ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1546/17 Номер провадження 11-кп/814/51/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.04.2018 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Матяшівка, Лубенського району, Полтавської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.11.2009 Лубенським міськрайонний судом Полтавської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. 14.08.2015 року за підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 06.08.2015 звільнений умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 4 дні
встановила :
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано не відбуте покарання за вироком Лубенського міськрайонного судом Полтавської області від 12.11.2009 за ч. 1 ст. 115 КК України і за сукупністю вироків ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років 10 (десять ) місяців 4 (чотири) дні.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 визначено обчислювати із часу взяття від варту 26.04.2017 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою .
Зараховано засудженому ОСОБА_8 відповідно ч.5 ст.72 КК України з урахуванням ст.5 КК України та ст. 58 Конституції України в строк
покарання строк його попереднього ув`язнення з 26 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно вироку суду, 25 квітня 2017 року, близько 15 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_12 розпивали спиртні напої, де у ОСОБА_8 , який має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за ч. 1 ст. 115 КК України на ґрунті неприязних відносин, виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .
Діючи з прямим умислом направленим на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх особливо тяжкі суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання наніс потерпілому не менше 10 ударів ногами у взутті та руками зігнутими в кулак по голові, не менше 8 ударів по тулубу. В результаті чого заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: повний поперечний перелом, грудини між 3 і 4 ребром, з крововиливами в м`які тканини в місці перелому, переломи ребер справа: 4-5 по білягрудинній лінії, 2,3,4,5,6, 7,8 по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, переломи ребер - зліва: 4 ребро по білягрудинній лінії, 2,3,4,5,6,7,8,9 по середньо-ключичній лінії, 4,5,6,7,8 ребро по передній пахвовій лінії, з них 6 і 7 ребра з вистоянням уламків ребер у плевральну порожнину. 7 ребро по задній пахвовій лінії з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, крововилив в ліву плевральну порожнину, розрив тканини легенів в місцях вистояння уламків ребер зліва з крововиливами на поверхні: синець навколо правого ока з садном на верхній повіці у зовнішнього кута ока та садном на нижній повіці правого ока у зовнішнього кута лівого ока, поверхневу забиту рана в області лівої брови по середині, синець в області лобу зліва над бровою, кровопідтічність м`яких, тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лівій лобній області перенісся справа, синець в області спинки носу на фоні якого більше справа поверхнева рана, садно в області спинки носу зліва, переривчате садно в області крила носу справа, забита рана в області правої щоки, з розповсюдженням на верхню губу справа, поверхнева забита рана в області підборіддя справа, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи по середині, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва з забитою ранкою, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи справа, садно по тильній поверхні 4-го пальця лівої кисті., синець з садном по передній поверхні грудної клітки справа, які носять характер при життєвості та утворились незадовго до настання смерті, і утворились від дії тупого (тупих) предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути рука зігнута в кулак сторонньої людини, нога у взутті, сторонньої людини або інший предмет з подібними характеристиками, що мають ознаки тяжких тілесних, ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, давши їм оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_8 є склад кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.
Суд присяжних вважав доведеною винність ОСОБА_8 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_12 , тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння та кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 121 КК України.
З урахуванням встановленого, суд вважав за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ст. 121 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та, на думку суду, буде необхідним і достатнім засобом впливу для запобігання вчинення ним нових злочинів.
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прохає скасувати обвинувальний вирок Миргородського міськрайонного суду від 13.04. 2018 року за ч.1 ст. 121 КК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та як наслідок, до невідповідності призначеного ОСОБА_8 покарання тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, яке є явно несправедливим через м`якість і не відповідає особі винного, ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та не достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_8 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 12 років. На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.11.2009 року за ч. 1 ст. 115 КК України і за сукупністю вироків ОСОБА_8 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років 10 місяців 4 дні. В іншій частині вирок залишити без змін.
Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема: невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинуваченим.
Згідно зі ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Положеннями ч.1 ст.413 КПК України регламентовано, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
За ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Пунктами 1,2 ч.1 ст.420 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання.
Доводи прокурора про безпідставність перекваліфікації судом першої інстанції дій ОСОБА_8 з п. 13 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України, є слушними з огляду на таке.
Так, під час апеляційного розгляду колегією суддів установлено, що 25.04.2017, близько 20 години, ОСОБА_8 , знаходився в приміщенні будинку ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_12 вживали алкогольні напої. Під час спільного відпочинку між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_15 .1. Після цього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за ч. 1 ст. 115 КК України, наніс потерпілому удари ногами у взутті та руками зігнутими в кулак по голові не менше 10 разів, по тулубу не менше 8 разів, після чого, доводячи свій умисел до кінця, рукою схопив потерпілого за шию та задушив, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, заподіявши згідно висновку судово-медичної експертизи № 85 від 26.04. 2017 (т.2, а.с.9-12) тілесні ушкодження, які можна розділити па 2 умовні групи:

