Справа №295/819/22
УХВАЛА
Іменем України

14.02.2022 року м. Житомир

Богунський районний суду м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі заяву засудженогоОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно- дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає заяву у його відсутність.

Представник установи просив вирішити питання про умовно-дострокового звільнення засудженого відповідно до вимог закону.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокового звільнення засудженого за відсутністю підстав.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України засуджений може бути звільнений умовно-достроково від відбуття призначеного покарання після фактичного відбуття певного строку покарання та за умови якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_3 засуджений 22.01.2016 вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 15 ч. 2, 186 ч. 2, ст. 190 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі.

02.09.2019 ОСОБА_3 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вироком Донецького апеляційного суду від 25.03.2020 вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.01.2016 скасовано та в частині призначеного покарання постановлено новий. Призначено покарання за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 15 ч. 3 - 186 ч. 2, 190 ч. 2, 309 ч. 1, 70, 72 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2020 визначено з врахуванням вимог ст. 70 ч. 4 КК України остаточне покарання з врахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 25.03.2020 за ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2, 15 ч. 3, 186 ч. 2, ст. 190 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України та вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2019 за ст. 186 ч. 2 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку 09.01.2019.

Кінець строку 09.03.2023.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 11.01.2019.

За час тримання в Київському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 11.03.2020 відбуває міру покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». За час перебування в установі, допустив три порушення режиму тримання, за що два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності начальником установи.

З 27.07.2020 працевлаштований в господарчій обслузі, до праці та своїх обов`язків ставиться відповідально. Три рази заохочувався правами начальника установи. Однак, відповідно характеристики від 12.11.2021, засуджений на виробництві установи не працював через не бажання працювати, а з 28.07.2020 був працевлаштований.

Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. За характером цілеспрямований, емоційний.

Відповідно до ст. 123 Кримінально - виконавчого кодексу України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», завдання програми виконує в повному обсязі.

За формальними ознаками застосуванню ст. 82 Кримінального кодексу України підлягав після 09.02.2021. На спільному засіданні комісії державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 12.02.2021 було відмовлено в застосуванні ст. 82 Кримінального кодексу України, так як засуджений не став на шлях виправлення.

За формальними ознаками застосуванню ст. 81 Кримінального кодексу України підлягав після 19.10.2021. На спільному засіданні комісії державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 12.11.2021 було відмовлено в застосуванні ст. 81 Кримінального кодексу України, так як засуджений не довів свого виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, та те, що засуджений хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак, не характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому ОСОБА_3 не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира на протязі 7 днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1