ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові питання про затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000026 від 16.01.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова, Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До Фастівського міськрайонного суд Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000026 від 16.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, разом із угодою про визнання винуватості від 18 вересня 2021 року, яка укладена між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника - адвоката ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_3 , у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, вважав, що умови угоди повністю відповідають вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміло суть обвинувачення за ч. 1 ст. 204 КК України, він визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у обвинувальному акті обставин та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена у вказаному кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_5 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватим у кримінальному провадженні щодо його підзахисного.
Заслухавши думку учасників судового провадження у підготовчому судовому засіданні, перевіривши надані суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 204 КК України, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Перевіряючи надану суду угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості, на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд вважає її зміст не в повній мірі відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Під час досудового розслідування, 18.09.2021, між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 85000,00 грн. з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, а також визначили наступні обов`язки для обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати з правоохоронними органами у встановленні та притягненні до кримінальної відповідальності всіх осіб причетних до злочинів; повідомляти в подальшому про всі відомі йому випадки вчинення іншими особами кримінальних правопорушень та сприяти правоохоронним органам у їх виявленні, припиненні та притягненні винних осіб до відповідальності.
Під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано у прокурора та обвинуваченого про зміст тих обов`язків, які взяв на себе обвинувачений за угодою, зважаючи на їх неконкретність, незрозумілість, а також про порядок їх виконання обвинувачем та строку дії цих обов`язків, після виконання обвинуваченим умов угоди в частині узгодженого покарання.
Сторони угоди суду пояснили, що ці обов`язки слід розуміти таким чином, що обвинувачений повинен повідомити правоохоронні органи про чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , який згідно з обвинувальним актом продавав йому незаконно виготовлене паливо.
Суд не бере до уваги такі пояснення сторін кримінального провадження, оскільки умови угоди мають бути конкретними зрозумілими, відповідати вимогам КПК України, передбачати можливість контролю їх виконання для застосування наслідків невиконання умов угоди, передбачених КПК України, чого не дотримано прокурором та обвинуваченим під час укладання угоди про визнання винуватості.
Крім того, згідно з обвинувальним актом речовими доказами є вилучене під час обшуку 19.04.2021 майно: бензин марки А-95 Євро у кількості 2656,74 л, що міститься у резервуарі № 3 на території АЗС ТОВ «ДЮК» у м.Фастові, по вул. Великоснітинській, 69. Згідно з наданою прокурором постановою від 17.09.2021 про приєднання до справи речових доказів речовими доказами визнано паливно-мастильні матеріали, об`ємом 2656,74 л. Водночас, в угоді про визнання винуватості прописано положення про долю речових доказів, якими визначено бензин марки А-95 Євро у кількості 2656,74 л, вилучений 19.04.2021 під час обшуку майна, що міститься в резервуарі №3 на території АЗС ТОВ «ДЮК» у м. Фастові, по вул. Великоснітинській, 69.
Суд враховує, що бензин належить до паливно-мастильних матеріалів, однак не всі паливно-мастильні матеріали є бензином марки А-95 Євро.
Такі неузгодженості положень угоди та обвинувального акта в цій частині, що стосується речових доказів, з постановою про визнання й приєднання до справи речових доказів від 17.09.2021, на переконання суду впливає й на зміст укладеної угоди про визнання винуватості в частині відповідності їй вимогам КПК України. Так, затвердження угоди про визнання винуватості передбачає також вирішення долі речових доказів, які за положеннями ч.1 ст.204 КК України підлягають конфіскації й знищенню. Однак, які саме докази мають бути конфісковані і знищені паливно-мастильні матеріали чи бензин марки А-95 Євро з матеріалів наданих суду незрозуміло.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що умови угоди про визнання винуватості не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про неможливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами в даному кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 314, 371-372, 468-470, 472, 474 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 18 вересня 2020 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000026 від 16.01.2021.
Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст. ст. 468 475 КПК України.
Ухвала суду про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1