У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві в режимі відеоконференції з КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня» №3 кримінальне провадження №0001094 від 09.06.2021, з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого аз адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
дії якого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

08.06.2021 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля під`їзду будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час сиділа на лавці.

Перебуваючи у стані неосудності, не усвідомлюючи свої дії та не маючи можливості керувати ними, ОСОБА_6 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , на якій були вдягнуті окуляри, та наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_7 в область правого ока. Внаслідок удару та розбиття скла окулярів здоров`ю потерпілої завдано шкоду.

Відповідно до висновку експерта № 042-840-2021 від 03.08.2021, у потерпілої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено тілесні ушкодження: травма правого ока: проникаюче корнеосклеральне поранення правого ока з ущімленням райдужки, гіфемою (наявність крові у передній камері) правого ока.

Характер та морфологічні властивості, вищевказаного ушкодження, свідчать про те, що воно утворилося від травмуючої дії предмету (предметів), який (які) має гострий край, за давністю можуть відповідати терміну та обставинам, які відбулися 08.06.2021 та не супроводжувалися розвитком небезпечних для життя явищ.

Потерпілій ОСОБА_7 своєчасно було проведено оперативне втручання та в даному випадку у зв`язку з втратою зору на праве око у відповідності до ст. 24 (прим.) Інструкції № 2 стійка втрата працездатності складає 35% (тобто більше ніж на 1/3) і тому вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми діями, які виразились в нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляв ознаки шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, психопатоподібного дефекту, параноїдного синдрому (F20.0 за МКХ-10).

В період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він обвинувачується, ОСОБА_6 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, психопатоподібного дефекту, параноїдного синдрому (F20.0 за МКХ-10). За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_6 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_6 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 суду пояснив, що визнає фактнанесення удару потерпілій кулаком правої руки по обличчю в область правого ока, однак не зміг пояснити, що причину такої поведінки. Разом із тим, у скоєному розкаявся.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, думку ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , які просили клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, суд дійшов наступних висновків, з урахуванням досліджених доказів.

