Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1903/2021 Справа № 641/8019/21
УХВАЛА
26 жовтня 2021 року м. Харків
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого відділу відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, а саме накласти арешт на майно, яке вилучено в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A12», синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , в справному стані, без пошкоджень, на задній панелі маються незначні потертості, який належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (н.т. НОМЕР_3 ).
Також слідчий зазначила, що надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом того, що 13.10.2021 року приблизно о 19 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Сталінграда, малознайомий ОСОБА_5 , шляхом обману під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка заволодів належним йому мобільним телефоном ТМ «Samsung Galaxy A12» синього кольору.
Крім того, пояснила, що свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який пояснив наступне, що 16.10.2021 року він у маловідомого чоловіка придбав мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A12» синього кольору. Дізнавшись, що вказаний мобільний телефон є краденим, він готовий добровільно видати його працівникам поліції. 23.10.2021 року в період часу з 14 год. 00 хв. до 14 год. 20 хв. проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, пров. Смольний, 30, де свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видає працівникам поліції мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A12» синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , в справному стані, без пошкоджень, на задній панелі маються незначні потертості, вказаний мобільний телефон вилучений у присутності двох понятих та поміщено до паперового конверту.
З метою збереження речового доказу та проведення експертних досліджень, слідчий просить накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.
Слідчий до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання про арешт майна підтримала та просила його задовольнити.
Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України, їх неприбуття до суду, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що слідчим надано докази, що тимчасове вилучене майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -
Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A12», синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , в справному стані, без пошкоджень, на задній панелі маються незначні потертості, який належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (н.т. НОМЕР_3 ).
Передати на відповідальне зберігання мобільний телефон марки ТМ «Samsung Galaxy A12», синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 потерпілому - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали покладається на старшого слідчого Слідчого відділу відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1