Справа №579/401/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/405/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
Іменем України

12 січня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 579/401/21 за апеляційною скаргою заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 22.06.2021, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше судимий

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі заступник керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_11 просить скасувати вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222 КК, та призначити йому покарання: за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком 3 роки; за ч. 1 ст. 222 КК у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; за ч. 1 ст. 222 КК у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 22.04.2021, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. В іншій частині вирок суду залишити без змін. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення до ухвалення попереднього вироку, однак остаточне покарання призначене згідно положень ст. 71 КК, а не на підставі ч. 4 ст. 70 КК.

Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 22.06.2021 ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222 КК, і йому призначене покарання: за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком 3 роки; за ч. 1 ст. 222 КК у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; за ч. 2 ст. 222 КК у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 51000 грн без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Згідно ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Відповідно ст. 71 КК до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 22.04.2021 у виді 3 років позбавлення волі та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строком 3 роки 6 місяців. Стягнуто з ОСОБА_9 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 5066,95 грн.

Згідно вироку, 03.01.2021 в нічний час ОСОБА_9 , таємно, повторно, проник на територію господарства ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 , де проник до гаражу, звідки викрав майно на загальну суму 6139 грн. 03.01.2021 в денний час ОСОБА_9 звернувся до кредитора ломбардного відділення № 053 ПТ «Донкредит «Інтер-ріелті» і Компанія» в м. Шостка, вул. Свободи, 26, маючи при собі електричну дриль та болгарку, що належать на праві власності ОСОБА_12 . Достовірно знаючи, що вказане майно не є його особистою приватною власністю, з метою отримання кредиту під заставу, уклав 2 договори застави від 03.01.2021 та отримав кредит на загальну суму 576 грн, надавши кредитору завідомо неправдиву інформацію, що він є власником предметів застави, повноважний розпоряджатись ними, предмети застави не обтяжені і не є об`єктом спору.

16.01.2021 в нічний час ОСОБА_9 , таємно, повторно, проник на територію господарства потерпілого ОСОБА_13 по АДРЕСА_4 , де проник до будинку, звідки викрав майно на загальну суму 17238,16 грн. 16.01.2021 в денний час ОСОБА_9 звернувся до кредиторів ломбардного відділення № 400 ПТ «Донкредит «Інтер-ріелті» і Компанія» в м. Кролевець, вул. Л. Українки, 9, та ломбардного відділення № 053 ПТ «Донкредит «Інтер-ріелті» і Компанія», за адресою: м. Шостка, вул. Свободи, 26, маючи при собі раніше 2 срібні ланцюжки, пилосос, що належать на праві власності ОСОБА_13 . Достовірно знаючи, що вказане майно не є його особистою приватною власністю, з метою отримання кредиту під заставу уклав 3 договори застави від 16.01.2021 та отримав кредит на загальну суму 1169,9 грн, надавши кредиторам завідомо неправдиву інформацію, що він є власником предметів застави, повноважний розпоряджатись ними, предмети застави не обтяжені і не є об`єктом спору.

18.01.2021 в нічний час ОСОБА_9 , таємно, повторно, проник на територію господарства потерпілого ОСОБА_14 по АДРЕСА_5 , де проник до гаражу, звідки викрав майно на загальну суму 4025 грн. 18.01.2021 в денний час ОСОБА_9 звернувся до кредитора ломбардного відділення № 343 ПТ «Донкредит «Інтер-ріелті» і Компанія» в м. Конотоп, пл. Конотопських дивізій, 19, маючи при собі шуруповерт та перфоратор, що належать на праві власності ОСОБА_14 . Достовірно знаючи, що вказане майно не є його особистою приватною власністю, з метою отримання кредиту під заставу уклав 2 договори застави від 18.01.2021 та отримав кредит на загальну суму 736,8 грн, надавши кредитору завідомо неправдиву інформацію, що він є власником предметів застави, повноважний розпоряджатись ними, предмети застави не обтяжені і не є об`єктом спору.

28.01.2021 в нічний час ОСОБА_9 , таємно, повторно, проник на територію господарства потерпілого ОСОБА_15 по АДРЕСА_6 , де проник до сараю, звідки викрав майно на загальну суму 1264 грн. 28.01.2021 в денний час ОСОБА_9 звернувся до кредитора ломбардного відділення № 053 ПТ «Донкредит «Інтер-ріелті» і Компанія» в м. Шостка, вул. Свободи, 26, маючи при собі сабельну пилу та кусторіз, що належать на праві власності ОСОБА_15 . Достовірно знаючи, що вказане майно не є його особистою приватною власністю, з метою отримання кредиту під заставу уклав 2 договори застави від 28.01.2021, отримавши кредит на загальну суму 1344 грн.

01.02.2021 в нічний час ОСОБА_9 , таємно, повторно, проник на територію господарства потерпілого ОСОБА_16 по АДРЕСА_6 , де проник до сараю, звідки викрав майно на загальну суму 4833 грн. 02.02.2021 в нічний час ОСОБА_9 , таємно, повторно, проник на територію господарства потерпілого ОСОБА_17 по АДРЕСА_7 , де проник до гаража, звідки викрав майно на загальну суму 3091 грн. 03.02.2021 в нічний час ОСОБА_9 , таємно, повторно, проник на територію господарства потерпілого ОСОБА_18 по АДРЕСА_8 , де проник до гаража, звідки викрав майно на загальну суму 2971 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які не заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони є обґрунтованими та заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції при ухваленні вироку та призначенні ОСОБА_9 покарання застосований закон, який не підлягав застосуванню (ст. 71 КК), і навпаки не застосований закон, який підлягав застосуванню (ч. 4 ст. 70 КК).

Так, відповідно ч. 1 ст. 70 КК, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а згідно ч. 4 цієї норми закону, за правилами, передбаченими в ч. 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 22.06.2021 ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222 КК, які вчинені ним у період з 03.01.2021 до 03.02.2021. При цьому попередній вирок відносно ОСОБА_9 ухвалений Кролевецьким районним судом Сумської області 22.06.2021, тобто кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_9 до ухвалення попереднього вироку.

Таким чином, суд першої інстанції при призначенні остаточного покарання повинен керуватися ч. 4 ст. 70 КК, яка встановлює правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, визначивши його шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а не ч. 1 ст. 71 КК, яка регламентує призначення покарання за сукупністю вироків і яка вимагає, щоб кримінальні правопорушення були вчинені після ухвалення попереднього вироку, але до повного відбуття призначеного за ним покарання.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню, в цьому випадку є підставою для зміни судового рішення в апеляційній інстанції (п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК), а тому колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок з цих підстав і призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, задовольнивши у цій частині апеляційну скаргу.

У той же час доводи апеляційної скарги про ухвалення нового вироку задоволенню не підлягають, так як відсутні передбачені у ч. 1 ст. 420 КК правові підстави для цього, перелік яких є вичерпним (застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідність застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; скасування неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання), як і про визнання ОСОБА_9 винним у вчиненні інкримінованих правопорушень і призначення покарання, оскільки не оскаржується ані правова кваліфікація дій обвинуваченого, ані доведеність і повнота визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, ані призначене судом першої інстанції покарання, тому в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 22.06.2021 відносно ОСОБА_19 в частині призначення остаточного покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 22.06.2021 та вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 22.04.2021, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців.

В іншій частині вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 22.06.2021 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4