УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та охоронній сфері ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001173 від 09.10.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, командира взводу управління командира 2 реактивної артилерійської батареї НОМЕР_1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001173 від 09.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері.

Відповідно до вимог ст.ст.3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Проходячи військову службу на посаді командира 3 реактивної артилерійської батареї 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , молодший лейтенант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,ст.ст. 1- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок,- дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Також, молодший лейтенант ОСОБА_4 , будучи водієм транспортного засобу, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме:

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»,

п.2.9.«Водієві забороняється:

а)керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п.12.6.«Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: …

г)«…на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год.»

п.12.9. «Водієві забороняється:…

б)перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7…», діючи з необережності, в порушення вищезазначених вимог законодавства, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 08жовтня 2020 року о 23 годин 40 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_3 ,на підставі довіреності від 22 січня 2020 року, на горизонтальній ділянці, сухого, чистого асфальтобетонного покриття другої смуги руху (за фактичної організації двостороннього руху, та трьох смуг для руху в кожному напрямку), 454 км автодороги Київ-Одеса Біляївського району Одеської області, в темний час доби, із сторони м. Одеси в напрямку м. Києва,наближуючись до АЗС «ОККО», розташованій на території Нерубайської сільської ради, автодорога Київ-Одеса, № 1, маючи реальну та об`єктивну можливість продовжувати рух в обраних напрямках, діючи із необережності, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни,порушуючи вимоги п.п. 1.5., 2.3.(б), 2.9.(а), 12.1., 12.6.(г), 12.9.(б)Правил дорожнього руху України,знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, здійснював рух з перевищенням максимально допустимої швидкості, а саме зі швидкістю 140 км/год,був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перевищив дозволену для руху на даній ділянці дороги швидкість руху, та при здійсненні маневру перестроювання із однієї смуги руху на іншу, втратив керування транспортним засобом, допустив некерований виїзд автомобіля вправо за межі проїзної частини, з подальшим наїздом на металеву огорожу та перекиданням автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) відкритої черепно-лицьової травми: множинних саден обличчя справа, забійно-рваної рани лобово-тім`яної ділянки справа, забійної рани в ділянці правої надбрівної дуги, забійної рани в ділянці носо-губного трикутника справа, забійної рани правої передвушної ділянки та правої вушної раковини, крововиливу у м`які тканини лобово-тім`яної ділянки справа і зліва, крововиливів у м`які тканини обличчя, осколкового перелому правої виличної кістки, осколкового перелому правої гілки нижньої щелепи в середній третині, багато осколкових переломів кісток склепіння та основи черепа, множинних розривів твердої мозкової оболонки в ділянці склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які оболонки на випуклій та нижній поверхнях півкуль мозочка та в ділянці стовбурового відділу мозку, розмічення та травматична екстракція великих півкуль головного мозку; б) закритої травми грудної клітки: садна в ділянці правого надпліччя, забоїв легень; в) травми кінцівок: саден правої верхньої кінцівки, закритих осколкових переломів обох кісток лівого передпліччя в середній третині з крововиливами у навколишні м`які тканини, які оцінюються в сукупності, та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала на місці дорожньо-транспортної події від розтрощення черепу.

Крім того, пасажир автомобіля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми в форму струсу головного мозку, закритих скалкових переломів передньої та латеральної стінок правої верхньощелепної пазухи, забою (що проявився набряком) м`яких тканин правої виличної області, синця повіки правого ока, забою (що проявився набряком) м`яких тканин підочної та щічної областей справа, саден правих передпліччя та кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобіля в момент зіткнення із перешкодою.

Також, пасажир автомобіля ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, синці скроневих областей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобіля в момент зіткнення із перешкодою.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 1.5., 2.3.(б), 2.9.(а), 12.1., 12.6.(г), 12.9.(б) «Правила дорожнього руху» України, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, у своєї сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, та спричинення смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми необережними діями, що виразилися в порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлені ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчиненні ним тяжкого злочину, за який Законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що може бути визнане ОСОБА_4 більш небезпечним ніж втеча. Разом з цим, ОСОБА_4 є військовослужбовцем та в теперішній час несе службу в районі де тривають бойові дії, та місце дислокації військової частини в якій він несе військову службу постійно змінюється; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,та може спробувати переховуватися у Сумській області або у іншому населеному пункті, як на території України, так і за її межами від суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, маючи безперешкодний доступ до стройової частини, за допомогою впливу або погрозою застосування зброї змусити співробітників або знищити, сховати або спотворити матеріали службових розслідувань за фактом ДТП, або інші документи, які можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні і мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, так як свідки є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 , у якій також проходить службу і підозрюваний ОСОБА_4

-п ерешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що військовослужбовець ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, як військовослужбовець, який наразі проходить військову службу, може здійснити вплив на свідків та потерпілих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам та потерпілим, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали або будуть надавати під час досудового розслідування та в суді. Також, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та судового слідства;

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, як військовослужбовець військової служби за контрактом, може вчинити інший злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби за ч.4 ст.407 КК України, або дезертирство за ч.3 ст.408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, зазначивши, що ризики не доведенні та необґрунтовані. Підозрюваний має дружину, офіційно працевлаштований, визнає свою вину, щиро розкаюється у вчиненому. Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 23.09.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах клопотання.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого діяння, а також характеризуючи дані підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Однак, такий ризик є мінімальним, так як підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування до моменту вручення йому повідомлення про підозру.

Разом з тим, посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, маючи вільний доступ до зброї, може змусити співробітників знищити, спотворити будь-які речі чи документи, а також незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, не доведеними.

Що стосується, посилання прокурора на існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, так, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик стороною обвинувачення не доведений, так як підозрюваний раніше не судимий та притягається до кримінальної відповідальності вперше.

Однак, враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, особу підозрюваного, те, що підозрюваний розкаюється у вчиненому, від органу досудового розслідування з моменту скоєння ДТ до вручення повідомлення про підозру не переховувався, має дружину, офіційно працевлаштований, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою забезпечення дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки та запобіганню ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду.

Так, згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням викладеного в сукупності, особи підозрюваного, наявності лише одного, хоча і мінімального ризику у вигляді можливого переховування, слідчий суддя приходить до переконання, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, необхідно застосувати відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та офоронній сфері ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001173 від 09.10.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши підозрюваного цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 23.11.2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : прибувати до слідчого, прокурора, слідчогосудді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків покласти на СУ ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1