Справа №639/1634/20
Провадження №1-кп/639/124/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 вереспня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002199 від 29.12.2019 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться обвинувальний акт по вказаному вище кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.07.2021 року продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 12 вересня 2021 року включно.

01.09.2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Чергове судове засідання по вказаній справі призначено на 09 вересня 2021 року, однак суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_6 , який є учасником колегії, з 30.08.2021 року по теперішній час перебуває на лікарняному.

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 12 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Призначити судове засідання у складі колегії суддів до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 не виявляється за можливе.

Відповідно до п. 20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України 2012 року, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглянуто головуючим суддею, відповідно до положень п. 20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначається, що відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення можливості виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 та просив вказане клопотання задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що….

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, за санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суддею враховується, що на теперішній час є наявним ризики, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду.

Зазначений ризик, хоча і зменшується зі спливом часу, проте остаточно не зник.

Наведений прокурором у клопотанні ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд не вбачає, оскільки раніше звертав увагу на зникнення такого ризику. Всі свідки сторони обвинувачення судом допитані, свідки ж захисту, допит яких на даний час не завершений, є штатними співробітниками правоохоронних органів та ризик впливу ОСОБА_5 на них не доведений.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу суддею оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованого злочину; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має; 3) відомості про особу обвинуваченого, який не одружений, є пенсіонером, учасником ліквідації аварії на ЧАЕС; 4) фактичне проживання ОСОБА_5 за місцем реєстрації разом з загиблою ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даний час не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначений судом ризик хоча і певним чином зменшився, проте не зник, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 181, 183, 194, 331, 369, 372, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 7 листопада 2021 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для приєднання до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів після її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, протягом того ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1