У Х В А Л А
09 листопада 2021 року , слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей по заяві до ЄРДР,-

в с т а н о в и в :

08.11.2021 ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань . Свої вимоги мотивує тим, що 13.10.2021р. поштою скерувала в адресу органу оскарження заяву про вчинення посадовими особами Коломийської міської ради Івано-Франківської області щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України . В порушення вимог ст. 214 КПК України жодних дій , спрямованих на внесення наданих нею відомостей даним органом досудового розслідування вчинено не було. Враховуючи викладене, просила задовольнити скаргу.

Дослідивши долучені до скарги документи, вивчивши вимоги ,заявлені ОСОБА_2 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.

Водночас, за змістом пункту 18 частини першої статті 3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями здійснювати судовий контроль лише у порядку, що регламентований цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

З огляду на завдання кримінального провадження, встановлені статтею 2 КПК України, його загальні засади, визначені статтею 7 цього Кодексу, у тому числі законність, що полягає, зокрема, в обов`язку прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, виявляти як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надавати їм належну правову оцінку та забезпечувати прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, вбачається, що закриття кримінального провадження можливо, коли вирішено усі його завдання, а саме відсутня необхідність проведення слідчих (розшукових) дій чи інших процесуальних дій, спрямованих на збирання, перевірку і дослідження доказів, усі необхідні докази для ухвалення рішення про закриття кримінального провадження зібрані, досліджені і належним чином оцінені. Виконання вказаних завдань чинним КПК України покладено на органи досудового розслідування, прокурора, до яких слідчого суддю не віднесено. До повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до статті 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).

Частиною п`ятою статті 216 КПК України передбачено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з обов`язкових умов, які визначені цією ж частиною статті.

Відтак, саме до повноважень детективів Головного підрозділу детективів НАБУ належить внесення відомостей до ЄРДР, що, в свою чергу, унеможливлює внесення відомостей до ЄРДР посадовими особами Львівського територіального управління НАБУ, про що просить скаржник.

Проте, заявник не позбавлена права оскарження рішення, дії або бездіяльності детективів Головного підрозділу детективів НАБУ в порядку ст. 303 КПК України , оскільки скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32 і 33 цього Кодексу щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 не підлягає розгляду слідчим суддею Шевченківського райсуду м. Львова, відтак підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 216, 303,306 КПК України, слідчий суддя ,-

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей по заяві до ЄРДР - повернути .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з моменту отримання її копії, до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1