Справа № 146/922/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданння ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000020 від 17 серпня 2020 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антопіль, Томашпільського району, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, депутатом, особою з інвалідністю не є, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2020 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , проходячи біля автобусної зупинки по вул. Центральна с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області, помітив на дерев`яній лавці технічно справний мобільний телефон марки «ZTE» чорного кольору, після чого в нього виник умисел на викрадення даного мобільного телефону.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав зазначений мобільний телефон, всередині якого знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 50 грн., яка на праві власності належить ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 відразу вимкнув вказаний телефон, та вийняв з нього сім-картку, яку викинув.

На наступний день, а саме 08.08.2020 року в обідній час, перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 увімкнув вищевказаний телефон, помітив на його екрані фото свого знайомого ОСОБА_5 та зрозумів, що телефон належить останньому, вимкнув його, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

Відповідно до висновку експерта № 620 від 26.08.2020 року вартість викраденого мобільного телефону марки «ZTE», становить 688 гривень 10 копійок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 738 грн. 10 коп.

Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

18 вересня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди, потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо покарання за дії вчинені обвинуваченим, кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Прокурор ОСОБА_7 не заперечує щодо затвердження судом угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без його участі, в якій зазначив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000020 до висновку експерта вартість проведення досліджень становить 817,25 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 18 вересня 2020 року між потерпілим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 18 вересня 2020 року покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Запобіжний захід не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 817,25грн (вісімсот сімнадцять гривень 25 копійок).
Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки «ZTE» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» передати за належністю власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухилення.

Суддя:ОСОБА_1