Справа № 165/3490/21
Провадження № 1-кс/165/1508/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нововолинська клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000565 від 22.10.2021 за ч.3 ст.185 КК України,
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000565 від 22.10.2021 за ч.3 ст.185 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 25.10.2021 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» 11, ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , з вмонтованою сім карткою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_3 . Підставою для накладення арешту стало те, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні. На даний час з зазначеними речами проведено всі необхідні слідчі дії та проведені необхідні експертизи, що спростовують факт вчинення заявником кримінального правопорушення. Вважає, що у накладенні арешту на вказані речі відпала потреба, просить скасувати арешт на вищевказані предмети.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Просив клопотання задоволити.
Слідчий СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в судове засідання не з?явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності. Заперечує щодо задоволення клопотання..
Дослідивши додані до клопотання матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
У судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 22.10.2021 за ч.3 ст.185 КК України.
Встановлено, що 25.10.2021 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» 11, ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , з вмонтованою сім карткою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_3 .
Дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки з вказаним мобільним телефоном не проведено всіх необхідних слідчих дій та експертиз.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000565 від 22.10.2021 за ч.3 ст.185 КК України відмовити.
Ухвала в апеляційному порядку не оскаржується.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1