Справа № 491/1450/17
Провадження № 1-кп/507/17/2022
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
23.02.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Одеської області Ананьївського району с.Ананьїв 1-а
дільниця, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-
спеціальною освітою, неодруженого, жителя
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)15.09.2015 року Ананьївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України, до одного року позбавлення волі, згідно ст.ст.75,76, 102-104 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік;
2)22.02.2017 року Любашівським районним судом Одеської області за ст. 289 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;
в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
українця, громадянина України, уродженця с. Шимкове Ананьївського
району Одеської області, з загально-середньою освітою, не
працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
уродженця м.Ананьїв Одеської області, українця, громадянина України,
непрацюючого, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою,
АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в
АДРЕСА_4 , не маючого судимості в силу ст.
в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 15.09.2015 року Ананьївським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України до одного року позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив новий умисний, повторний, корисливий злочин за наступних обставин.
11 червня 2016 року приблизно о 1 годині, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , разом із іншою особою гуляли по АДРЕСА_5 , де побачили автомобіль марки ГАЗ - 24 державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , який перебував на проїжджій частині за адресою: АДРЕСА_5 . В них виник умисел на заволодіння вказаним автомобілем. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 намагались завести двигун автомобіля, а інша особа перебувала на вулиці та слідкувала, щоб їх ніхто не бачив. Не завівши двигун автомобіля, вони вирішили викрасти запчастини з автомобіля.
Реалізуючи свій умисел, обвинувачені ОСОБА_4 , та ОСОБА_14 , а також інша особа, за попередньою змовою між собою, викрали з-під капоту автомобіля марки ГАЗ - 24 державний номер НОМЕР_1 акумуляторну батарею марки 60 а/ч «Feon» вартістю 500 грн., із салону автомобіля автомобільну магнітолу вартістю 387 грн., з багажнику автомобіля акустичну колонку «SVEN» вартістю 404 грн. 46 коп., чим спричинили потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1392 грн. 00 коп. Викраденим майном обвинувачені розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 185 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 10 серпня 2016 року приблизно о 01 годині обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 перебували на 1-й дільниці с.Ананьїв Подільського (колишнього Ананьївського) району Одеської області біля домоволодіння ОСОБА_16 , де обвинувачений ОСОБА_9 запропонував вчинити крадіжку з вказаного домоволодіння, оскільки там ніхто не мешкав, на що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 погодились. Далі, обвинувачені ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 одягли будівельні рукавиці та через хвіртку зайшли на територію домоволодіння, а обвинувачений ОСОБА_5 залишився біля воріт слідкувати, щоб ніхто їх не бачив. Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підійшли до будинку, де ОСОБА_4 постукав у вікно, щоб впевнитись, що дійсно нікого не має вдома. Ніхто не відгукнувся і ОСОБА_4 підійшов до дверей будинку, які шляхом притиснення відчинив. Зайшовши в будинок ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за допомогою запальнички з ліхтарем почали світити по будинку і роздивлятись, що викрасти. Побачивши електронні прилади, які вони вирішили з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення викрасти, ОСОБА_4 з будинку виніс телевізор марки «DIGITAL LED» моделі «DLE-4011» 40 дюймів вартістю 8588 гривень 00 коп. і залишив його на подвір`ї, а ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 пересвідчившись у відсутності на вулиці сторонніх осіб, зайшли в будинок та винесли бувший у користуванні шуруповерт марки «JVC-Technik» вартістю 421 грн. 00 коп., бувший у користуванні комп`ютерний системним монітор марки «MAG» моделі «ТР2053W» вартістю 1235 грн. 00 коп., бувший у використанні тюнер супутникового телебачення марки «EUROSKY» моделі «FS-4050» вартістю 329 грн. 00 коп., бувший у використанні модем інтернету марки «D-Link DSL-2500U» вартістю 167 грн. 00 коп., бувший у використанні комп`ютерний системний блок марки «Bravo» вартістю 831 грн. 00 коп., бувшу у використанні клавіатуру марки «Gembird» вартістю 151 грн. 00 коп., бувшу у використанні комп`ютерну мишку марки «Trust» вартістю 197 грн. Після крадіжки обвинувачені вказане майно перенесли до домоволодіння ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 185 КК України.
