Провадження № 1-кп/127/973/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено 14 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В ході судового розгляду прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із визначенням розміру застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Прокурор зазначає, що на даний час ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_4 буде ухилятися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи той факт, що йому доведеться в подальшому відбувати покарання в місцях позбавлення волі. Також, на переконання прокурора, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень, він являється особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, вчинив дані кримінальні правопорушення після відбуття реальної міри покарання.
ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, веде антигромадський спосіб життя, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а тому, з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та уникнення переховування ним від органів досудового розслідування та суду, є доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання, вказавши на відсутність ризиків визначених ст. 177 КПК України та їх документального підтвердження. Крім цього вказав, що потерпілий допитаний і з його показань вбачається, що він є не потерпілим, а свідком, інші свідки є працівниками поліції, відтак вплив на них є неможливим. Також зазначив, що усі докази знаходяться в камері зберігання речових доказів, що свідчить про відсутність ризику їх знищення чи спотворення.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.
Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2021 року ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 10.12.2021 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати та потерпілого, свідків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи вказане клопотання, суд погоджується зі стороною захисту про відсутність в даному випадку такого ризику, як знищення, приховування чи спотворення будь-якої із речей чи документів, які є доказами у справи, оскільки усі докази зберігаються у сторони обвинувачення, в тому числі у камері зберігання речових доказів.
Проте, на переконання суду, прокурором доведено існування інших ризиків, які вказують на необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 .
Так, зокрема, прокурором доведено ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інший злочин, оскільки у нього є п`ять судимостей за вчинення корисливих кримінальних правопорушень. Наявність судимостей підтверджено самим обвинуваченим, вказане свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, згідно обвинувачення діяв з корисливою метою та згідно довідки про звільнення і обвинувального акту, вчинив інкриміноване через 2 місяці після звільнення з місць позбавлення волі. Враховуючи вказане, а також відсутність у ОСОБА_10 офіційного джерела доходу, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 зможе продовжити злочинну діяльність, оскільки буде потребувати джерел до існування.
Крім цього, прокурором доведено наявність ризику ухилення обвинуваченого від явки до суду. Про вказане свідчить, зокрема, відсутність в обвинуваченого постійного місця проживання. Так, під час звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_7 вказав, що прямує до обраного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, як повідомив сам обвинувачений, після звільнення за вказаною адресою не проживав, а за два місяці після звільнення з місць позбавлення волі встиг змінити два орендованих житла. Також, про наявність ризику ухилення обвинуваченого від явки до суду свідчить тяжкість інкримінованого правопорушення. Так, санкцію ч.3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, відтак ОСОБА_4 усвідомлюючи можливість перебування в місцях позбавлення волі, може ухилятися від явки до суду.
Крім цього, свідки у справі не допитані, що свідчить про наявність ризики впливу на них з боку ОСОБА_4 . При цьому, суд критично оцінює твердження захисника про неможливість впливу на свідків, оскільки вони є працівниками поліції. Так, на переконання суду, служба в правоохоронних органах свідчить лише про кращу обізнаність таких свідків, як діяти у випадку незаконного впливу, проте не є панацеєю від вказаного.
Визначаючись щодо виду запобіжного заходу, який необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує відсутність у ОСОБА_4 постійного місця праці та проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків та наявність п`яти судимостей.
Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вважає, що будь-який інший, окрім тримання під вартою достатньо гарантуватиме належну поведінку обвинуваченого, з огляду на встановлені ризики, які існують у цьому кримінального провадження.
Таким чином у даній справі існують ризики, які свідчить про наявність підстав для застосування запобіжного заходу. Зазначене у сукупності свідчить, що достатнім для запобігання ризикам запобіжним заходом буде тримання під вартою, який слід застосувати на строк 60 діб.
Водночас, суд вважає необхідним визначити обвинуваченому розмір застави.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідним визначити обвинуваченому розмір застави у мінімальному розмірі, оскільки цей розмір застави, у разі її внесення, стане співрозмірним превентивним механізмом для виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 314, 315, 316, 317, 334 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 09.12.2021 року до 06.02.2022 року, включно.
На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 47580,00 гривень.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: