Справа № 526/1556/21
Провадження № 1-кп/526/283/2021

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000202 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта бакалавр, не одруженого, працює кафе «Формула» бармен, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

у с т а н о в и в :

18 травня 2021 року близько 06 год. в м. Гадяч Миргородського району Полтавської області по вул. Першотравневій, з боку в`їзду до даного населеного пункту від с. Малі Будища Миргородського району до вул. Полтавської рухався легковий автомобіль «Део Ланос» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. На передньому пасажирському сидінні даного транспортного засобу знаходився пасажир ОСОБА_6 .

За вказаних обставин, біля домоволодіння № 172 вул. Першотравневої у м. Гадяч, під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_4 не впорався з керуванням автомобіля «Део Ланос», допустив його виїзд за межі проїжджої частини на ліве узбіччя по ходу руху з наїздом на ростуче дерево.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Део Ланос» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани верхньої губи, садна обличчя та дорсальної поверхні лівого ліктьового суглобу, травматичного вивиху правого плеча, розриву сухожилка надростного м`язу правого плеча з рефракцією волокон, травматичного вивиху лівого стегна, забій голівки лівої стегнової кістки, розволокнення лівого зовнішнього запираючого м`язу, малого привідного, близнюкового та широкого м`язів, лівого стегна.

Відповідно до висновку експерта № 101 від 16.06.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи в своїй сукупності такі тілесні ушкодження у ОСОБА_6 кваліфікуються, як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/6547-ІТ від 10.06.2021 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за описаних вище обставин водій ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, діючи у невідповідності до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001: п.10.1 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Недотримання цих вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

11 листопада 2021 року, між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні, укладена угода про примирення.

Згідно угоди, підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання підозрюваному за ч.1 ст.286-1 КК України на підставі ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Підставами для обрання такої міри покарання, як зазначив захисник у судовому засіданні, є визнання своєї винуватості підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння його розкриттю, позитивна характеристика за місцем проживання, добровільне відшкодування збитків потерпілому, а також примирення з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену з підозрюваним, та просила її затвердити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та підтвердив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити та призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Суд вважає, що угода про примирення, укладена між потерпілим та підозрюваним, підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.1 ст.469 КПК України - угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною третьою ст.469 цього Кодексу передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнає свою винуватість, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч.3 ст.314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а частиною другою ст.474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.

При цьому судом встановлено, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 також цілком розуміє те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має права визначені пунктом першим ч.5 ст.474 КПК України і розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч.5 ст.474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрюваного та потерпілого, які пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст.471 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст.475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання витрат, понесених на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні, підлягає вирішенню відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 листопада 2021 року, між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

На підставі угоди про примирення, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.286-1 КК України, на підставі ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судової експертизи в розмірі 686 грн 48 коп. на користь держави.

Зняти арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 20.05.2021, з автомобіля «Део Ланос» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та повернути користувачу ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1