ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:635/2005/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2388/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.49 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , з участю потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою потерпілого по справі на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 05 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ? адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задоволено.

ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а кримінальне провадження у відношенні нього закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі статті 49 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину ? залишено без розгляду.

Таке рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яке було скоєне ним 11 червня 2017 року. Враховуючи, що з дня скоєння злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 , минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений звернувся із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільненню обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів посилався на невідповідність висновків суду нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи. Вказав, що судом було неповно з`ясовано обставини справи, не надана можливість проведення повторної судмедекспертизи на підтвердження ступеню тяжкості ушкоджень, яких йому було завдано. Заявлені ним матеріальні та моральні збитки, які були підтверджені експертизою, відшкодовано не було. Справа весь час відкладалась за відсутності обвинуваченого або судді і фактично не розглядалась, а потім, після чисельних відкладень було оголошено ухвалу про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Потерпілий підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Обвинувачений, його захисник та прокурор заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу залишити без змін, наголошуючи на її законності та обґрунтованості

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілого, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_9 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд обґрунтовує своє рішення лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зокрема положеннями ст.91 та ст.94 КПК України, проаналізувавши та надавши їм оцінку.

Закон України про кримінальну відповідальність обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення. Зокрема, у ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами статті 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Однією з підстав, визначених законодавцем в п.1 ч.2 ст.284 КПК України для закриття провадження судом, є звільнення особи від кримінальної відповідальності, відповідно до визначених статтею 49 КК України строків давності.

При цьому, слід зазначити, що закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова або ухвала суду про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, судом показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з дня скоєння інкримінованого ОСОБА_7 злочину, внесеного доЄдиного реєстру досудових розслідувань 12 06 2017 за №0001209 минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, а тому заявлене обвинуваченим та його захисником клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Проте, на думку колегії суддів, таке рішення суду першої інстанції є поспішним, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за таких обставин: 11 червня 2017 року близько 09:30, знаходячись в смт Березівка, на території «Садового товариства «Клен», біля ділянки № НОМЕР_1 , Харківського району Харківської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з громадянином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачений ОСОБА_7 умисно наніс останньому декілька ударів рукою по обличчю та голові, чим спричинив потерпілому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3627-ая/17 від 07.07.2017, синці на обличчі, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та перелом кісток носу, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку з вестибуло-атактичним синдромом, синдромом внутрішньочерепної лікворної гіпертензії та забиту рану на обличчі (кожне з них) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно (п.п. 2.3.1а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Санкція ч.2 с.125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робітна строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років, що відповідно до вимог зазначених в ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі, якщо минуло три роки з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що потерпілим на адресу суду було подано клопотання (а.с.1-3 т.2) про призначення повторної судово-медичної експертизи для встановлення ступеню тяжкості спричинених йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, за результатом розгляду його та в разі задоволення та призначення повторної експертизи можливий інший висновок, що в свою чергу дає підстави вважати, що рішення щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України є передчасним, оскільки відомостей стосовно розглядом судом вказаного клопотання потерпілого, матеріали справи не містять

Встановлення вказаних обставини, може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, у зв`язку з чим, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню, з направленням справи на новий розгляд, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.409 та п.2 ч.1 ст.410 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з того, що наявність підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.409 та п.2 ч.1 ст.410 КПК України хоча і не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1,2,10,15,16 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, презумпція невинуватості та можливість реалізації права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.

Разом з цим, належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу потерпілого необхідно задовольнити, а ухвалу скасувати та призначити справу новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 05 2021 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, - скасувати.

Апеляційну скаргу потерпілого,- задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали в касаційному порядку у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України не передбачено.

Судді

___________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3