У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження №0000702 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000702 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, у якому просить накласти арешт на: купюру номіналом 500 гривень серія № МА9981173; купюру номіналом 200 гривень серія № ГВ2198112; купюру номіналом 200 гривень серія № УК7886819.
Клопотання надійшло на адресу суду 24.11.2021 року.
Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.11.2021 року о 00 год. 56 хв. працівниками СРПП відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородськкий район, місто Чоп, вулиця Приозерна, 146, було зупинено транспортний засіб марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , 1988 року народження, який порушив ПДР та з метою уникнення адміністративної відповідальності за правопорушення, пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 900 гривень. Відомості про скоєння даного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702.
23.11.2021 року під час огляду місця події, який проводився за адресою АДРЕСА_1 в службовому автомобілі марки «Шкода рапід», д.н.з. НОМЕР_2 на сидінні водія було виявлено та вилучено 900 гривень, а саме три купюри - одна номіналом 500 гривень серія № МА9981173 та дві купюри номіналом по 200 гривень кожна серія № ГВ2198112 та УК7886819, які поміщено до спец. пакету НПУ №SUD1130693.
23.11.2021 року постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області три купюри - одна номіналом 500 гривень серія № МА9981173 та дві купюри номіналом по 200 гривень кожна серія № ГВ2198112 та УК7886819 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів, а також враховуючи, що вищевказані купюри, мають значення для встановлення вагомих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази, слідчий просить накласти арешт на них.
Слідчий у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду клопотання. При цьому, подала заяву відповідно до змісту якої просить розглянути подане нею клопотання про арешт майна без її участі за наявними у справі матеріалами, подане клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду поданого клопотання повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.
Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000702 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702 від 23.11.2021 року слідує, що досудове розслідування здійснюється за фактом того, що 23.11.2021 року о 00 год. 56 хв. працівниками СРПП відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородськкий район, місто Чоп, вулиця Приозерна, 146, було зупинено транспортний засіб марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , 1988 року народження, який порушив ПДР та з метою уникнення адміністративної відповідальності за правопорушення, пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 900 гривень.
З протоколу огляду місця події від 23.11.2021 року слідує, що такий був проведений старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 за участю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході проведення огляду було виявлено та вилучено: три купюри: одна купюра 500 гривень серія № МА9981173; одна купюру 200 гривень серія № ГВ2198112; одна купюру 200 гривень серія № УК7886819.
Постановою старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 від 23.11.2021 року визнано та приєднано в якості речового доказу у кримінальному провадженні №0000702 від 23.11.2021 року наступні речі: 900 гривень, а саме три купюри - одна купюра 500 гривень серія № МА9981173 та дві купюри номіналом по 200 гривень кожна серія № ГВ2198112 та № УК7886819, які поміщені до спец пакету НПУ №SUD1130693.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Внесене слідчим в межах кримінального провадження №0000702 від 23.11.2021 року клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.369 КК України, якою встановлено відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та слідчий довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження №0000702 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про арешт майна, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 23.11.2021 року в ОСОБА_5 , а саме:
- одну купюру номіналом 500 гривень серія № МА9981173;
- одну купюру номіналом 200 гривень серія № ГВ2198112;
- одну купюру номіналом 200 гривень серія № УК7886819.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1