Справа №523/9352/18
Провадження №1-в/523/225/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту з належного йому рухомого майна, а саме автомобілю марки «Део Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається за змістом клопотання, у ході досудового розслідування в рамках кримінального провадження за №0000047 від 16.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси за №522/962/18 (Пр.1-кс/522/849/18) від 18.01.2018 року був накладений арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , з метою проведення необхідних слідчих дій, а саме авто-технічних та транспортно трасологічної експертиз для встановлення обставин дорожньої - транспортної пригоди, яка мала місце 15.01.2018 року, з забороною відчуження зазначеного автомобілю.

16.04.2019 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та йому було призначене покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком два роки. Також з засудженого було стягнуто на користь держави в особі ОНДІСЕ 7865 гривень.

ОСОБА_3 , прокурор своєчасно були повідомлені про час та місце розгляду клопотання, однак оскільки у Суворовському районному суді м. Одеси встановлений особливий режим роботи по причині оголошення карантину зі спалахом корона вірусу відповідно Розпорядження №4 від 18.10.2021р., судове засідання проведене за відсутності учасників процесу, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши у судовому засіданні додані копії документів, які підтверджують доводи клопотання, суд дійшов до висновку, що клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню за наступними підставами.

Так, статтею ст.131 ч.1 КПК України регламентовано, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою цієї ж статті регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Статтею 174 ч.4 КПК України регламентовано, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Крім цього, статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічне трактування щодо непорушності права власності зазначене в ст.321 ч.ч.1, 2 Цивільного кодексу України за змістом якої, цитата: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом».

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається, з моменту винесення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2018 року про накладення арешту пройшов значний час, за результатами судового розгляду 16.04.2019 року ухвалений вирок, який набрав законної сили, однак при прийнятті рішення в нарадчій кімнаті за відсутності клопотань та відповідної інформації не було вирішене питання про скасування накладеного на транспортний засіб арешту відповідно до ст.174 КПК України. Враховуючи відсутність позовних вимог у зв`язку з добровільним відшкодуванням потерпілому витрат, пов`язаних з лікуванням, що також було встановлено вироком суду, приймаючи до уваги, що на теперішній час ОСОБА_3 не має статусу обвинуваченого або засудженого у зв`язку з закінченням іспитового строку відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 10.09.2021 року, відсутність заборгованостей, так як процесуальні витрати, пов`язаних із залученням експертів для проведення авто-технічних та транспортно трасологічної експертиз під час досудового розслідування сплачені у повному обсязі, на підставі викладеного, з метою не порушення Конституційних прав громадян та реалізації права власника розпоряджатися або користуватися своїм майном, передбачених законодавчими актами України, суд вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з належного йому рухомого майна, а саме автомобілю марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , так як на теперішній час відпала потреба в застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.321, 391 ЦК України, ст.ст.170, 174, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси за №522/962/18 (Пр.1-кс/522/849/18) від 18.01.2018 року про накладення арешту на автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Скасувати арешт з рухомого майна, належного ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 , видане Центр 5142 від 19.04.2016 року, а саме автомобілю марки «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набрала чинності 25.10.2021 року. Оригінал ухвали зберігається в матеріалах справи №523/9352/18 (Пр. №1-в/523/225/21).

Суддя: ОСОБА_1