потім заарештували його сина ОСОБА_16 . На території дачної ділянки матері також знайшли крадену автівку, за що його син та його співучасник відсидили. Брата оголосили у розшук. Він був присутній на допиті свого сина ОСОБА_16 , який на той час був неповнолітній, і той дійсно сказав, що вчиняв угон разом з ОСОБА_8 . Але у його сина були стосунки з дружиною ОСОБА_8 і той міг оговорити дядька.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні відмовились від дачі показань відповідно до ст. 63 Конституції України.

Показання свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_22 , ОСОБА_32 , ОСОБА_18 не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оскільки версію обвинуваченого про його перебування в інших місцях під час вчинення злочинів в повній мірі підтвердити не можуть.

Так, свідок захисту ОСОБА_22 згідно наданих суду документів взагалі не є сином обвинуваченого, оскільки запис про його батька в актовому запису про народження здійснено відповідно до ст.135 СК України, тобто зі слів матері. Крім того, викликає сумнів те, що будучи дитиною, якій у 2014 році виповнилось 13 років, він достовірно пам`ятає події, які відбулись 7 років тому. Також, стверджуючи, що обвинувачений приїхав до них з бабусею 07.03.2014 року вранці, та поїхав від них 08.03.2014 року вранці, точний час приїзду та від`їзду обвинуваченого він сказати не може. Між тим, події злочину відбувались в період з 08.00 годин 07.03.2014 до 10.00 годин 08.03.2014, що не виключає вчинення вказаного злочину угону автомобілю ОСОБА_11 в м.Роздільна у вказаний період часу обвинуваченим. З показань свідка ОСОБА_23 вбачається, що він бачив, як обвинувачений ОСОБА_8 приїхав на викраденому у ОСОБА_11 автомобілі ВАЗ коричневого кольору до себе додому в смт.Лиманське саме 08.03.2014 року об 11.00 год., що не виключає перебування обвинуваченого ОСОБА_8 07.03.2014 року в м.Одесі.

Свідок ОСОБА_32 не знає достовірно, куди відлучався з дружиною обвинувачений ОСОБА_8 в м.Одесу або в м.Рівне і точно в який проміжок часу. Стверджуючи, що до нього на автомобілі приїжджав чоловік на ім`я ОСОБА_34 та просив поставити автомобіль на їх дачі по АДРЕСА_5 , свідок не зміг пояснити, чи скористався дозволом ОСОБА_34 чи ні, та який взагалі він збирався поставити там автомобіль. Але приїхав ОСОБА_34 на іномарці, яка в даному кримінальному провадженню не фігурує.

Свідок ОСОБА_18 знає, що ОСОБА_8 був в м.Рівне з його же слів, оскільки на той період часу взагалі була відсутня на території України. Більше того, свідок ОСОБА_18 зазначила в судовому засіданні, що ОСОБА_8 в м.Рівне взагалі ніколи не жив, а тільки відвозив туди дружину, а сам повертався в м.Одесу на роботу, і що саме обвинувачений ОСОБА_8 запропонував своєму брату батьку її онука ОСОБА_16 всю провину звалити на нього, так як він уїжджає і не повернеться, що також зовсім не означає те, що він не приймав участі у вчиненні і цього злочину.

Свідок ОСОБА_40 підтвердив, що його син ОСОБА_16 , будучи у 2014 році неповнолітнім, дійсно повідомив поліції про те, що вчинив угон автомобіля ОСОБА_10 разом з дядьком ОСОБА_8 , а те, що він міг його оговорити, є лише припущенням свідка. Крім показань потерпілого, свідків, вина ОСОБА_8 у вчиненні незаконного заволодіння транспортними засобами та крадіжки майна підтверджується повністю сукупністю досліджених та проаналізованих в судовому засіданні доказів, а саме:

по епізоду незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_11 :
-витягом з кримінального провадження №0000414 від 08.03.2014 року, з якого вбачається, що в ніч на 08.03.2014 року невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом заявника ОСОБА_11 автомобілем марки «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_5 , який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 (Т.1 а.к.п.122) та відповідною заявою потерпілого ОСОБА_11 від 08.03.2014 року про вчинення угону належного йому автомобіля «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_5 , коричневого кольору, зареєстрованого на ОСОБА_42 , в період з 07.03.2014 с 20.00 год. по 08.03.2014 (Т.1 а.к.п 131)

-протоколом огляду місця події від 08.03.2014, згідно якого місцем події є двір будинку АДРЕСА_3 (Т.1 а.к.п. 132-134);

-свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 коричневого кольору, держзнак НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_42 (Т.1 а.к.п. 136);

-протоколом огляду з фототаблицею від 02.04.2014 за участю власника ОСОБА_31 , відповідно до якого під час огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , де мешкав обвинувачений ОСОБА_8 , в приміщенні гаражу виявлено та вилучено автомобільні прилади, частини два сидіння автомобільних чорного та коричневого кольорів, дві пластикових консолі, чотири попільниці, домкрат алюмінієвий з надписом, важіль алюмінієвий, дві декоративні накладки вітрячків, рульове колесо, пластикова автоконсоль, перемикач поворотів і двірників, дві коричневі карточки з автодверей з аудіодинаміками Піонер, автомобільні реєстраційні номери передні і задні НОМЕР_7 , 021-59 ОТ, НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , чотири карточки автодверей, одне лобове та два задніх скла до легкового автомобілю, коробка передач, два замки запалювання, дзеркало заднього виду внутрішнє до легкового автомобілю, кришка багажнику металева чорно-сірого кольору, торпеда легкового автомобілю, задня панель легкового автомобілю для аудіо колонок, ручка двері, горщик під повітряний фільтр легкового автомобілю, два задніх і одне лобове скло легкового автомобілю, два двірника чорно-сріблястого кольору, чотири резинових килимка, один мідний авторадіатор, чотири пружини амортизаторні, два автомобільних сидіння в чохлах сірого кольору, два матерчатих чохли сірого кольору для автосидінь . За спорудою будинку на землі є залишки вогню погаслого, в якому лежать обгорілий остов автоторпеди, два автомобільних крила з залишками красителя коричневого кольору, одна накладка-сітка від автомобільного динаміку. В тракторному причепі за городом виявлено металевий багажник поверховий червоного кольору з чорними поперечниками. (Т.1 а.к.п. 154-165);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 03.04.2014 з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 серед вилучених 02.04.2014 під час огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , речей впізнав належні йому дві дверні картки з колонками Піонер, заднє скло з наклейкою, авторадіатор з пайкою, хомутами Норма, авточохли з малюнком-рискою, автомобільний перемикач світла з пошкодженням рискою, рульове колесо з пошкодженими болтами (Т.1 а.к.п. 166-172);

по епізоду незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_12 :
-витягом з кримінального провадження №0000472 від 15.03.2014 року, з якого вбачається, що в ніч на 15.03.2014 року невідома особа незаконно заволоділа транспортним засобом заявника ОСОБА_12 автомобілем марки «ВАЗ-21061» д.н.з. НОМЕР_10 , темно-синього кольору, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_8 (Т.1 а.к.п.176) та відповідною заявою потерпілого ОСОБА_12 від 15.03.2014 року про вчинення угону належного йому автомобіля в ніч 15.03.2014 з-під під`їзду будинку (Т.1 а.к.п 177);

-протоколом огляду місця події від 15.03.2014, згідно якого місцем події є двір п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_8 (Т.1 а.к.п. 178;

-свідоцтвом про реєстрацію ТЗ ВАЗ темно синього кольору, держзнак НОМЕР_10 , власником якого є ОСОБА_43 (Т.1 а.к.п. 182);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 03.04.2014 з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 серед вилучених 02.04.2014 під час огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , речей впізнав належні йому два килимки загнуті, домкрат з логотипом Ауді, дзеркало заднього виду з чорною резинкою, автомобільну дверну ручку без кріплення-стопору, дві автомобільні попільнички торпедну та дверну, два бамперних клики з пошкодженим та відсутніми кільцями, одну автомобільну консоль (Т.1 а.к.п. 183-184);

по епізоду незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_44 :
-витягом з кримінального провадження №0000484 від 17.03.2014 року, з якого вбачається, що в ніч на 17.03.2014 року невідома особа незаконно заволоділа транспортним засобом заявника ОСОБА_44 автомобілем марки «ВАЗ-21011» д.н.з. НОМЕР_11 , білого кольору, який знаходився біля під`їзду будинку АДРЕСА_9 (Т.1 а.к.п.187) та відповідною заявою потерпілого ОСОБА_44 від 17.03.2014 року про вчинення угону належного йому автомобіля в ніч 17.03.2014 з-під під`їзду №3 будинку (Т.1 а.к.п 188);

