Справа № 503/1671/14-к
Провадження №1-кп/503/1/22
УХВАЛА

27 січня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 про участь у судовому провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 122 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, у режимі відеоконференції,

встановив:

В провадженні суду з 03.03.2017 року перебуває вище вказане судове провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000208 від 09.04.2014 року.

Судове засідання у даному провадженні призначене на 27 січня 2022 року о 15 год. 30 хв.

27 січня 2022 року на електронну пошту суду адвокатом ОСОБА_2 було подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Таким чином, посилаючись на ст. 336 КПК України просить провести судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_2 суд встановив наступні обставини.

Згідно з ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України передбачений перелік підстав, з яких судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).

Частиною 2 ст. 336 КПК України визначено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

В свою чергу, у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хворобиCOVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-213.04.2020 р. прийнято Закон України «Про внесення зміни до пункту 20-5розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Так, абз. 7 ч. 1 вказаного Закону визначено, що розгляд питань, віднесених до повноважень слідчого судді, суду (крім розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) за його рішенням, прийнятим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути проведено у режимі відеоконференції, про що повідомляються сторони кримінального провадження у порядку, визначеному статтею 135 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд не має права прийняти рішення про проведення судового засідання щодо розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у режимі відеоконференції, в якому поза межами приміщення суду перебуває підозрюваний (обвинувачений), якщо він проти цього заперечує.

Окрім того, абз. 8 передбачено, що проведення судового засідання у режимі відеоконференції, у тому числі під час судового провадження, здійснюється на умовах, визначених абзацом сьомим цього пункту, з дотриманням правил, передбачених частинами третьою - дев`ятою статті 336 цього Кодексу.

В свою чергу, із аналізу ч.ч. 3-9 вказаної статті вбачається, що дистанційне судове провадження може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду, а також в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, при цьому судовий розпорядник, секретар судового засідання цього суду, або службова особа такої установи зобов`язана вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

Тобто, діючим КПК України не передбачена можливість здійснення судового засідання під час розгляду кримінального провадження власними технічними засобами поза межами вище перелічених установ.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові № 760/15429/20 від 01.12.2021 року.

До того ж, наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 року № 196 затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку за участі сторін поза межами приміщення суду лише під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах.

Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_2 не підлягає задоволенню та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 336 КПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1