ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 766/1027/21
Номер провадження 11-cc/819/610/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6 .

Представника

власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000086 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ст. слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Херсонській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000086 від 01.10.2020 року, а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1732 площею 20,694 га, за адресою: смт Антонівка, вул.Лугова, 60, з перевалочною базою та усіма будівлями на ній, що належить Антонівській селищній раді та передана в оренду ТОВ «Річкова навігація Херсон»;

- земельну ділянку та перевалочну базу на ній з усіма будівлями та приміщеннями в смт Антонівка по пров.Янтарному, 37, що на праві приватної власності належить ТОВ «Південні шляхи України 2020»;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1684 з усіма будівлями на ній, за адресою: м.Херсон, смт Антонівка, пров.Янтарний, 34-а, що на праві приватної власності належить ТОВ «Річковий термінал»;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1133 площею 2,4844 га, з усіма будівлями та приміщеннями на ній, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить Антонівській селищній раді, передана в оренду ОСОБА_8 , а ним у суборенду ОК «ЖБК «ЖК КОМФОРТ ХЕРСОН».

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував відсутністю правових підстав для накладення арешту на майно та задоволення клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ст. слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Херсонській області та накласти арешт на майно, що зазначене в клопотанні слідчого.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує про те, що слідчий суддя не врахував можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, в порушення вимог ст.23 КПК України без безпосереднього дослідження майна вирішив питання про те, що воно не являється речовим доказом у провадженні, чим проявив формальний підхід до розгляду клопотання слідчого та безґрунтовно відмовив у задоволенні клопотання.

Зазначені земельні ділянки з усіма будівлями на них постановою слідчого від 20 квітня 2021 року визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0000086.

Так, у даному провадженні додатково проводиться розслідування злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, за фактом внесення завідомо недостовірних відомостей посадовими особами ТОВ «Річкова навігація Херсон», ТОВ «Річковий термінал» та ОК «ЖБК «ЖК КОМФОРТ ХЕРСОН» до офіційних документів, а саме рішень виконавчого комітету Антонівської селищної ради 1993 та 1995 років та свідоцтв на право власності/користування нерухомим майном.

Крім того, наявні підстави вважати, що за відсутності законного первинного речового права на об`єкти нерухомості здійснено реєстрацію речового права та у подальшому безпідставно отримано/передано земельні ділянки без проведення земельних торгів.

На думку прокурора у даному випадку таке обмеження права власності як арешт майна є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

У разі незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, не виключено, що вказані земельні ділянки зі спорудами будуть передані новим власникам/користувачам, що призведе до затягування досудового розслідування, порушення розумних строків слідства та приховування слідів досліджуваних кримінальних правопорушень.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОК «ЖБК «ЖК Комфорт» просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, представника власника майна, які в судових дебатах залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Матеріали провадження свідчать, що СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000086 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1, ч.3 ст.358 КК України з приводу того, що службові особи Антонівської селищної ради, діючи за попередньою змовою з громадянами України та посадовими особами суб`єктів господарської діяльності незаконно змінили цільове призначення земель територіальної громади з житлової та громадської забудови на землі під будівлями та спорудами річкового транспорту, що призвело до збитків бюджету на суму близько 226,8 млн. грн.

20 квітня 2021 року постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Херсонській області:

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1732 площею 20,694 га, за адресою: смт Антонівка, вул.Лугова, 60, з перевалочною базою та усіма будівлями на ній, що належить Антонівській селищній раді та передана в оренду ТОВ «Річкова навігація Херсон»;

- земельну ділянку та перевалочну базу на ній з усіма будівлями та приміщеннями в смт Антонівка по пров.Янтарному, 37;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1684 з усіма будівлями на ній, за адресою: м.Херсон, смт Антонівка, пров.Янтарний, 34-а, що на праві приватної власності належить ТОВ «Річковий термінал»;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1133 площею 2,4844 га, з усіма будівлями та приміщеннями на ній, розташовану за орендою: АДРЕСА_1 , яка належить Антонівській селищній раді, передана в оренду ОСОБА_8 , а ним у суборенду ОК «ЖБК «ЖК КОМФОРТ ХЕРСОН»,

визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000086 (а.п.31-33).

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12 травня 2021 року на вказане майно накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2021 року за клопотанням представника власників майна арешт скасовано.

15 вересня 2021 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Херсонській області звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області із клопотанням в якому просив накласти арешт на земельні ділянки з усіма будівлями та спорудами на них.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що зазначене майно є предметом злочину, постановою слідчого визнане речовим доказом в кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості його незаконного відчуження на нього необхідно накласти арешт. Крім того зазначив, що підставою скасування арешту майна, відповідно до ухвали від 05 липня 2021 року було те, що на даний час відомо про законність підстав користуватись даними земельними ділянками нинішніми власниками, що підтверджується внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, органом досудового розслідування на даний час не досліджується питання законності набуття чинними власниками (користувачами) досліджуваних земельних ділянок та будівель, однак надається оцінка правомірності відчуження цих земельних ділянок із комунальної власності громади.