1 група - крововилив у м`які тканини шиї зліва і справа, повний перелом щитоподібного хряща вертикальний в області переднього кута хряща розділяючи хрящ на пластини. Перелом правого верхнього ріжка щитоподібного хряща у його основи зі зміщенням та перелом, лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща у його основи зі зміщенням та масивними крововиливами в м`які тканини в місцях переломів і в області м`яких тканин навколо щитоподібного хряща зліва та справа, повний перелом лівого ріжка під`язичної кістки, зліва в місці його з з`єднання з тілом, кістки, навкруги в м`які тканини крововилив з розповсюдженням на тіло під`язичної кістки, темна рідка кров в порожнинах серця та крупних судинах, цяткові крововиливи в слизові оболонки очей, цяткові крововиливи на поверхні серця і легенів, ця група ушкоджень утворилась прижиттєво в результаті здавлювання органів шиї руками (найбільш вірогідно правою рукою) і відносно до живої особи мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого.

2 група - повний поперечний перелом грудини між 3 і 4 ребром З крововиливами в м 'які тканини в місці перелому, переломи ребер справа: 4-5 по білягрудинній. лінії. 2,3,4,5,6,7,8 по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які тканини в місцях переломив, переломи ребер - зліва; 4 ребро по білягрудинній лінії. 2,3,4,5,6, 7,8,9 - по середньо-ключичній лінії, 4,5,б, 7,8 ребро по передній пахвовій лінії, з них 6 і 7 ребра з вистоянням уламків ребер у плевральну порожнину, 7 ребро по задній пахвовій лінії з крововиливами в м`які. тканини в місцях переломів, крововилив в ліву плевральну порожнину до 200 мл рідкої крові, розрив тканини легенів в місцях вистояння уламків ребер зліва з крововиливами на поверхні: синець навколо правого ока з садном на верхній повіці v зовнішнього кута ока та садном на нижній повіці правого ока у зовнішнього кута лівого ока поверхневою забитою ранкою в області лівої брови по середині, синець в області лобу зліва над бровою, кровопідтічність м`яких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лівій лобній області перенісся справа, синець в області спинки носу на фоні якого більше справа поверхнева рана, садно в області стінки носу зліва, переривчате садно в області крила носу справа, забита рана в області правої щоки з розповсюдженням на верхню губу справа, поверхнева забита рана в області підборіддя справа, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи по середині, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва з забитою ранкою, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи справа, садно по тильній поверхні 4-го пальця лівої кисті, синець з садном/ по передній поверхні грудної клітки справа, дані ушкодження носять характер при життєвості утворились незадовго до настання смерті, тілесні ушкодження утворились від дії тупого (тупих) предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути рука зігнута в кулак сторонньої людини, нога у взутті сторонньої людини або інший предмет з подібними характерне тиками, при чому в ділянку голови було спричинено не менше 10 травматичних діянь, по тулубу було спричинено не менш 8 травматичних діянь, по лівій руці було спричинено не менш 1 травматичного діяння і відносно до живої особи мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для :життя в момент їх спричинення.

Причиною смерті гр. ОСОБА_12 слід вважати механічну асфіксію в результаті здавлювання органів шиї руками, про що свідчить: крововиливи в м`які тканини шиї зліва і справа, повний перелом, щитоподібного хряща вертикальний в області переднього кута, хряща на пластини, перелом правого верхнього ріжка, щитоподібного хряща у його основи зі зміщеннями та перелом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, у його основи зі зміщенням та масивними крововиливами в м`які тканини в місцях переломів і в області м яких тканин навколо щитоподібного хряща зліва та справа, повний перелом лівого ріжка під`язичної кістки зліва в місці його з`єднання з тілом?

кістки, навкруги в м`які тканини крововилив з розповсюдженням на тіло під`язичної кістки, темна рідка кров в порожнинах серця та крупних судинах, цяткові крововиливи в слизові оболонки очей, цяткові крововиливи на поверхні серця і легенів.