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 своїми діями вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 185 КК України.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 винними у вчинені інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали себе повністю, щиро розкаялися та розповіли про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповіли, що 11.06.2016 року у вечірній час, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інша особа на вулиці в м.Ананьїв Одеської області побачили автомобіль ГАЗ-24. Вони відчинили вказаний автомобіль та викрали акумуляторну батарею, автомобільну магнітолу, акустичну колонку. 10 серпня 2016 року в нічний час ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 проникли до житлового будинку ОСОБА_16 , який розташований на 1-й дільниця с.Ананьїв Ананьївського району Одеської області звідки викрали побутову техніку. Після виявлені крадіжки потерпілими, вони все майно повернули власникам. В скоєному каються, просили суворо не карати, пояснили, що вчинили крадіжки необдумано через неповнолітній вік, завірили про недопустимість вчинення правопорушень в подальшому.
Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_16 згідно заяв просили кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 розглянути у їх відсутність, претензій до обвинувачених не мають, збитки їм відшкодовано повністю.
Обвинувачені окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнали кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ними кваліфікації їх дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинувачених, показання яких відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються та дослідженням документів, що їх характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за:
- ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб;
- ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в житло.
Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за:
- ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб;
- ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в житло.
Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в житло.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, позитивно характеризується, не одружений, не працює, навчається в Ананьївському аграрно-економічному фаховому коледжу, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, покарання відбув повністю, має непогашену судимість, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
ОСОБА_18 був судимий 15.09.2015 року Ананьївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України до одного року позбавлення волі, згідно ст.ст.75,76,102-104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. 22.02.2017 року ОСОБА_4 був засуджений Любашівським районним судом Одеської області за ст. 289 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 21.08.2020 року ОСОБА_4 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, що підтверджується довідкою про його звільнення від 21.08.2020 року.
При обранні покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, посередньо характеризується, не одружений, не працює, не має судимості в силу ст. 89 КК України, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
22.02.2017 року ОСОБА_6 був засуджений Любашівським районним судом Одеської області за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до довідки Подільського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 22.02.2022 року № 135/28/1-22 ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, що підтверджується ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 20 січня 2020 року, яка набрала законної сили 03.02.2020 року.
При обранні покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, позитивно характеризується, не одружений, не працює, не має судимості в силу ст. 89 КК України, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
22.11.2017 року ОСОБА_17 був засуджений Малиновським районним судом м.Одеса за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;
Відповідно до довідки Подільського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 22.02.2022 року № 134/28/1-22 ОСОБА_17 звільнений від відбування призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, що підтверджується ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 20 січня 2020 року, яка набрала законної сили 13.02.2020 року.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд визнає: вчинення злочину в неповнолітньому віці, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяних збитків.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не встановлено.
Покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 необхідно призначити за сукупністю злочинів із застосуванням ст. 70 КК України, так як вони вчинили два злочини.
Підстав для застосування ст.ст. 71, 70 ч.4 КК України при призначенні покарання обвинуваченим не має, так як обвинувачені повністю відбули покарання за вироками, ухваленими відносно них.
Так, ОСОБА_4 звільнився 21.08.2020 року з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на обліку в органах пробації не перебувають, звільнені від відбування призначених покарань в зв`язку із закінченням іспитового строку, згідно ухвал Ананьївського районного суду Одеської області від 20.01.2020 року.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особи обвинувачених, досудових доповідей згідно яких виправлення засуджених можливе без ізоляції від суспільства, пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги, що збитки відшкодовані, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ст. 185 ч.2 та ст. 185 ч.3 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 104 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченим не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 104 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
ч.2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі;
ч.3 ст. 185 КК України три роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - три роки шість місяців позбавлення волі.
Визнати винуватим ОСОБА_6 у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
ч.2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі;
ч.3 ст. 185 КК України три роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - три роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: шуруповерт JVC, монітор МАС, супутниковий тюнер Evrosky, телевізор DIGITAL, системний блок Bravo, клавіатуру Cembird, комп`ютерну мишку Trust, модем D-Link, які зберігаються у ОСОБА_19 передати потерпілому ОСОБА_16 за належністю; автомобільну магнітолу, яка зберігається у ОСОБА_20 передати потерпілій ОСОБА_13 за належністю, автомобільну колонку, яка зберігається у ОСОБА_21 передати потерпілій ОСОБА_13 за належністю.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя: ОСОБА_1