печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу: не з`явилась,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову Слідчого першого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 10.07.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову Слідчого першого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 10.07.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що висновки слідчого про відмову у визнанні його потерпілим не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, відтак постанова є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану постанову.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020 року за № 0001800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

26.06.2021 року до Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, надійшло клопотання ОСОБА_3 від 02.06.2021 року № 1/1-21-382-О про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020 року та проведення інших слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.

Постановою Слідчого першого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 10.07.2021 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020 року.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, зміст оскаржуваної постанови не відповідає положенням ст. 110 КПК України. Зокрема, постанова на містить посилань на проведені слідчі чи інші процесуальні дії, які в своїй сукупності та взаємному зв`язку підтверджують відсутність завдання заявнику шкоди. Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020 року, слідчий зазначив, що будь-яких даних щодо завдання ОСОБА_3 шкоди у кримінальному провадженні не встановлено.

Разом з тим, у клопотанні ОСОБА_3 наведено конкретне обґрунтування для визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні з підстав заподіяння йому шкоди.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову слідчого такою, що містить в собі лише формальні ознаки процесуального рішення, які передбачені ст. 110 КПК України, однак є недостатньо вмотивованою з огляду на те, що слідчим не надана правова оцінка статусу ОСОБА_3 .

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову Слідчого першого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 10.07.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020 року задовольнити.

Постанову Слідчого першого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 10.07.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 23.09.2020 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1