КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/3856/2021 Головуючий у І-й інст. ОСОБА_1
ЄУН: 758/1857/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду виділені матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 до 18 жовтня 2021 року включно.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_6 розмір застави ухвалено не визначати.

Мотивуючи постановлене рішення, суд вказав на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих; вчиняти інші кримінальні правопорушення, а утримання обвинуваченого під вартою буде сприяти забезпеченню виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні у розумні строки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_6 обраний щодо нього запобіжний захід із тримання під вартою на не пов`язаний із позбавленням волі: домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати місце проживання з 22 год. до 06 год. наступного дня, заставу чи особисте зобов`язання із застосуванням засобу контролю або без такого.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд лише вказав про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, однак не навів будь-якого їх обґрунтування, у той час як прокурор зазначив лише про ризик можливого впливу на свідків та потерпілих, які не допитані в судовому засіданні.

На думку сторони захисту, суд 1-ї інстанції не звернув увагу на невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України, оскільки до клопотання не додано копії документів, якими обґрунтовується клопотання, а в самому клопотанні не викладено обставин, які обґрунтовують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і докази тому не були перевірені слідчим суддею який, окрім того, не мав повноважень на розгляд цього клопотання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який проти неї заперечив, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування (продовження) запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, та в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Беручи до уваги існування обґрунтованих ризиків у тому, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на по терпіли і вчиняти інші кримінальні правопорушення, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей.

Доводи апеляційної скарги про не дослідження слідчим суддею доказів про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та невідповідності клопотання прокурора вимогам ст.ст.184,199 КПК України, оскільки до нього не додано копій документів на обґрунтування вказаних у ньому доводів, а також розгляд клопотання слідчим суддею який не мав повноважень на його розгляд, не ґрунтуються на приписах кримінального процесуального Закону, а тому задоволенню не підлягають.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

З огляду на те, що рішення суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, постановленим з дотриманням вимог КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, у зв`язку з чим вона має бути залишеною без задоволення, а відтак оскаржувана ухвала суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ______________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4