Так, відповідно до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;
2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;
3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;
4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;
5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що в червні 2021 року ввечері відпочивала разом з подругою по АДРЕСА_2 в дворі біля під`їзду, сиділа на лавці. Почула зі спини крик чоловіка, який підбіг до них і несподівано наніс їй удар рукою в обличчя, від якого вона впала. Вказала, що на обличчі в неї були сонцезахисні окуляри, які від удару розбилися і пошкодили їй око. Зазначила, що на декілька секунд втратила свідомість, після чого подруга викликала швидку допомогу. Також пояснила, що раніше не була знайома з ОСОБА_6 та не конфліктувала з останнім.
Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що в червні 2021 року разом з подругою ОСОБА_7 близько 23 год відпочивали біля під`їзду по вул. Осиповського, 33 в м.Києві в дворі. Коли вони сиділи на лавці, зі спини почули гучний крик чоловіка, який наближався до них. Зазначила, що коли вона встала з лавки, запитала в нього причину крику, він штовхнув її, а потім різко завдав удар рукою в обличчя ОСОБА_7 , і пішов. Потерпіла лежала на асфальті, вона викликала їй швидку допомогу. Крім цього, пояснила, що до цього моменту з ОСОБА_6 не конфліктувала, чому він вчинив такі дії по відношенню до потерпілої пояснити не може.
Крім цього, обґрунтованість клопотання підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
даними електронного рапорту Подільського УП ГУ НП в м. Києві від 09.06.2021, з якого вбачається, що працівниками поліції 09.06.2021 було отримано заяву та зареєстровано ЄО №21274, з якої встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 лікарем бригади швидкої допомоги було оглянуто потерпілу ОСОБА_7 та встановлено діагноз: проникаюча травма правого ока;
даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.06.2021, згідно якого від ОСОБА_7 отримано усну заяву щодо нанесення їй тілесних ушкоджень, а саме удару долонею в область правого ока, що спричинило проникаюче корнеослеральне поранення правого ока з ущільненням райдужної оболонки ока, 09.06.2021 невстановленою особою за адресою: АДРЕСА_2 ;
даними протоколу огляду місця події від 09.06.2021, відповідно до якого слідчим Подільського УП ГУ НП у місті Києві лейтенантом поліції ОСОБА_9 проведено огляд ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 біля першого під`їзду житлового будинку, та проведеним оглядом встановлено наявність дерев`яної лавки, яка розташована на відстані 2-х метрів до проїзної частини; ліворуч від лавки на відстані 4-х метрів розташовані вхідні двері до під`їзду; з дерев`яною лавкою розташоване дерев`яне огородження та клумба; на асфальтному покритті біля лавки жодних предметів та слідів не виявлено;
даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.06.2021, відповідно до якого слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_10 09.06.2021 о 17 годині 50 хвилин у присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було затримано громадянина ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України;
даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2021, відповідно до якого слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві капралом поліції ОСОБА_13 проведено у присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та свідком ОСОБА_8 впізнано особу, яка зображена на фотознімку №2, яка 09.06.2021 спричинила тілесні ушкодження її подрузі ОСОБА_7 ;
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 03.08.2021, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_7 , та яким встановлено, що 09.06.2021 ОСОБА_16 , в присутності свідка ОСОБА_8 , невідомою особою чоловічої статі було нанесено удар в обличчя, який спровокував розбиття окулярів, осколки від якого розбилися та потрапили потерпілій ОСОБА_16 в око, що спричинило тілесне ушкодження;
даними висновку судово-психіатричної експертизи №350 від 29.06.2020, згідно якого, ОСОБА_6 у зв`язку із відомостями у його медичній документації про наявність у нього хронічного психічного розладу, а також виявленими при даному обстеженні вищеприведеними психічними і поведінковими розладами, потребує проведення йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи в умовах КМЦСПЕ;
даними висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_7 №042-840-2021 від 03.08.2021, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено тілесні ушкодження: травма правого ока: проникаюче корнеосклеральне поранення правого ока з ущімленням райдужки, гіфемою (наявність крові у передній камері) правого ока. Характер та морфологічні властивості, вищевказаного ушкодження, свідчать про те, що воно утворилося від травмуючої дії предмету (предметів), який (які) має гострий край, за давністю можуть відповідати терміну та обставинам, які відбулися 08.06.2021 та не супроводжувалися розвитком небезпечних для життя явищ. Потерпілій ОСОБА_7 своєчасно було проведено оперативне втручання та в даному випадку у зв`язку з втратою зору на праве око у відповідності до ст. 24 (прим.) Інструкції № 2 стійка втрата працездатності складає 35% (тобто більше ніж на 1/3) і тому вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження;
даними висновку судово-психіатричної експертизи №105 від 31.08.2021, згідно якого, ОСОБА_6 в період часу, до якого відносяться діяння, виявляв ознаки шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, психопатоподібного дефекту, параноїдного синдрому (F20.0 за МКХ-10). В період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він підозрюється, ОСОБА_6 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, психопатоподібного дефекту, параноїдного синдрому (F20.0 за МКХ-10). За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_6 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_6 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом;

даними постанови про зміну порядку досудового розслідування від 31.08.2021, відповідно до якої порядок досудового розслідування відносно ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України змінено та продовжено досудове розслідування згідно правил, передбачених ст. 503, 504 КПК України.
Таким чином, вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 , суд вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, та вважає вчинення ним таких дії цілком підтвердженими наявними у матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

За вимогами ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення у стані неосудності.
Згідно з ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у стані неосудності.
Згідно з ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
За приписами ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №105 від 03.08.2021 року, період часу до якого відноситься діяння, ОСОБА_6 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, психопатоподібного дефекту, параноїдного синдрому (F20.0 за МКХ-10). За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_6 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_6 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом
Таким чином, судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 перебував у стані неосудності у зв`язку із хронічним психічним захворюванням, внаслідок якого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння кримінального правопорушення.
Станом на момент судового розгляду у суду відсутні підстави для визнання ОСОБА_6 таким, що одужав, або про те, що внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба у застосуванні примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, наявні достатні підстави для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, він перебував у стані неосудності у зв`язку із хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та застосування щодо нього саме такого виду примусових заходів медичного характеру визначено висновком судово-психіатричної експертизи №105 від 03.08.2021.
Судові витрати на проведення експертиз слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.
Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст. 100, 124, 512-513 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3, за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт Глеваха, вул. Павлова, 7, до набрання ухвалою суду законної сили, залишити без змін.
Процесуальні витрати на проведення судово-медичної експертизи № 042-840-2021 від 03.08.2021 року в сумі 1892.90 грн, віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Леся БУДЗАН