Апеляційний суд наведені дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікує за п.13 ч.2 ст.115 як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Така кваліфікація дій обвинуваченого підтверджується безпосередньо дослідженими судом апеляційної інстанції належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами.
Так, під час розгляду кримінального провадження у судах першої та другої інстанцій, обвинувачений ОСОБА_8 хоча і визнав частково свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, стверджуючи у судових засіданнях, що не мав умислу на вбивство ОСОБА_12 , однак незважаючи на таку процесуальну позицію суду повідомив, що 25.04.2017 ввечері разом із загиблим та іншими особами вживав алкогольні напої у будинку ОСОБА_9 . Під час вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_12 виникла суперечка, у зв`язку з тим, що потерпілий чіплявся до дружини обвинуваченого, під час якої наніс йому декілька ударів кулаками по голові, від чого потерпілий упав на підлогу. Після цього ОСОБА_8 підняв потерпілого ОСОБА_16 , тримаючи його за шию, та кинув на ліжко. Після чого ОСОБА_12 просив налити йому ще горілки. Після того, як обвинувачений пішов з будинку ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_12 був ще живий. Вранці ОСОБА_8 дізнався, що потерпілий ОСОБА_16 помер.

Таким чином, у суді ОСОБА_8 підтвердив, що мав конфлікту ситуацію с потерпілим ОСОБА_12 , наносив йому тілесні ушкодження, у тому числі брав рукою за шию, проте не душив його.

Незважаючи на такі показання обвинуваченого ОСОБА_8 вина у інкримінованому йому злочині підтверджується наступними доказами.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_13 повідомив апеляційному суду, що бачив конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_12 бачив, як ОСОБА_8 бив потерпілого Мисника кулаками по обличчю, а після того як потерпілий упав, ногами, взутими у кирзові чоботи по голові та тулубу близько 10 ударів. Після чого ОСОБА_8 підняв потерпілого з підлоги (яким чином не пам`ятає, можливо за шию) та кинув на ліжко.

У судове засідання для допиту також викликався свідок ОСОБА_9 , проте за повідомленням прокурора, який приймає участь у даному кримінальному провадженні даний свідок помер.

Даючи показання суду першої інстанції свідок ОСОБА_9 також підтвердив, що бачив конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , був свідком побиття обвинуваченим потерпілого ОСОБА_12 , підтвердив, що ОСОБА_8 брав потерпілого за горло та кидав на ліжко.

Отже, як сам ОСОБА_8 , так і свідки підтвердили, що обвинувачений бив потерпілого та хапався рукою за шию.

Апеляційним судом з приводу судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 від 26.04.2017 №85 (т.2, а.с.9-12) було допитано експерта ОСОБА_17 , який підтримав висновки експертизи, підтвердив, що смерть ОСОБА_12 настала саме від механічної асфіксії внаслідок здавлювання дихальних шляхів. Заперечив можливість настання смерті потерпілого в даному конкретному випадку, у зв`язку з наданням його тілу прискорення з прикладенням сили в області шиї (кидання , піднімання за шию тощо).

Таким чином, колегія суддів при визначенні спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_8 саме на скоєння умисного вбивства потерпілого, враховує, що обвинувачений мав конфлікт із потерпілим, що підтверджується наведеними вище доказами, вчинив його вбивство шляхом удушення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що наведені та проаналізовані фактичні обставини справи виключають можливість кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України, оскільки механізм застосованого ним насильства не дає підстави вважати, що ОСОБА_8 мав намір спричинити будь-які тілесні ушкодження, а не вбивство.

Таким чином, дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за п.13 ч.2 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання, враховуючи вимоги ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного, який вину у вчиненому злочині визнав лише частково, не розкаявся, за місцем проживання характеризується негативно, раніше засуджувався за аналогічний злочин.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 на думку колегії суддів є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 апеляційним судом не встановлені.

Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_8 раніше був засуджений вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.11.2009 за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. 14.08.2015 па підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 06.08.2015 ОСОБА_8 був звільнений умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 4 дні.

Таким чином, останній вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком, остаточне покарання йому слід визначити за сукупністю вироків, за правилами статті 71 КК України.

Таким чином, з огляду на викладене вище апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 418, 420 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Прокуратури Полтавської області ОСОБА_18 задовольнити частково.
Вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.04.2018 щодо ОСОБА_8 скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13, ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання - 11 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.11.2009 за ч. 1 ст. 115 КК України і за сукупністю вироків ОСОБА_8 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років 10 місяців 4 дні.

Зарахувати засудженому ОСОБА_8 відповідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 23.12.2021 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, - в той же строк з дня вручення їм копії вироку безпосередньо до суду касаційної інстанції.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4