Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3073/21
Провадження № 1-в/553/50/2022
У Х В А Л А
Іменем України

04.01.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника виправної
колонії - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
засудженого - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції спільне подання начальника Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення з припиненням застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно засудженого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовська Рівненської обл., українця, громадянина України, не одруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засудженого 13.11.2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, -
В С Т А Н О В И В :
Начальник ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" та голова спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради звернулися до суду зі спільним поданням про умовно-дострокове звільнення на невідбуту частину покарання згідно ст. 81 КК України з припиненням застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно засудженого ОСОБА_6 , який з 13.06.2018 року відбуває покарання, призначене вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2018 року у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Засуджений ОСОБА_6 з 22.05.2019 року утримується в ДУ "Полтавська виправна колонія № 64", станом на 01.11.2021 року відбута частина строку покарання засудженим становить 3 роки 04 місяці 12 днів, кінець строку покарання 19.06.2023 року.

В обґрунтування подання посилаються на те, що засуджений за час перебування ДУ "Київський слідчий ізолятор" характеризувався задовільно. Стягнень і заохочень не мав. До ДУ "Полтавська виправної колонії (№ 64)" прибув 22.05.2019 року. Мав 2 стягнення. Стягнення погашені. Має 4 заохочення. На виробництві установи не працевлаштований, але активно залучається до робіт по благоустрою відділення та установи. До виконання робіт по благоустрою ставиться з розумною ініціативою. Має виконавчі листи на суму 65637 грн. 96 коп. Відшкодовано 2244 грн. 08 коп., з них достроково 126 грн. 44 коп. Начальником відділення СВПР та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони як особа, яка довела своє виправлення.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64), 01.11.2021 року на засіданні комісії Полтавської виправної колонії (№ 64) прийнято рішення про направлення матеріалів до Ленінського районного суду м. Полтави для вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_6 .

Представник ДУ "Полтавська виправна колонія № 64", засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні подання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, посилаючись на недоведеність існування обставин, які відповідно до ст. 81 КК України є підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого, наголосивши, що засуджений на виробництві установи не працевлаштований, незважаючи на те, що є працездатною особою, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності та лише 4 рази заохочувався, при цьому востаннє більше 10 місяців тому, тобто характеризується нестабільною поведінкою та не є особою, що довела своє виправлення.

Представник спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі.

При вирішенні подання суд враховує наступне.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_6 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2018 року до покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_6 покарання відбуває з 13.06.2018 року, станом на 01.11.2021 року відбув частину покарання 3 роки 04 місяці 12 днів, відповідно, на час розгляду справи судом відбута ним частина покарання становить більше 2/3 частини призначеного покарання та засуджений має право на застосування положень ст. 81 КК України. Кінець строку покарання засудженого установою виконання покарань визначено 19.06.2023 року.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" та затвердженої начальником установи 01.11.2021 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_6 під час утримання в ДУ "Київський слідчий ізолятор" характеризувався посередньо, стягнень, заохочень не мав.

З 22.05.2019 року міру покарання відбуває в ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)". На початку строку відбування покарання за порушення встановлених правил поведінки два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Під впливом проведених виховних заходів змінив свою поведінку на кращу. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Адміністрацією установи заохочувався чотири рази за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Не працевлаштований на виробництві установи, але активно залучається до робіт по благоустрою відділення та установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України за час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу "Професія", отримав спеціальність "слюсар-сантехнік" в Полтавському навчальному центрі (№ 64) при установі. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", "Підготовка до звільнення", відвідує лекції правового характеру, інформаційні години, пройшов курси підготовки до звільнення. До її реалізації ставиться із зацікавленістю. Відповідно до ст. 112,113 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально корисні зв`язки підтримує з батьками та братом шляхом телефонних розмов.

Термін застосування ст. 101 КВК України щодо зміни умов тримання - за відбуттям однієї третини призначеного строку покарання, а саме - 19.02.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 02.03.2020 року в зміні умов тримання відмовлено, враховуючи подану ним заяву про відмову від пільги. Термін застосування ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строком покарання, а саме - 19.12.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 14.01.2021 року в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким відмовлено, враховуючи подану ним заяву про відмову від пільги. Термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно ст. 81 КК України - за відбуттям двох третин призначеного строку покарання а саме - 19.10.2021 року. Згідно з вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2018 року вину у скоєному злочині визнав повністю, має виконавчий лист на суму 65637 грн. 96 коп., відшкодовано 2244 грн. 08 коп.

Згідно з висновком, наведеним у характеристиці засудженого ОСОБА_6 , він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64) 01.11.2021 року, було прийнято рішення про направлення матеріалів до суду для вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення.

Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

З довідки головного бухгалтера ПВК № 64 вбачається, що заробітна плата засудженому ОСОБА_6 нараховувалася за період з вересня 2019 року по червень 2021 року і становить 23493 грн. 10 коп.

Об`єктивних доказів того, що після червня 2021 року засуджений працевлаштований, суду не надано./Згідно з довідкою помічника начальника установи з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації, засуджений ОСОБА_6 станом на 31.12.2021 року не був працевлаштований в ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" та на ДП "Підприємство ДКВС України № 64"

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 , за час відбування покарання з 19.06.2018 року засуджений він має 2 стягнення, які застосовувались до нього 29.05.2019 року та 03.06.2019 року, й на час судового розгляду справи погашені в установленому законом порядку.

За вчинені порушення до ОСОБА_6 застосовувались стягнення у виді догани (1 раз) та суворої догани (1 раз) за порушення, що виражались у відмові виконувати обов`язки чергового по дільниці КДІР.

За час відбування покарання, тобто за період більше трьох років, засуджений має 4 заохочення, які застосовувались до нього впродовж 2020-2021 років, а саме: 15.06.2020 року, 17.09.2020 року, 15.12.2020 року та 15.03.2021 року.

З довідки заступника начальника установи вбачається, що в період з 01.01.2021 року по 20.12.2021 року засуджений ОСОБА_6 заохочень не мав.

Аналіз наявних у справі доказів та встановлені обставини, на переконання суду, свідчать про відсутність достатніх даних, які доводять, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення та, відповідно, існують підстави для скорочення терміну відбування ним призначеного судом покарання в місцях позбавлення волі й дострокового звільнення.

А тому суд приходить до висновку про відсутність в фактичних підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , який не працює, в період відбування покарання характеризується нестабільною поведінкою, позаяк наявність заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, участь у роботах по благоустрою установи суд розцінює як те, що засуджений дотримується вимог порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі, стає на шлях виправлення, а не довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення є передчасним, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення подання в цій частині.

З виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 № 173 від 04.11.2021 року, наданої медичною частиною № 64 Філії ЦОЗ ДКВС України в Полтавській області, вбачається, що на даний час він не потребує примусового лікування, досягнуто стійкого стану ремісії, стан здоров`я задовільний, групи інвалідності немає. Працездатний.

Відповідно ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у порядк, передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" та ч. 2 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

В ч. 1 ст. 515 КПК України визначено, що суд на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів своєю ухвалою припиняє застосування примусових заходів медичного характеру у разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу або в неї настав тимчасовий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий стан психіки, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

При цьому, аналіз вищенаведених норм права об`єктивно свідчать про те, що адміністрація установи відбування покарання та спостережна комісія не віднесені до кола суб`єктів, які наділені правом ініціювати розгляд судом питання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення подання начальника ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради в цій частині.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд -

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про застосування умовно-дострокового звільнення з припиненням застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно засудженого ОСОБА_8 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1