ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, українця, громадянина України, працюючого водієм у ТОВ «ФАСТІВ-АВТОТРАНС», розлученого, на утриманні нікого не маючого, з повною середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0002226 від 15 грудня 2021 року -
встановила:
08.02.2022 старший слідчий слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0002226, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проте закінчити досудове розслідування у зазначений строк не представляється за можливе, оскільки необхідний додатковий строк для завершення проведення призначених експертиз та для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, що в свою чергу унеможливлює закінчення досудового розслідування та скерування обвинувального акта до суду. Разом з тим, заявлені ризики, які існували при застосуванні до підозрюваного міри запобіжного заходу, не втратили свою актуальність, а відтак запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що вказані ризики у клопотанні нічим не підтверджуються, підозра є необґрунтованою та просив обрати запобіжний захід відносно його підзахисного у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Так, згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
При цьому, абсолютність права на свободу не передбачена ні Конституцією України, ні іншими джерелами права, зокрема Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Судовим розглядом встановлено, що СВ Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0002226 від 15.12.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.
16.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
17.12.2021 слідчим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.
Таким чином, слідчий суддя враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні проведено ряд процесуальних дій, які обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину, а саме: проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 15.12.2021; отримано лікарське свідоцтво про смерть № 357 від 15.12.2021; допитаноОСОБА_4 від 16.12.2021 та 17.12.2021; допитано свідків ОСОБА_7 від 16.12.2021; ОСОБА_8 від 16.12.2021; ОСОБА_9 від 16.12.2021; ОСОБА_10 від 16.12.2021; ОСОБА_11 від 16.12.2021; допитано потерпілу ОСОБА_12 від 16.12.2021;проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_4 від 17.12.2021; отримано висновок експерта № 49 від 17.12.2021; допитано ОСОБА_13 від 17.12.2021; допитано ОСОБА_14 від 29.12.2021; отримано висновок експерта № СЕ-19/111-21/63346-Д від 10.01.2022; та проведено ряд інших процесуальних дій. Проте обставинами, що перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є складність кримінального провадження, обсяг та специфіка слідчих (процесуальних) дій, необхідних для здійснення досудового розслідування, складність призначених судових експертиз, у зв`язку з чим їхнє проведення займає багато часу, оскільки потребує дотримання відповідних методик з метою отримання достовірних результатів.
Прокурором в судовому засіданні було доведено, що виконати вимоги ст. 290 КПК України раніше, у межах строку дії ухвали слідчого судді, не виявилось можливим з об`єктивних причин, оскільки у визначений ухвалою суду строк не можливо завершити проведення призначених експертиз, що в свою чергу унеможливлює закінчення досудового розслідування та скерування обвинувального акта до суду.
За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Cлідчий, в клопотанні вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Проте, до вказаних підстав слідчий суддя відноситься критично, та вважає, що стороною обвинувачення не доведено актуальності ризиків, виходячи з наступного.
Так, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Під час вивчення особи підозрюваного ОСОБА_4 , судом встановлено, що останній народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Фастів, громадянин України, зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм у ТОВ «ФАСТІВ -АВТОТРАНС», позитивно характеризується, раніше не судимий, який має сталі соціальні зв`язки.
Окрім цього, як встановлено в судовому засіданні, під час розгляду клопотання, ОСОБА_4 має на утриманні свого батька, який є непрацюючим пенсіонером за віком та потребує постійного догляду, має родину та друзів. Наявність родини є беззаперечним свідченням відсутності наміру ухилятися від органу досудового слідства, прокуратури чи суду.
Окрім цього, слідчий суддя приймає до уваги те, що у даному кримінальному провадженні встановлені та допитані усі свідки та потерпіла, проведено усі процесуальні та слідчі дії, а також те, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся, співпрацює зі слідством.
За таких обставин, тримання під вартою ОСОБА_4 є невиправданим, а таке втручання в його основоположні права і свободи жодним чином не забезпечить реалізацію завдань кримінального провадження та об`єктивний судовий розгляд, а відтак клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, застосування якого зможе забезпечити завдання кримінального провадження.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалила:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначити по 16 березня 2022 року включно.

Звільнити ОСОБА_4 з - під варти, відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга прокурором, підозрюваним, стороною захисту, протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 16 лютого 2022 року о 10 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1