ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2547/21 Справа № 210/2641/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року, про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, громадянина України, засудженого:
- 27.09.2013 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року залишено без задоволення подання в.о. начальника Державної установи Криворізька виправна колонія (№ 80) ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що за весь час відбуття покарання засуджений не бажав ставати на шлях виправлення, за що на останнього було накладено стягнення, має позов, дій на погашення якого не вчиняв, невідшкодована шкода становить 195638,29 грн.

В апеляційній скарзі:
- засуджений просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
В обґрунтовування зазначає, що вже 7 років не порушує режим відбування покарання та подає іншим засудженим приклад. За цей час створив сім`ю, має малолітнього сина 2018 року народження.
Вказує, що відмова у застосуванні умовно-дострокового звільнення є необ`єктивною та незаконною. Всі учасники процесу, включаючи прокурора, підтримали подання, висновок суду про те, що засуджений не довів своє виправлення не відповідає фактичним обставинам справи та свідчить про упереджене ставлення суду до засуджених.

Заслухавши засудженого та його захисника, які кожен окремо підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги засудженого та просили її задовольнити, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці
За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що засуджений не довів своє виправлення в повній мірі.
Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 27.09.2013 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, який набрав законної сили 13.12.2013 року.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 17.05.2012 року по 13.12.2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 17.05.2012 року, кінець строку - 21.10.2024 року. Станом на 21.04.2021 року ОСОБА_5 відбув 3/4 строку покарання.
Під час утримання в Державній установі Черкаський слідчий ізолятор (м. Черкаси) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 15.02.2014 року відбував покарання в Установі виконання покарань № 4 (м. Дніпро), де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 24.02.2014 року відбував покарання в Державній установі Жовтоводська виправна колонія (№ 26), де характеризувався посередньо, мав 3 стягнення, був заохочений 18 разів.
З 27.11.2020 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі Криворізька виправна колонія (№ 80). За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 1 раз. Працевлаштований різнорабочим на об`єкті Господарча обслуга. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно та відповідально.
Місцевим судом досліджено, що ОСОБА_5 засуджений за особливо тяжкий злочин, вчинений проти життя та здоров`я особи, невідворотні наслідки, які настали після вчинення кримінального правопорушення, перерахований строк відбування покарання за ч. 5 ст. 72 КК України.
Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що відповідно до довідки про заохочення і стягнення ОСОБА_5 за час відбування покарання має 3 стягнення, які на даний час є погашеними, та 19 заохочень. З довідки про доходи встановлено, що засуджений за період з 01.03.2020 року по 31.03.2021 року до праці не залучався. Крім того, відповідно до вироку суду має позов, дій з погашення якого не вчиняв, лише перед зверненням з поданням до суду відшкодував рідним 10990,00 грн., при цьому загальна заборгованість відшкодування матеріальних збитків становить 195638,29 грн.
Сама по собі позитивна характеристика засудженого, яка ґрунтується на тому, що він приймає участь у господарському обслуговуванні установи, виконує роботи з самообслуговування, бере участь у заходах виховного характеру, має міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину, не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання та у сукупності між собою.
Дотримання засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є його обов`язком та окремо дана обставина не може слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

За наведених обставин, виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання в.о. начальника Державної установи Криворізька виправна колонія (№ 80) ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 27.09.2013 року, оскільки засуджений на даний час не досить переконливо довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а характеристика ОСОБА_5 та його соціальна активність хоча і мають місце, однак оцінюється судом лише як те, що він стає на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 , - залишити без змін., - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4