23.11.2021
Справа №642/5638/21
Провадження № 1-кс/642/4499/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000170 від 19.05.2021,
встановив:
До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000170 від 19.05.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , а саме:
-однокімнатна квартира загальною площею 21,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
-однокімнатна квартира загальною площею 21,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
-домоволодіння загальною площею 103, 7 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14658290);
-трикімнатна квартира загальною площею 67,, кв. м за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- земельна ділянка за межами населеного пункту площею 0.12 га, кадастровий номер :02:000:1009 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220), вказуючи, що Другим слідчим відділом (з дислокацією в м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві,, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 19.05.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що підполковник ОСОБА_5 , проходячи військову службу в Управління СБУ в Харківській області на посаді начальника сектору відділу вказаного Управління, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів з метою особистого протиправного збагачення, в порушення вимог ст.ст. 19, 20, 24, 35 Закону України «Про Службу безпеки України», ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Закону України «Про запобігання корупції», в період 30.01.2020 по 18.12.2020, знаходячись у приміщенні відділу УСБУ в Харківській області (відомості про місцезнаходження та адресу розташування якого відповідно до вимог режиму секретності не підлягають розголошенню), діючи з єдиним умислом вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами Управління СБУ в Харківській області, призначених на використання по статті «Особливі витрати» на загальну суму 115500
(сто п`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень України. За вказаним фактом в УСБУ в Харківській області проведене службове розслідування, призначене наказом начальника УСБУ в Харківській області №79 від 12.04.2021 року за результатами якої складений відповідний висновок.
Так ОСОБА_5 04.10.2017, 05.12.2017, 09.09.2019 підготував та підписав рапорти на ім`я начальника УСБУ в Харківській області про встановлення довірчих відносин з трьома громадянами України, які надали згоду на конфіденційну співпрацю. Вказані рапорти були затверджені начальником УСБУ в Харківській області та ОСОБА_5 з 04.10.2017, 05.12.2017, 09.09.2019 почали нараховуватися щомісячні виплати на «Особливі витрати», сума щомісячних виплат на «Особливі витрати» за одним рапортом становила 3500 гривень України.
В той же час встановлено, що підготовка документів нарахування та здійснення виплат за статтею «Особливі витрати», здійснювалась за рапортом від 04.10.2017 до січня 2021 включно, за рапортом від 05.12.2017 до вересня 2020 року включно, за рапортом від 09.09.2019 до січня 2021 включно.
30.06.2021 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві приватної власності належать вищезазначені об`єкти нерухомого майна.
У зв`язку з вищевикладеним, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий просив накласти арешт на майно підозрюваного.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
Захисник проти клопотання слідчого заперечував.
Підозрюваний проти клопотання заперечував частково, а саме вказав, що він не заперечує проти накладення арешту на земельну ділянку, однак, щодо квартир зазначив, що три квартири перебувають в іпотеці, а житловий будинок належить не тільки йому.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів, Другим СВ (з дислокацією в м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві,, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 19.05.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.11.2021, ОСОБА_5 є власником квартир: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 . При цьому, вказані квартири перебувають в іпотеці у ПАТ «Державний ощадний банк України» та АТ «Альфа-Банк».
Згідно чинного законодавства, при посвідченні договору іпотеки, зокрема, квартири, накладається заборона відчуження власником такого майна.
Вказані обтяження зареєстровані у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна .
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на зазначені об`єкти нерухомості, враховуючи наявність державної реєстрації обтяжень щодо такого майна.
Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2021, власниками будинку АДРЕСА_3 є: ОСОБА_5 , якому належить 12/20 частин, ОСОБА_6 , у приватній власності якої 3/20 частин, та ОСОБА_7 , якому належить частина будинку.
Слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення не надано доказів, що 12/20 частин будинку, належних ОСОБА_5 , є співмірними із шкодою, завданою кримінальним правопорушенням, а також те, що слідчий просить накласти арешт на весь будинок, незважаючи на те, існують й інші співвласники домоволодіння, які не мають відношення до кримінального правопорушення. Тому в частині накладення арешту на житловий будинок слід відмовити.
Крім того, власником земельної ділянки площею 0.12 га, кадастровий номер :02:000:1009 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220), є ОСОБА_5 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2021.
При накладенні арешту на вказану земельну ділянку слідчий суддя враховує співмірність, а також згоду власника майна на накладення арешту на неї.
Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на земельну ділянку, в іншій частині вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:
клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на земельну ділянку площею 0.12 га, кадастровий номер :02:000:1009 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220).
В іншій частині вимог - відмовити.
Виконання ухвали доручити слідчому Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Слідчий суддя