Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

13 грудня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6

Прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року в кримінальному провадженні № 0000450,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене в рамках кримінального провадження №0000450: транспортний засіб марки «ЗИЛ -131» спеціалізована вантажна платформа д.н.з. НОМЕР_1 , деревину породи «береза» в кількості 3,2 м.куб., деревину породи «граб» в кількості 3,2 м. куб.,та деревину породи «дуб» в кількості 1 м. куб.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує, що ухвала слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що за правилами п.4 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна має бути зазначено розмір шкоди, проте його діями ніякої шкоди завдано не було, а, відтак, у клопотанні прокурора про арешт майна відомості про шкоду, як і про потерпілу особу, відсутні. Просить поновити пропущений строк на оскарження ухвали слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року, скасувати дану ухвалу та відмовити в задоволенні клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на вилучене майно.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, доводи прокурора щодо залишення ухвали без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга власника майна ОСОБА_5 частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчудження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Між тим, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, на порушення вимог ст. 173 КПК України, в ухвалі не зазначив у чому ж полягає арешт майна: забороні відчудження, розпорядженні чи користуванні майном.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як зазначив прокурор при апеляційному розгляді, товарно-транспортна накладна на деревину містить розбіжності у кількості вилученої деревини, що потребує перевірки. Поряд з цим, прокурором не надано переконливих доказів про необхідність накладення арешту на транспортний засіб марки «ЗИЛ-131» спеціалізована вантажна платформа д.н.з. НОМЕР_1 без можливості права користування даним транспортним засобом ОСОБА_5 , як і не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_5 завданням кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні слід накласти арешт на транспортний засіб марки «ЗИЛ -131» спеціалізована вантажна платформа д.н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони відчудження та розпорядження вказаним транспортним засобом, однак без позбавлення права користування своїм майном власником ОСОБА_5 , що не буде перешкоджати повному і всебічному досудовому розслідуванні, та не буде порушувати право власника на мирне володіння своїм майном, а також на деревину порід береза, граб та дуб.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Поновити апелянту пропущений строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене в кримінальному провадженні №0000450, - скасувати.

Клопотання органу досудового розслідування задовольнити частково.

Накласти арешт на деревину породи «береза» в кількості 3,2 м.куб., деревину породи «граб» в кількості 3,2 м. куб. та деревину породи «дуб» в кількості 1 м. куб.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «ЗИЛ-131» спеціалізована вантажна платформа д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши відчудження, без позбавлення права користування з поверненням транспортного засобу власнику - ОСОБА_5 .

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3