-протоколом огляду місця події від 17.03.2014, згідно якого місцем події є двір дев`ятиповерхового будинку АДРЕСА_9 (Т.1 а.к.п. 189);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 03.04.2014 з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_44 серед вилучених 02.04.2014 під час огляду домоволодіння АДРЕСА_6 , речей впізнав належні йому два автомобільних сидіння, дві задні пружини металеві з подушками сірого кольору, поверховий багажник металевий з слідами краски червоного кольору з чорними перекладинками (Т.1 а.к.п. 190-194);

по епізоду незаконного заволодіння майном ОСОБА_15 :
-витягом з кримінального провадження №0000544 від 27.03.2014 року, з якого вбачається, що в ніч на 27.03.2014 року невідома особа в смт.Лиманське біля БОС 156/51 скоїла крадіжку з автомобілю ВАЗ 2106, належного ОСОБА_15 акумулятору та гумового човна «Калібрі» на суму 2300 грн. (Т.2 а.к.п 1);

-заявою потерпілого ОСОБА_15 від 27.03.2014 про вчинення крадіжки в ніч з 26 на 27.03.2014 з належного йому автомобіля марки ВАЗ 21063 акумулятору чорного кольору вартістю 550 грн. та гумового човну Колібрі зеленого кольору вартістю 1700 грн.(Т.2 а.к.п.3);

-протоколом огляду місця події від 27.03.2014, згідно якого місцем події є ділянка місцевості біля БОС 156 в смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області, на якій знаходиться автомобіль ВАЗ 21063 білого кольору , д/з НОМЕР_1 , двері якого не зачинені на запираючий пристрій, в салоні автомобілю на місці водія лежить пластикова кришка з ролевої колонки, біля якої знаходяться електроди у пошкодженому стані , під капотом автомобілю відсутній АКБ , в багажнику розташоване сидіння кустарного виробництва з дерев`яною полицею, призначене для гумового човну (Т.2 а.к.п. 4-7);

-протоколом огляду місця події від 30.04.2014, згідно якого в приміщенні гаражу №3 гаражної ділянки біля БОС 168 смт.Лиманське, належного ОСОБА_27 , виявлено та вилучено автомобільний акумулятор чорного кольору, викрадений у ОСОБА_15 (Т.2 а.к.п. 18-22);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30.04.2014 з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_15 впізнав вилучений 30.04.2014 під час огляду гаражу ОСОБА_27 акумулятор як належний йому (Т.2 а.к.п. 23-25);

по епізоду незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_10 :
-витягом з кримінального провадження №0000570 від 01.04.2014 року, з якого вбачається, що в ніч на 01.04.2014 року невідома особа шляхом зриву навісного замка проникла в гараж за адресою: АДРЕСА_6 та скоїла крадіжку непрацюючого автомобіля марки ВАЗ 2103 д.з. НОМЕР_12 червоного кольору, належного ОСОБА_10 (Т.2 а.к.п.63) та відповідною заявою потерпілого ОСОБА_10 від 01.04.2014 року про вчинення угону належного йому автомобіля ВАЗ 2103 д.з. НОМЕР_12 червоного кольору, з гаражу за адресою: смт.Лиманське, вул Перемоги (Т.2 а.к.п 64);

-протоколом огляду місця події від 01.04.2014, згідно якого місцем події є гараж, розташований за військовим містечком АДРЕСА_6 , який запирається на навісний замок, де зберігався автомобіль ВАЗ 2103 д.з. НОМЕР_12 червоного кольору, належний ОСОБА_10 (Т.2 а.к.п.66-68);

-протоколом огляду від 04.04.2014, згідно якого в домоволодінні ОСОБА_18 на подвір`ї по АДРЕСА_5 виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 2103 д.з. НОМЕР_12 червоного кольору, належний ОСОБА_10 , та велику кількість автомобільних запчастин (Т.2 а.к.п.72-74);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.04.2014 з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав автомобіль ВАЗ 2103 д.з. НОМЕР_12 червоного кольору як належний йому (Т.2 а.к.п. 75-78);

-свідоцтвом про реєстрацію ТЗ ВАЗ 2103 червоного кольору, держзнак НОМЕР_12 , власником якого є ОСОБА_10 (Т.2 а.к.п. 69);

-заявою про вчинення злочину від 14.04.2014 року від неповнолітнього ОСОБА_16 , складеної у присутності його батька ОСОБА_40 , згідно якої крадіжку автомобілю ОСОБА_10 вчинив його дядько ОСОБА_8 разом з ним та його товаришем ОСОБА_17 27.03.2014 року (Т.2 а.к.п.81-82);

-вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.01.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_17 , ОСОБА_16 визнано винуватими у вчиненні злочину за наступних обставин: обвинувачений ОСОБА_17 за попередньою змовою з ОСОБА_16 та особою, кримінальне провадження відносно якого виділено в окреме провадження в зв`язку з розшуком, 26.03.2014 року близько 22.00 годин, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, прибули на автомобілі ОСОБА_8 до гаражу по АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_10 , де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, реалізуючи свій злочинний намір, зірвали навісний замок з дверей гаражу, після чого ОСОБА_16 проник до гаражу, в якому знаходився автомобіль ВАЗ 2103 червоного кольору, д/н НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_10 . ОСОБА_16 зачепив вказаний автомобіль канатом до автомобілю ОСОБА_8 та з викраденим автомобілем зникли з місця скоєння злочину, заподіявши ОСОБА_10 матеріальний збиток в розмірі 8000 грн. А їх дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 з будь-якою метою, вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням до сховища (Т.2 а.к.п.99-101).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, а кожен доказ з точки зору належності, допустимості, та достовірності суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого в інкримінованому йому злочині. Невизнання обвинуваченим факту незаконного заволодіння ним автомобілями потерпілих, в тому числі за попередньою змовою з неповнолітніми, які вже відбули покарання за вчинений злочин, та вчинення крадіжки суд розцінює як спробу уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності з боку ОСОБА_8 , а також заплутати суд щодо істинності подій вчинених ним злочинів.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні вище зазначених злочинів, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, а по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 ще й за кваліфікаційними ознаками за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище, а також за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_8 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є нетяжким та тяжкими злочинами, особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив умисний злочини, тривалий час з 2014 по 2020 роки перебував у розшуку, за місцем проживання характеризується задовільно до 2014 року, зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має двох неповнолітніх дітей, але з дружиною та дітьми не проживає, на обліках психіатра та нарколога не значиться, має ряд непогашених судимостей за вчинення аналогічних злочинів, а також враховуючи позицію потерпілих, які претензій до обвинуваченого не заявили, вважає можливим призначити ОСОБА_8 покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Вказаний висновок суду підтверджується висновком органу пробації, викладеного в досудовій доповіді від 23.07.2020, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, а ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень оцінюється органом пробації як високий. (Т.1 а.к.п. 68-74).

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України та передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в наступній редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Отже, зазначений закон погіршує становище обвинувачених у порівнянні з попередньою редакцією ч. 5 ст.72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015року).

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді застави у розмірі 56750 грн. слід залишити незмінним. Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає, оскільки обвинувачений обраного щодо нього запобіжного заходу у виді застави не порушував, нещодавно переніс операцію на лімфовузлі шиї.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати після набрання вироком суду законної сили з моменту його фактичного затримання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у виді застави.
Заставу, внесену за ОСОБА_8 заставодавцем ОСОБА_45 в сумі 56750 (п`ятдесят тисяч шістсот п`ятдесят) гривень відповідно до ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.09.2021 року на депозитний рахунок ТУ ДСАУ у Одеській області, повернути заставодавцю згідно ч.11 ст.182 КПК України після набрання вироком законної сили у зв`язку із припиненням дії запобіжного заходу .
Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому у строк попереднього ув`язнення включити строк тримання під вартою ОСОБА_8 з 09.04 2020 року по 01.10.2021 року включно.
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: дві дверні картки з колонками Піонер, заднє скло з наклейкою, авторадіатор з пайкою, хомутами Норма, авточохли з малюнком-рискою, автомобільний перемикач світла з пошкодженням рискою, рульове колесо з пошкодженими болтами які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_11 вважати йому повернутими (Т.1 а.к.п. 174-175); два килимки загнуті, домкрат з логотипом Ауді, дзеркало заднього виду з чорною резинкою, автомобільну дверну ручку без кріплення-стопору, дві автомобільні попільнички торпедну та дверну, два бамперних клики з пошкодженим та відсутніми кільцями, одну автомобільну консоль, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , вважати йому повернутими (Т.1 а.к.п. 185-186); два автомобільних сидіння сірого кольору, дві автомобільні задні пружини металеві з подушками сірого кольору, поверховий багажник металевий з слідами краски червоного кольору з чорними перекладинками, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_44 , вважати йому повернутими (Т.1 а.к.п. 195-196); автомобільний акумулятор, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_15 , вважати йому повернутим (Т.2 а.к.п.26-27); автомобіль ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_1 білого кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_15 , вважати йому повернутим (Т.2 а.к.п. 35-36); автомобіль ВАЗ 2103, д.з. НОМЕР_12 червоного кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , вважати йому повернутим (Т.2 а.к.п.79-80).

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1