Номер провадження: 11-кп/813/2072/21
Номер справи місцевого суду: 509/2477/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22 вересня 2021 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2021 року, постановлену під час підготовчого судового засідання кримінального провадження № 0000876, внесеного до ЄРДР 01 травня 2021 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2021 року, яка постановлена під час підготовчого судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000876, внесеного до ЄРДР 01 травня 2021 року, на потерпілу ОСОБА_3 , було накладено грошове стягнення у розмірі 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На зазначену ухвалу потерпіла ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій остання просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Мотиви апеляційного суду.
Розглянувши вказану апеляційну скаргу, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою з таких підстав.

Положення п. 8) ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду апеляційної інстанції з перегляду судових рішень у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Так, ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, вищевказана ухвала суду не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Якихось істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б вказували на необхідність невідкладної перевірки вищевказаної ухвали суду в апеляційному порядку на підставі положень ст.ст.7-9 КПК України, не вбачається.

В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення, та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 147 КПК України ухвала слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи викладені обставини та керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач дійшов висновку про те, що вказана ухвала суду першої інстанції не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, в зв`язку з чим слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_3 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2021 року, постановлену під час підготовчого судового засідання кримінального провадження № 0000876, внесеного до ЄРДР 01 травня 2021 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження та долучені до неї матеріали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2