28 лютого 2022 року П ровадження № 1-кп/932/23/21
Справа № 932/714/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:

прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції,клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001990 та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, учня 12 Б класу СШ № 39, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001990 відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України.

В судове засідання 28.02.2022 року ОСОБА_6 не доставлений, у зв`язку із оголошенням в Україні воєнного стану.

З урахуванням вказаних обставин судом було постановлено про розгляд клопотання прокурора щодо продовження тримання під вартою в режимі відеоконференції.
Однак, під час проведення відеоконференції обвинувачений ОСОБА_6 відсутній зв`язок з ДУ «ДУВП № 4».
У зв`язку із чим, суд вважає можливим здійснювати розгляд клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі обвинуваченого у присутності його захисника, оскільки судом прийнято всі вичерпні заходи для забезпечення участі обвинуваченого у судовому засіданні для розгляду клопотання прокурора.
У судовому засіданні прокурор вважав за доцільне продовжити відносно

ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки обвинуваченим скоєно особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому з метою уникнення можливого покарання, ОСОБА_6 може переховуватися від суду.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 особисто знайомий зі свідками, а тому існує ризик впливу на останніх.
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на домашній арешт просив відмовити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки прокурором ризики не доведені та не підтвердженні, а тому існують підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт. Крім того, обвинувачений є неповнолітньою, має постійне місце реєстрації та проживання, а також родинні зв`язки, оскільки мати має на нього вплив, що свідчить про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати.

Так, станом на 28 лютого 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 14 березня 2022 року,а судовий розгляд по справі триває.

При цьому, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, пов`язаного зі спричиненням смерті іншій особі, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_6 може ухилитися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, коли свідки сторони обвинувачення не допитані, а вони є знайомими обвинуваченого, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_6 впливу на недопитаних свідків, з метою надання останніми показів на користь обвинуваченого.

Також, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою, судом враховано й неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_7 , проте, враховуючи характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке свідчить про відсутність у обвинуваченого будь яких стримуючих факторів для забезпечення його належної процесуальної поведінки, а тому доводи захисника в цій частині судом не приймаються.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Суд враховує характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про відсутність ризиків, судом також не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_6 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Посилання захисту, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, наявність у нього родинних зв`язків та впливу матері, а також те, що він не має судимостей, суд також не може визнати достатніми та беззаперечними підставами для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки вищезазначені обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці, а тому не зможуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення застави.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196-197, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 квітня 2022 року.

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Розмір застави не визначати.

Ухвала суду може бути оскаржена в установленому Законом порядку.

Суддя ОСОБА_1