Справа № 190/1121/21
Провадження №1-в/190/168/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщення суду м.П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Геніческ Херсонської області, засуджений 01.11.2013 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ст.115 ч.2 п.1 КК України до 15 років позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з 05.08.2011 року,-
про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-
встановив:
До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.
Представник ПВК 122 направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_4 направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Дослідивши матеріли особової справи, судом встановлено, що ОСОБА_4 , засуджений вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01.11.2013 року за ст.115 ч.2 п.1 КК України до 15 років позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з 05.08.2011 року. 17.03.2016 року ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області згідно ст.72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення з 05.08.2011 року по 18.11.2013 року зараховано за 2 дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 18.11.2013 року.

Початок строку відбування покарання 05.08.2011 року, кінець строку відбування покарання 22.04.2024 року.

Засуджений ОСОБА_4 з 08.08.2011 року перебуває в місцях позбавлення волі. Під час перебування з 08.08.2011 р. по 24.12.2015 р. в установах виконання покарань характеризувався задовільно. Стягнень та заохочень не мав.

З 24.12.2015 року по 01.11.2017 рік відбував покарання в ДУ «Петрівська виправна колонія №49, де характеризувався добре. Мав 2 стягнення та одне заохочення.

З 01.11.2017 року по 06.03.2020 рік відбував покарання в ДУ «Синельниківська виправна колонія №94» характеризувався добре. Мав одне стягнення та три заохочення .

З 06.03.2020 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122), де характеризується добре, виконує вимоги установленого порядку відбування покарання. Працевлаштований робітником до комплексної бригади майстерень по переробці вторинної сировини. До роботи ставиться добре, контролю за виконанням покладених завдань не потребує з боку представників адміністрації. Має три стягнення та два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно. Рішенням комісії ДУ «П`ятихатська виправна колонія №122» 23.07.2020 року засуджений був розглянутий як такий, що не довів своє виправлення.

Та обставина, що засуджений ОСОБА_4 має заохочення та три стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення.

Згідно характеристики від 18.08.2021 року ОСОБА_4 характеризується добре. Працевлаштований робітником до комплексної бригади майстерень по переробці вторинної сировини. До роботи ставиться добре, контролю за виконанням покладених завдань не потребує з боку представників адміністрації. Має шість заохочень та три стягнення, які погашені. 23.07.2020 року рішенням ДУ «П`ятихатська ВК №122» засудженому ОСОБА_4 відмовлено у поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 КК України як такому, що не довів своє виправлення.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_4 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:
Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1