УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_4 щодо невручення пам"ятки про процесуальні права і обов"язки потерпілого у кримінальному провадженні №00001195 від 03.09.2021 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001195 у відповідності до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року по справі №127/20329/21 за його заявою від 04 серпня 2021 року, в якій вказано про вчинення дізнавачем та прокурором кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена за ст.ст. 189, 364, 366, 373 КК України. Просив зобов`язати слідчого внести наступні відомості: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 вчинили службові злочини, використовуючи службове становище та перевищивши службові повноваження; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела дізнавач Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_8 , використовуючи службове становище, вчинили службові злочини шляхом підроблення документів та матеріалів кримінального провадження, приховування речових доказів, примушування давати покази, а також спроби шахрайства шляхом вимагання коштів; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність ст.ст. 189, 364, 366, 373 КК України, а не лише ст. 366 КК України; зобов`язати вручити йому пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 уточнив свої вимоги та просив зобов`язати слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 вручити йому пам"ятку про процесуальні права і обов"язки потерпілого у кримінальному провадженні №00001195 від 03.09.2021, посилаючись на те, що норми ст. 55 КПК України, засилені правовими позиціями Верховного Суду та ЄСПЛ щодо набуття статусу та прав потерпілого з моменту подання особою заяви про вчинення злочину із обгрунтуванням нанесеної заявнику шкоди. Ним подано заяву із повідомленням про нанесену йому шкоду, він набув процесуального статусу потерпілого з моменту її подання та реєстрації, а зміна статусу потерпілого можлива лише за вмотивованою постановою слідчого, яка може виноситись після отримання та дослідження доказів. Матеріальна шкода, яка йому була спричинена, буде обгрунтована в ході розслідування.

Слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України її відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_4 розслідується кримінальне провадження №0001195 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення були внесені на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року, якою зобов`язано уповноважену особу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень дізнавачем Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 та прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Згідно з постановою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 від 20 вересня 2021 року визначена підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001195 від 03.09.2021, за четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницькому.

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до Вінницького міського суду Вінницької області, в якій зазначив, що відповідно до ст. 55 КПК України він набув у вищезазначеному кримінальному провадженні статус потерпілого з моменту подання ним заяви про вчинення злочину із обґрунтуванням нанесеної йому шкоди, однак слідчий не вручив йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Основний закон України забезпечує кожному право на захист своїх прав та свобод у судовому порядку. Охорона гарантованих Конституцією прав та інтересів є одним із провідних завдань кримінального провадження. Інститут відшкодування шкоди у кримінальному провадженні є необхідним для справедливого судового розгляду та відновлення порушених прав.

Кримінальний процесуальний закон (статті 55-59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з п. 4 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Однак, як вбачається із заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень від 04 серпня 2021 року, останній зазначив, що внаслідок злочинних дій йому та його сім`ї нанесено шкоди, яка має матеріальний та моральний вираз. Він із сім`єю перебуває під тиском дізнавача, погрозами обмеження волі, у постійному нервовому напруженні. Він є інвалідом за наслідками складних неврологічних захворювань, а приїзди і дзвінки поліціантів, виклики до поліції та інші незаконні дії призвели до погіршення його стану здоров`я, позапланових лікувань та реабілітації. Тому він вважає, що такими діями йому нанесено матеріальну та моральну шкоду у еквівалентному розмірі 20 тисяч гривень.

За таких обставин, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_4 щодо невручення йому пам"ятки про процесуальні права і обов"язки потерпілого у кримінальному провадженні №00001195 від 03.09.2021 слід задоволити.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 55, 303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Зобов"язати слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 вручити ОСОБА_3 пам"ятку про процесуальні права і обов"язки потерпілого у кримінальному провадженні №00001195 від 03.09.2021.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: