Дата документу 11.08.2021
Справа № 334/7800/16-к
Провадження № 1-кп/334/25/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

1) 26.01.1998 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.142, ч.2 ст.141, ст.42, ст.44 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна. 17.03.2001 звільнений по відбуттю строку покарання;

2) 27.09.2002 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки;

3) 20.10.2003 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 20.11.2008 Євпаторійським міським судом АРК Крим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, звільнився 10.08.2012 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 10 місяців 29 днів;

5) 08.04.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.69, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць, 12.05.2016 звільнений по відбуттю строку покарання;

5) 19.12.2017 Солом`янським районним судом м. Київ за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. 21.05.2019 умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 6 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
19 жовтня 2016 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення майнового злочину, знаходячись у приміщенні юридичної консультації, що знаходиться по бульвару Вінтера,12 в місті Запоріжжі, побачив особу, щодо якої зможе вчинити злочин. Так, о 14 годині 45 хвилин, у кабінеті на своєму робочому місці перебувала адвокат ОСОБА_6 , де виконувала свої функціональні обов`язки. В цей час під приводом консультації до вказаного кабінету увійшов ОСОБА_4 та почав розмовляти з ОСОБА_6 , при цьому відволікав її увагу з метою вчинення злочину.
ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, побачивши на столі мобільний телефон марки «Lenovo S650» в корпусі чорного кольору, вартістю 1400 гривень, в якому знаходились сім-карти мобільних операторів «Київстар» та «МТС», які не несуть матеріальну цінність для потерпілої, підійшов до столу, шляхом ривка знявши із зарядного пристрою, заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 , після чого вибіг з приміщення юридичної консультації та зник у невідомому напрямку. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_6 на суму 1400 гривень.
Крім того, 22 січня 2020 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за місцем мешкання свого батька ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим що його батько ОСОБА_7 відсутній за своїм місцем мешкання, таємно, шляхом розбирання цегляної кладки, проник до приміщення гаражу, розташованого на території вищевказаного домоволодіння та викрав з нього бензиновий електрогенератор «Firman SPG 3000», який належить потерпілому ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_4 направився разом з викраденим майном до відділення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де попрохав малознайомого ОСОБА_8 закласти викрадений електрогенератор «Firman SPG 3000». Після того, як ОСОБА_8 заклав вказане майно за 2840 грн., ОСОБА_4 забрав грошові кошти та розпорядився ними на власний розсуд. Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 у розмірі 2840 грн. 00 коп.
Крім того, 02 березня 2020 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи по АДРЕСА_2 , шляхом виламування вікна, проник до будинку АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , та яка являється знайомою ОСОБА_4 , так як мешкає по сусідству з його батьками.
Далі ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, перебуваючи у приміщенні будинку за вищевказаною адресою, зайшов до кімнати, де в той час знаходилася потерпіла ОСОБА_9 та яка його впізнала. Однак, розуміючи та не зважаючи на те, що його злочинні дії викриті, ОСОБА_4 , прикривши частину свого обличчя одягом, відкрито, ігноруючи крики потерпілої ОСОБА_9 , заволодів мобільним телефоном марки «Samsung», модель J120H, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 658 гривень 20 копійок, в якому була установлена карта мобільного оператора «Водафон», яка для потерпілої цінності не має і на рахунку якої грошові кошти були відсутні, який знаходився на столі у вказаній кімнаті, після чого покинув приміщення будинку з викраденим майном, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що щиро кається у скоєних злочинах, повністю визнає свою вину. Фактичні обставини, встановлені судом визнає повністю. Щодо крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 вважає, що заволодів ним не відкрито, тому що потерпіла спала. При цьому не заперечує факту проникнення у її будинок і крадіжки телефону, який лежав на столі у кімнаті, де знаходилась потерпіла. Просить суворо не карати, врахувати пом`якшуючі обставини, наявність у нього малолітньої дитини на утриманні.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 19 жовтня 2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні юридичної консультації, скориставшись тим, що вона відволіклась, викрав зі столу її мобільний телефон марки «Lenovo S650» в корпусі чорного кольору, вартістю 1400 гривень, та вибіг з приміщення, вона у слід йому кричала повернути телефон, але він зник у невідомому напрямку.