У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.08.2021 Справа №607/15120/21
провадження № 1-кс/607/5037/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz E320», р.н. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, який належить йому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Клопотання вмотивовано тим, що на даний момент зникли обставини, котрі стали підставою для накладення арешту на це майно, оскільки з ним проведено усі слідчі дії.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вказані вимоги підтримав та просив задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні. Додав, що кримінальне провадження перебуває на завершальній стадії. Слідчий направив матеріали для проведення останньої експертизи. З огляду на це просить хоча б повернути йому вказаний автомобіль для ремонту.
Прокурор ОСОБА_4 , за ініціативою якого було накладено арешт, в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі. У цьому клопотанні також зазначив, що проти скасування арешту заперечує, оскільки вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у справі.
Така неявка прокурора не перешкоджає розгляду даної справи, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.
Заслухавши пояснення, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, за необхідне зазначити наступне:
ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року /справа № 607/7383/21/, накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes Benz E 320», р.н. НОМЕР_3 , 2000 року випуску, білого кольору, номер шасі /кузова/ НОМЕР_4 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , та який був вилучений 26 квітня 2021 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Як вбачається зі змісту цієї ухвали, арешт накладений з метою збереження цього майна як речового доказу.
Частиною 1 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Ця норма у комплексному зв`язку із іншими положеннями КПК /параграфом 2 гл. 3 КПК України/ дає підстави для висновку, що сторона обвинувачення вільна у застосуванні заходів та прийомів проведення досудового розслідування, які дозволені законом.
Таке розслідування у даному провадженні не завершено. Сторона обвинувачення, як і раніше, вважає вказаний автомобіль речовим доказом у справі і наголошує на тому, що продовжує існувати необхідність у здійсненні із ним слідчих дій. Таку необхідність підтверджує і сам заявник, коли у судовому засіданні зазначає, що слідчим призначено експертизу у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, саме на ініціатора клопотання про скасування арешту, поданого під час досудового розслідування, покладено обов`язок довести, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, або що його накладено необґрунтовано.
Як уже частково зазначено вище, ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що ризики, які були визначені в ухвалі слідчого судді при накладенні арешту, припинили своє існування, оскільки із автомобілем проведено усі необхідні слідчі дії.
Однак на підтвердження таких своїх посилань не надав жодного доказу та вони спростовуються його ж власними проясненнями, наданими у судовому засіданні.
З огляду на вказане, зазначені обставини є недоведеними, що свідчить про відсутність підстав для скасування даного арешту.
З наведеного, керуючись ст.ст. 26, 132, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.
Слідчий суддя ОСОБА_1