Справа № 646/6591/21
№ провадження 1-в/646/368/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2021 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю прокурора - ОСОБА_2
представника Основ`янського районного відділу філії державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» в Харківській області - ОСОБА_3
засудженого - ОСОБА_4
секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання начальника Основ`янського районного відділу філії державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» в Харківській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого зварювальником у акціонерному товаристві «ЖИТЛОБУД-1», розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
в с т а н о в и в:
Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом. Відповідно до ст. 75 КК України звільненоОСОБА_4 від призначеного покарання із встановленням іспитового строку тривалістю три роки. Відповідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Начальник Основ`янського районного відділу філії державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» в Харківській області звернувся до суду з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 18 жовтня 2019 року засудженому роз`яснено покладені на нього судом обов`язки.
Під час іспитового строку засуджений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності: 17 лютого 2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 29 травня 2019 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, 01 серпня 2019 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 16 січня 2020 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, 16 січня 2020 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
18 серпня 2020 рокуОСОБА_4 винесено застереження у виді письмового попередження за притягнення до адміністративної відповідальності.

Станом на 09 вересня 2021 року засуджений не вчинив нового правопорушення, що підтверджується довідкою про притягнення до кримінальної відповідальності.

Обов`язки, покладені вироком суду, та заходи, передбачені індивідуальним планом роботи із засудженим, виконано.Іспитовий строк закінчився 11 жовтня 2021 року.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що у період іспитового строку засуджений ОСОБА_4 систематично вчинював правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, отже не довів свого виправлення.
У судовому засіданні представник Основ`янського районного відділу філії державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» в Харківській області доводи клопотання підтримала, яке просила задовольнити. Також, зазначила, що орган пробації не звернувся до суду із клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання через відсутність доказів щодо систематичного вчинення ОСОБА_4 правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання органу пробації, звільнивши його від призначеного покарання, зазначивши, що під час іспитового строку не вчинив нового кримінального правопорушення.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання разом з матеріалами особової справи на засудженого ОСОБА_4 № 53/2019, приходить до наступного.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Матеріали особової справи свідчать, що іспитовий строк за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_4 закінчився 11 жовтня 2021 року.
Згідно ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.
21 жовтня 2021 року до канцелярії суду органом пробації надано довідку № 24-09102021/63063 від 18 жовтня 2021 року, згідно якої ОСОБА_4 за час іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, нового кримінального правопорушення не вчинив.
Проте, матеріали особової справи на засудженого містять відомості щодо притягнення ОСОБА_4 у період іспитового строку до адміністративної відповідальності, а саме: 11 липня 2018 року ч. 1 ст. 122 КУпАП, 12 грудня 2018 року за ст. 125 КУпАП, 01 серпня 2019 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 17 лютого 2019 року за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, 29 травня 2019 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП та 16 січня 2020 року за ч. 4 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Крім того, судовим розглядом встановлено, що 23 квітня 2019 року постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набрала законної сили.

25 березня 2020 року постановою судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки, а також підвергнуто адміністративному штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 20 400,00 грн. Постанова набрала законної сили.
26 листопада 2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ЕАМ № 3482953, на ОСОБА_4 накладено штраф у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Також, на запит суду управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області листом від 29 листопада 2021 року повідомлено, що ОСОБА_4 у період з 11 жовтня 2018 року по 11 жовтня 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності: 27 вересня 2019 року Управлінням патрульної поліції в Харківській області за ч. 4 ст. 126 КУпАП, 16 січня 2020 року Управлінням патрульної поліції в Харківській області за ч. 2 ст. 130 КУпАП, 26 листопада 2020 року Управлінням патрульної поліції в Харківській області за ч. 4 ст. 126 КУпАП, 21 липня 2021 року Управлінням патрульної поліції в Харківській області за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
За приписами ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Частиною 3 ст. 166 КВК України визначено, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Отже, під час розгляду клопотання судом встановлено систематичне вчинення ОСОБА_4 правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Крім того, під час вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку судом приймається до уваги, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
18 серпня 2020 року органом пробації ОСОБА_4 письмово попереджено про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 130 , ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Проте, не зважаючи не засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, та попередження органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, ОСОБА_4 у період іспитового строку систематично продовжував вчинювати правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Положеннями ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За наведених у справі обставин, суд дійшов висновку про небажання ОСОБА_4 у період іспитового строку стати на шлях виправлення, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання як такого, що не ґрунтується на вимогах закону.
Одночасно судом роз`яснюється, що, відповідно до положень ст.ст. 537, 539 КПК України, прокурор не позбавлений права на звернення до суду з клопотанням про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
На підставі викладеного, керуючись ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання начальника Основ`янського районного відділу філії державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» в Харківській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде складений і підписаний без проголошення 29 грудня 2021 року.

Суддя - ОСОБА_1