ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4273/21 Провадження 1-і/636/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лизогубівка Харківського району Харківської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, не маючого місця реєстрації на території України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження № 0000481, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

22.10.2021 прокурором до суду подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят днів з посиланням на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків по зазначеному кримінальному провадженню.

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 «Про внесення зміни до пункту 20-5розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки на території України встановлено карантин, головуючий у справі суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, беручи до уваги, що строк запобіжного заходу, обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, спливає 25 жовтня 2021 року, суд дійшов висновку про необхідність розгляду поданого клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та вказував, що на теперішній час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім цього обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі продовжувати вчиняти злочини проти власності, оскільки в провадженні суду наявні інші кримінальні провадження стосовно ОСОБА_5 , або незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений проживає в одному населеному пункті разом зі свідками, може мати інформацію щодо їх фактичного місця мешкання та місця перебування, що дає можливість обвинуваченому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Тому інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просила суд відмовити у продовженні стосовно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу та обрати стосовно останнього запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки наміру переховуватись від суду у нього немає.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27.08.2021 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із правом внесення застави. Відомості про скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції, матеріали не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, не має реєстрації на території України, у суду відсутні відомості про існування у ОСОБА_5 за місцем мешкання стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати реально існуючим ризик того, що з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним, останній спробує переховуватись від суду.

Крім того, як стверджував у клопотанні прокурор, і сторона захисту не навела своїх контраргументів з цього приводу, обвинувачений володіє інформацію про місце проживання потерпілого, свідків у провадженні та, перебуваючи на волі, він матиме можливість незаконно впливати на свідків, які на теперішній час не допитані судом.

Відомості про існування законного джерела доходу обвинуваченого на теперішній час суду не надані, крім того, виходячи зі змісту клопотання прокурора, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, в зв`язку із чим суд вважає доведеним існування ризику того, що при обранні до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, останній продовжить вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, настання кожного окремо, та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція ч.3 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав суду не надано.

З урахуванням наведених обставин, а також того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких, суд вважає, що на момент розгляду клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не дозволять забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду, незаконного впливу на свідків у провадженні та вчиненню іншого злочину, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 та вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

При цьому судом враховується та обставина, що стороною захисту під час розгляду клопотання не доведено, що ризики, на які посилався в своїй ухвалі слідчий суддя при обранні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час зменшились або перестали існувати.

З урахуванням викладеного, суд залишає без змін розмір застави, визначений в ухвалі суду від 27.08.2021 у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. (80*2270,00 грн.)

Керуючись ст. ст.176, 177, 178, 183, 184, 196, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб, до 23 грудня 2021 року.

Визначити розмір застави для ОСОБА_5 у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. (500*2270,00 грн.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок : отримувач ТУ ДСА в Харківській області , банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0006674, призначення платежу застава, № ухвали суду та назва суду, ПІБ платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Після внесення визначеної суми застави обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; 2) не відлучатися з Харківської області, м. Чугуєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 5) здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1