Справа № 404/9364/21
Номер провадження 1-кс/404/15/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню №0003091, з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які знаходиться у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Результати такої слідчої дії забезпечать отримання доказів у кримінальному провадженні, сприятимуть встановленню винних осіб у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що мав місце 30.11.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В силу ч. ч. 3-5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. При цьому під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються, зокрема, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. До таких речей і документів відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

При розгляді таких клопотань згідно п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе, наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до пункту 1 розділу 6 наказу МВС України № 575 від 07.07.2017 року про затвердження «Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні», під час досудового розслідування кримінальних правопорушень слідчий дає уповноваженим оперативним підрозділам поліції письмові доручення про проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій (далі - доручення). У разі створення СОГ слідчий дає доручення про проведення слідчих (розшукових) дій працівникам оперативного підрозділу, включеним до її складу. Згідно з пунктом 3 розділу 6 цієї інструкції, працівники оперативних підрозділів не мають права здійснювати процесуальні дії в кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися із клопотанням до слідчого судді чи прокурора. Відповідно до пункту 5 розділу 6 цієї Інструкції, у дорученнях зазначаються найменування кримінального провадження, його реєстраційний номер та дата початку досудового розслідування; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України; короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення; конкретний перелік слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій, які потрібно виконати; інші відомості, необхідні для виконання цих дій.

Слідчий не доручав оперативному уповноваженому допитати в якості свідка ОСОБА_4 . Покази даного свідка є недопустимими, оскільки оперативний уповноважений не міг з власної ініціативи проводити слідчі дії, - тобто представники сторони обвинувачення не довели повноважень оперативного уповноваженого на допит ОСОБА_4 .

Згідно ч. 3 ст. 224 КПК України, перед допитом, встановлюється особа.

Оперативний уповноважений не встановив особу ОСОБА_4 , не зазначив у протоколі документ, на підставі якого він визначив анкетні данні допитаного свідка. Не долучив до матеріалів клопотання копію документу, на підтвердження дійсних анкетних даних допитаної особи. Порушений порядок допиту свідка виключає можливість посилатись на зміст показів невстановленої особи, яку допитав оперативний уповноважений.

Також слідчим не проведено впізнання зі свідком ОСОБА_4 , оскільки свідок може впізнати невідому особу, яка розраховувалась карткою потерпілої на касі (а.к. 10).

Частина 2 ст. 93 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Матеріали клопотання не містять інших процесуальних документів на підтвердження причетності чи взаємозв`язку між подією злочину та можливими фігурантами цього кримінального провадження.

Надання тимчасового доступу, про який просить слідчий може бути втручанням у права, задекларовані у ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року з огляду, зокрема, на рішення ЄСПЛ у справі «Мейлоун проти Великобританії» (Malone v. The United Kingdom), ECHR, від 02 серпня 1984 року. Адже ЄСПЛ зазначив, що навіть інформація про набранні номери складає частину телефонних повідомлень, а тому передача цієї інформації поліції без згоди абонента прямо завдає шкоди здійсненню права, захищеного ст. 8 Конвенції.

Стаття 8 Конвенції встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 99, 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які знаходиться у володінні операторів мобільного зв`язку по кримінальному провадженню №0003091 від 01.12.2021 року, з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає (ст.309 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1