Зокрема у даному провадженні додатково проводиться розслідування злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, за фактом внесення завідомо недостовірних відомостей посадовими особами ТОВ «Річкова навігація-Херсон», ТОВ «Річковий термінал» та ОК «ЖБК «ЖК Комфорт Херсон» до офіційних документів, а саме рішень виконавчого комітету Антонівської селищної ради 1993 та 1995 років та свідоцтв на право власності / користування нерухомим майном.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року в задоволенні вказаного клопотання слідчого відмовлено.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що сторона обвинувачення, ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не довела необхідність арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Крім того, на думку слідчого судді стороною обвинувачення не обґрунтовано, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи.

Перевіривши матеріали кримінального провадження у відповідності із доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді виходячи із наступного.

Так, відповідно до положень ст.131,132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується у випадках передбачених КПК України при наявності ряду умов, що передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

Перелік таким умов наведений в ст.132 КПК України, яка визначає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та в ст.170 КПК України, що передбачає правові підстави, умови застосування саме арешту майна та переліку суб`єктів до майна яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положення статті 170 КПК України визначають, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2-3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту наведених норм кримінального процесуального законодавства, слідчий, прокурор, звертаючись із клопотанням про арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів повинні довести існування наступних обставин:

1) що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

2) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням;

3) майно на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт є доказом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним в ст.98 КПК України;

4) існування ризиків того, що відповідне майно може бути приховуване, пошкоджене, зіпсуте, знищене, перетворене, відчужене.

Більш того, згідно з вимогами ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторона обвинувачення повинна подати слідчому судді або суду докази існування таких обставин.

В свою чергу слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вже зазначалося, звертаючись із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні №0000086, а саме земельних ділянок з будівлями на них, перелік яких наведений в клопотанні, слідчий послався на те, що зазначене майно є предметом злочину та постановою слідчого визнано речовим доказом. При цьому слідчий вказував на існування ризику незаконного відчуження майна.

Поруч із цим, як вірно вказує слідчий суддя, слідчий у своєму клопотанні не навів жодного обґрунтування щодо відповідності майна, переліченого в клопотанні, критеріям речового доказу, що наведені в ст.98 КПК України.

Формальне посилання слідчого на те, що відповідне майно постановою слідчого від 20 квітня 2021 року визнане речовими доказами в кримінальному провадженні, з огляду на положення ч.3 ст.170 КПК України, є недостатнім, оскільки навіть зазначена постанова не мітить такого обґрунтування.

Крім того, стороною обвинувачення під час розгляду клопотання не обґрунтовано можливість використання переліченого в клопотанні майна як доказу в кримінальному провадженні.

Посилання апеляційної скарги прокурора на те, що слідчий суддя проявив формальний підхід під час розгляду клопотання зокрема в питанні відповідності майна критеріям ст.98 КПК України, оскільки в порушення вимог ст.23 КПК України не дослідив таке майно, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки положеннями глави 17 КПК України не передбачено обов`язку слідчого судді досліджувати об`єкти які сторона обвинувачення вважає доказами. Слідчий суддя в такому разі перевіряє лише можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.4 ст. 172 КПК України під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

Натомість, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя акцентував увагу сторони обвинувачення на питанні можливості використання зазначеного майна як доказу в кримінальному провадженні, а саме: «як суд вподальшому буде оглядати вказані речові докази?».

Що стосується питання існування заявленого стороною обвинувачення ризику відчуження майна, то на переконання суду апеляційної інстанції такі доводи слідчого в клопотанні та прокурора в апеляційній скарзі є непереконливими.

Так, матеріали провадження свідчать, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12 травня 2021 року в кримінальному провадженні №0000086 на об`єкти нерухомого майна, що зазначені в клопотанні слідчого, арешт вже накладався.

Вподальшому ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2021 року за клопотанням представника власників майна, зазначений арешт було знято (а.п.34-39).

Із новим клопотанням про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000086 слідчий звернувся 16 вересня 2021 року (а.п.1).

Тобто протягом більш ніж двох місяців до майна ТОВ «Південні шляхи України 2020»; ТОВ «Річковий Термінал»; Антонівської селищної ради, що передане в оренду ТОВ «Річкова навігація - Херсона», ОСОБА_8 , а ним у суборенду ОК «ЖБК «ЖК Комфорт Херсон», не застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження.

Поруч із цим, слідчим у клопотанні та прокурором в апеляційній скарзі попри констатацію існування ризику незаконного відчуження майна не наведено будь-якого обґрунтування щодо його існування, зокрема щодо здійснення певними особами спроб відчужити майно в тому числі і в період з 05 липня 2021 року по 16 вересня 2021 року.

Більш того, як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор в апеляційній скарзі стверджують, що органом досудового розслідування не досліджується питання законності набуття чинними власниками (користувачами) земельних ділянок та будівель, однак надається оцінка правомірності відчуження цих земельних ділянок із комунальної власності.

В цей же час, сторона обвинувачення не наводить жодного обґрунтування, яким чином потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників та користувачів земельних ділянок і будівель.

Імперативними приписами частини першої статті 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи перелічені обставини кримінального провадження, на переконання суду апеляційної інстанції, слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в кримінальному провадженні №0000086, оскільки стороною обвинувачення не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

За наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наданих суду матеріалів, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.171-174, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3