Провадження №: 1-кп/755/1278/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
провівши відкрите підготовче судове засідання в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 27 травня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані усі вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, в тому числі, вказала на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, та містить істотні порушення його вимог. Насамперед, в обвинувальному акті, всупереч вимогам діючого законодавства, не міститься фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; відсутність конкретного формулювання обвинувачення позбавляє можливості здійснювати захист ОСОБА_3 та призводить до порушення його права на захист; ОСОБА_3 не була надана належним чином оформлена копія обвинувального акту, що свідчить про те, що він її не отримав тощо.

Крім того, адвокатом були надані скарги про скасування процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, насамперед, адвокат зазначає, що у постанові про призначення слідчої групи та у витягу з Єдиного реєстру зазначено, як особу яка складала та реєструвала, ОСОБА_6 . У той же час підписи на цих документах мають істотну різницю; постанови про призначення групи прокурорів та визнання речей речовими доказами складені з істотними порушеннями норм кримінального-процесуального законодавства, а тому підлягають скасуванню; у скарзі про визнання незаконними та протиправними дій прокурора та слідчого адвокат зазначає, що вручення підозри, повідомлення про завершення досудового розслідування, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, отримання копії обвинувального акту в один день, істотно порушують права його підзахисного на захист.

Обвинувачений повністю підтримав позицію свого адвоката.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акта, що є межами судового розгляду.

Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:

1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9)дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.

Згідно з положеннями ст.ст.91, 374 КПК України, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування у кримінальному провадженні. Обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту.

Поряд з цим, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Крім того, обставинами, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, що чітко не викладено у цьому обвинувальному акті.

Насамперед, в обвинувальному акті зазначено, що після проведення огляду газоаналізатором «Драгер», ОСОБА_3 не погодився з результатами його огляду. У той же час, він погодився з працівниками поліції проїхати до відповідного медичного закладу для проведення огляду. Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У такому випадку, лише після отримання результатів обстеження у лікаря встановлюється стан у якому перебуває особа та підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, або про відсутність підстав для складання такого протоколу.

В обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення відсутні відомості про те, чи пройшов ОСОБА_3 у лікаря огляд на стан сп`яніння та які його результати, чи перебував він у стані сп`яніння, як що так, то якого саме, або про те, що він відмовився від проходження огляду.

Крім того, при формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_3 висловив пропозицію працівникам поліції про надання неправомірної вигоди за не складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, не визначено за яке конкретно правопорушення. Фактично в обвинувальному висновку перераховано зміст диспозиції ст. 130 КУпАП, - керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, не зазначено, чи було проведено ОСОБА_3 обстеження у лікарні «Соціотерапія», чи складали працівники поліції щодо ОСОБА_3 протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Цей факт вливає не тільки на фактичні обставини, а й на визначення обставин, які обтяжують вину обвинуваченого.

В обвинувальному акті зазначено, що під час досудового розслідування встановлено відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 .

В той же час, п.13 ч.1 ст. 67 КК України передбачає обставиною, яка обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

При формулюванні обвинувачення не зазначено, перебуваючи у якому стані ОСОБА_3 реалізовував свій злочинний умисел.

Таким чином, формульвання обвинувачення в обвинувальному акті щодо ОСОБА_3 є нечітким та незрозумілим, не викладена об`єктивна і суб`єктивна сторони кримінального правопорушення. Тоб-то, у порушення вимог п.5ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 не містить чіткого формулювання обвинувачення.

Вищенаведені порушення вимог кримінального процесуального законодавства позбавляють можливості сторону захисту, належним чином здійснювати свій захист під час судового розгляду, крім того, можуть призвести до скасування будь-якого прийнятого судом кінцевого рішення у зв`язку із порушенням права на захист обвинувачених.

Крім того, є недопустимим твердження в обвинувальному акті, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, оскільки, відносно нього вирок не ухвалено, його вину ще не доведено, відповідно до ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.

Конкретне обвинувачення, фактичні обставини у кримінальному провадженні та визначена правова кваліфікація кримінального правопорушення є важливим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатися від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

Крім того, наведені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченого з огляду на положення ч. 1 ст. 337 КПК України.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 348 КПК України, після оголошення обвинувачення, головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Відповідно до закону, суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.

Крім того, згідно з вимогами ст. 374 КПК України, якщо суд ухвалює вирок, у ньому також зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року також зазначив, що у контексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснення «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінські проти Австрії). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).

Вищезазначені та встановлені у підготовчому судовому засіданні обставини, вказують на наявність у обвинувальному акті порушень КПК України, які допущені прокурором на стадії направлення обвинувального акту до суду, які унеможливлюють належне проведення судового розгляду.

З вище перелічених підстав порушення норм КПК України та невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, він підлягає поверненню прокурору.

Щодо заявлених адвокатом скарг, то на даній стадії їх необхідно залишити без розгляду, розглянувши їх під час підготовчого судового засідання у цьому кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст.314, 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 27 травня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, повернути прокурору Дніпровської окружної прокуратури м. Києва для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.
Надані адвокатом ОСОБА_5 скарги долучити до матеріалів провадження та розглянути у належній стадії.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 30 листопада 2021 року о 17 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1