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 22 січня 2020 року його син, розібравши частину цегляної кладки, проник до приміщення гаражу, розташованого на території його домоволодіння, та викрав з нього бензиновий електрогенератор «Firman», після чого продав його, а грошима розпорядився на власний розсуд. Просив покарати обвинуваченого на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з батьками ОСОБА_4 і давно знає останнього. 02.03.2020 він приблизно о 18-00 год. проник у її будинок, пошкодивши вікно, та зайшов у кімнату, де вона відпочивала. Вона не спала в цей час, а дивилась телевізор, впізнала його, не дивлячись на те, що він намагався прикрити обличчя одягом, і звернулась до нього по імені. Розуміючи, що його дії викриті, він не зупинився, схопив зі столу її телефон і покинув будинок. На її вимогу припинити свої дії не відреагував. Просила покарання призначити на розсуд суду, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Окрім пояснень потерпілих вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується:
- протоколом від 24.01.2020 прийняття заяви про злочин від потерпілого ОСОБА_7 , витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000287 від 25.01.2020;
- протоколом огляду місця події від 24.01.2020 приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_2 ;
- протоколом огляду відеозапису з камер спостереження ПТ Ломбард «Гроші тут» від 04.02.2020;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2020 за участю свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2020 за участю свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом від 02.03.2020 прийняття заяви про злочин потерпілої ОСОБА_9 , витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000782;
- протоколом затримання ОСОБА_4 від 03.03.2020, згідно якого ОСОБА_4 фактично був затриманий о 21-21 год. 02.03.2020р.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_12 ,
- висновком експерта від 12.03.2020 №1-154 судової трасологічної експертизи;
- протоколом огляду місця події від 02.03.2020 будинку АДРЕСА_2 ;
- договором про надання фінансового кредиту, наданим ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капітал»;
- протоколом огляду відеозапису з ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капітал» від 05.03.2020;
- заявою ОСОБА_13 про добровільну видачу телефону «Samsung», модель J120H, ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.03.2020 за участю свідка ОСОБА_13 ;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.03.2020 за участю потерпілої ОСОБА_9 ,
- чеком ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капітал» від 04.03.2020 про повернення кредиту на суму 658,20 грн.;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.03.2020 за участю потерпілої ОСОБА_9 ,
- протоколом огляду речей від 17.03.2020 за участю потерпілої ОСОБА_9 телефону «Samsung», модель J120H, ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- розпискою ОСОБА_9 від 17.03.2020 про отримання телефону «Samsung», модель J120H, на зберігання.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 і які ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих злочинів повністю доведена.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за епізодом від 19 жовтня 2016 року ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за епізодом від 22 січня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, за епізодом від 02 березня 2020 року за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням в житло.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного, обставин, що пом`якшують його покарання. Суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, два з інкримінованих йому злочинів вчинив в період умовно дострокового звільнення. Він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштований, на обліку у наркологічному диспансері, психіатричному диспансері не перебуває.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до скоєних злочинів, розміру заподіяної шкоди і її відшкодування потерпілим, суд вважає можливим призначати ОСОБА_4 покарання за скоєні злочини у виді позбавлення волі в межах санкції закону про кримінальну відповідальність.

Приймаючи до уваги, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 19.12.2017 року, а злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України ним було вчинено після його постановлення і до повного відбуття покарання, а саме протягом невідбутої частини покарання, з урахуванням роз`яснень п.25 Постанови пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити із застосуванням ч.1, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України, та призначити покарання
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки,
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки,
- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 2 ст. 186 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19.12.2017 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 19.12.2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19.12.2017 року та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Строк покарання обчислювати з моменту затримання з 02.03.2020 року.
Зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення за період з 02.03.2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung», модель J120H, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити останній за належністю; DVD-диски із записами з камер відео спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1