Справа № 211/701/21
Провадження № 1-кп/211/446/21
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 000207 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх та інших осіб не має, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу № 2-1909/2007 від 24.09.2007 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано до виплати аліментів на утримання дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/ 4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до набуття повноліття, на користь матері ОСОБА_6 , починаючи з 25.05.2007.

На підставі виконавчого листа № 2-1909/07 від 24.09.2007 державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження № 34348693 відносно боржника ОСОБА_4 .

Однак ОСОБА_4 , достаменно знаючи про свій обов`язок утримувати дитину, сплачувати аліменти, оскільки він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: 26.12.2013 вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу за ч.1 ст. 164 КК України, про те, що він зобов`язаний до виплати аліментів згідно вищевказаного виконавчого листа в період часу з 01.02.2014 по 20.10.2020 злісно ухилявся від їх сплати.

Так, встановлено, що в період часу з 01.02.2014 до 20.10.2020 ОСОБА_4 не працював, заходів до працевлаштування не приймав, до центру зайнятості з питань працевлаштування не звертався та на обліку не перебував, зустрічі із дитиною не шукав, майно на користь сина не передавав, показуючи цим свою байдужість до долі своєї дитини, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний невідкладно, не пізніше наступного робочого дня повідомити державного виконавця про зміну місця проживання, однак ОСОБА_4 приблизно з 2 півріччя 2020 року змінив місце проживання, а саме: переїхав із АДРЕСА_2 ) до АДРЕСА_1 , де і по теперішній час проживає, однак письмове державного виконавця про дані обставини не повідомив, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), спрямованні на невиконання рішення суду.

Згідно довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу в результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду у ОСОБА_4 утворилася загальна сума заборгованості станом на 20.10.2020 перед ОСОБА_6 в сумі 148 619,70 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_4 в період з 01.02.2014 до 20.10.2020 перед потерпілою ОСОБА_6 утворилась заборгованість в сумі 148 619 грн. 70 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється. Пояснив, що дійсно не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , які стягнуті за рішенням суду. Не сплачує аліменти оскільки не має можливості, роботи не знайде. Просить суворо не наказувати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак, за згодою учасників судового провадження, в силу ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ст. 164 ч 1 КК України, за ознаками: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засуджених так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком.

Суд, при визначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винуватого, який за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Тяжких наслідків від кримінального правопорушення не настало. Обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України щире каяття. Обставини, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, враховуючи факт того, що вчинено кримінальний проступок, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити покарання у виді громадських робіт . Таке покарання, на думку суду, буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 369371, 373376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 ( вісімдесят ) годин громадських робіт .
Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню не має.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1