Справа № 461/9008/21
Провадження № 1-кс/461/6508/21
19.11.2021 року м. Львів
Старий слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотання, в якому просить накласти арешт, що полягатиме у тимчасовому позбавлені права відчуження, розпорядження та користування наступним майном:
10 материнських плат;
2 жорстких диски із с/н: 6RX63M9H; 9TX06NPQ;
Видаткова накладна №РТУЗ00154641 з додатками на 3 арк.;
3 (три) лічильники споживання електроенергії (передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 )
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що саме вилучені речі були підключені до електромережі та використовували електроенергію, а відтак вони необхідні у незмінному стані для проведення експертних досліджень.
Вищевказані речі та документи, згідно постанови слідчого від 18.11.2021 визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та долучені до його матеріалів. Тому, з метою збереження речових доказів просить суд клопотання задоволити.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_7 вимоги клопотання про накладення арешту на майно підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним у ньому. Просив суд клопотання задоволити.
Власник майна ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 клопотання заперечили, зазначили, що суд не надавав дозвіл на вилучення вказаного майна. Просили відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення були матеріали управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Львівській області про виявлення ознак кримінального правопорушення щодо виготовлення, зберігання та збуту незаконно виготовлених лікеро-горілчаних виробів, в тому числі через інтернет-ресурси.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_1 ) спільно із ОСОБА_11 ( НОМЕР_2 ) та з іншими співучасниками протиправної діяльності за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , організував незаконне виготовлення та збут фальсифікованих лікеро-горілчаних виробів. Для реалізації своєї злочинної мети, ОСОБА_10 , з метою покращення об`ємів реалізації алкоголю та збільшення прибутків від такої діяльності організував створення групи у VIBER «Козацькі напої» з розміщенням в ній відомостей про продаж алкогольних напоїв, асортимент такої продукції, вартість, способи оплати та доставки.
Також, 23.02.2021 із заявою звернувся ОСОБА_12 , з якою вбачається, що останнім через групу у Viber «Козацькі напої» придбано алкогольні напої, а сааме: горілка подвійна, вміст алк. 40%, ємністю 1Л; горілка апельсинова «Grand Marnier», вміст алк. 40%, ємністю 1Л; горілка апельсинова «Cointreau», вміст алк. 40%, ємністю 1Л; «Sambuca» вміст алк. 40%, сидр в асортименті. Вказані алкогольні напої було придбано при особистій зустрічі у ОСОБА_13 , за 620 грн. До заяви ОСОБА_12 добровільно наддав придбані три полімерні ємності, 1 л кожна. В ході проведення допиту в якості свідка ОСОБА_12 підтвердив факти викладені у заяві.
Алкогольні напої, які були добровільно видані свідком ОСОБА_12 , були оглянуті, та направлені до Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» для проведення дослідження (згідно супровідного листа 154/10/13-97-04-04 від 24.02.2021).
Так, Вузлівським МПД ДП «Укрспирт» було проведено дослідження, про що складено заключення №27-1/91 від 24.02.2021 з якого вбачається, що згідно отриманих показників аналізу алкогольних напоїв можна зробити висновок, що вони по фізико-хімічними і органолептичних показниках не відповідають стандарту на лікеро-горілчані вироби.
23.03.2021 на підстави ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 11.03.2021 проведено обшук будинку за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено різного роду рідини з ознаками бродіння та запахом спирту, сировину та обладнання для їх виготовлення. 01.04.2021 із вилучених спиртовмісних рідин відібрано зразки для проведення експертизи.
Вищевказані взірці спиртовмісних рідин скеровано на дослідження до Львівського НДІСЕ. Згідно висновку № 1618 від 19.05.2021 надані на дослідження рідини є:
слабоалкогольними напоями із вмістом етилового спирту 1,4-8,3 %, які виготовленні методом повного або часткового спиртового бродіння яблучної сировини, та не відповідають вимогам ДСТУ 4836:2007 «Сидри. Загальні технічні вимоги»;
алкогольними напоями із вмістом етилового спирту 14,2-18,4 %, які виготовлені методом повного або часткового спиртового бродіння із виноградного виноматеріалу, та не відповідають вимогам ДСТУ 4806:2007 «Вина. Загальні технічні умови»;
алкогольними напоями бродіння хмелевого пивного сусла, із вмістом етилового спирту 8,6-12,3%, є проміжним продуктом у виготовлені пива, та не відповідають вимогам ДСТУ 3888:2015 «Пиво. Загальні технічні умови».
Частиною 2 статтею 235 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про:
1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали;
2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук;
3) положення закону, на підставі якого постановляється ухвала;
4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку;
5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться;
6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
10 материнських плат;
2 жорстких диски із с/н: 6RX63M9H; 9TX06NPQ;
Видаткова накладна №РТУЗ00154641 з додатками на 3 арк.;
Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 18.11.2021 р. вищевказані речі, визнані речовими доказами.
В судовому засіданні власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 надав суду докази законності набуття та належності йому вказаних вилучених речей, які долучені до матеріалів клопотання.
Частиною другою статті 169 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з частиною другою статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з частиною другою статті 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Водночас частиною п`ятою статті 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 1 та 2 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.
Згідно частини 2 цієї ж процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту на майно. 5) за вироком суду у кримінальному провадженні, щодо кримінального проступку.
Частиною 6 статтею 236 КПК України передбачено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити повністю. Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, що і підтверджується матеріалами клопотання, дозвіл на вилучення речей, предметів та документів, на які слідчий просить накласти арешт, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08.11.2021 р. не надавався, та вилучення відбулося в порушення вимог ст. 168 КПК України.
Тому, враховуючи все вищевикладене, власнику майна ОСОБА_4 у якого було вилучено майно, повинно бути якнайшвидше повернуто таке майно.
Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 392 -395 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1