ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4708/21
Провадження № 1-в/210/446/21

"06" жовтня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , представник ДУ "КВК № 80" ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції) клопотання ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 27.09.2013 р. Сімферопольським районним судом АР Крим за 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі; відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)»

початок строку відбування покарання 29.06.2013 р., кінець 09.01.2023 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України)

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 29 вересня 2013 року Сімферопольським районним судом АР Крим за 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення (за статтею 81 КПК України).
Подання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Позиції сторін.
ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину, за весь час відбування покарання, має подяку.
Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_5 просив суд відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення та має стягнення. Тому відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_4 довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці.
Обставини, встановлені судом.
Вироком Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 27 вересня 2013 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України і призначено йому покарання 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту затримання, тобто з 29 червня 2013 року.
Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 грудня 2013 року вказаний вирок залишено без змін.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 24 листопада 2018 року прибув до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», де на даний час відбуває покарання.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_4 , станом на 14 вересня 2021 року, останній відбуває покарання в Криворізькій ВК №80. За період відбування покарання в Криворізькій ВК №80 зарекомендував себе посередньо. Мав 1 (одне) заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та 22 (двадцять два) стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Суспільно - корисні зв`язки з родичами підтримує шляхом телефонних переговорів, отримував посилки, мав побачення. До праці на виробництві установи не виявив бажання бути залученим. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності і їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
З довідки про наявність стягнень та заохочень вбачається, що за весь період відбування покарання, в тому числі і в Криворізькій ВК №80 станом на 14.09.2021 року ОСОБА_4 має 1 (одне) заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та 22 (двадцять два) стягнення, які погашені станом на 2020 рік.
Мотиви та висновку суду
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання(ч.2, п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.
Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за умисний особливо тяжкий злочин. За весь час відбування з 01.07.2013 року по жовтень 2021 року засуджений мав двадцять два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, та лише одне заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці у лютому 2021 року, і це ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення та його поведінка зазнає позитивних змін.
Станом на момент звернення до суду із клопотанням про застосування ст. 81 КК України, стягнення, застосовані до засудженого у період відбування покарання стягнення погашені. Однак, даний факт не може свідчити, що засуджений довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Крім того, об`єктивно згідно з даними адміністрації установи виконання покарань, засуджений не довів свого виправлення, наявність стягнень, які погашені та все одно мали місце, свідчить про непослідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається з щоденника індивідуальної роботи із засудженим та характеристики, ОСОБА_4 станом на 30 липня 2021 року стає на шлях виправлення.
Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.
Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_4 не довів свого виправлення, під час відбування покарання неодноразово порушував режим відбування покарання, а також тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_4 не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" копії ухвал - для відома та вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 08 жовтня 2021 року о 09 год. 20 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1