КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, поданого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000804 від 04 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя зазначає, що матеріали клопотання про арешт майна не містять доказів добровільної згоди особи, яка володіє приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на якій воно розташоване, на проведення огляду. Крім цього, матеріали не містять і ухвали слідчого судді, яка б надавала дозвіл на проникнення до вказаного володіння.

На переконання слідчого судді, дізнавачем у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено обставин, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, які є обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що під час судового засідання не встановлено підстав вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:081:0133, площею 0,06 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 та будівля, яка знаходиться на ній, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Стороною обвинувачення не надано доказів необхідності накладення арешту на майно, з метою його збереження, та втручання у права та інтереси власника майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, з наступними доповненнями, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 та накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:081:0133, площею 0,06 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , та будівлю, розташовану на вказаній земельній ділянці, шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Сторона обвинувачення зазначає, що у клопотанні про накладення арешту на майно дотримані вимоги ст. 171 КПК України.

Прокурор зауважує, що майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, використовується ОСОБА_8 для будівництва та експлуатації шинного центру протиправним шляхом, всупереч вимогам чинного містобудівного та земельного законодавства, без отримання необхідних дозволів.
У апеляційній скарзі зазначається, що незаконне будівництво, а також земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки містять на собі матеріальні сліди, що можуть підтвердити або спростувати факт проведення будівництва та функціонування шинного комплексу з порушенням установленого законом порядку. Крім того, матеріали справи містять постанову дізнавача про визнання земельної вказаної ділянки та будівлі, що розташована на ній, речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000804.
Окрім цього, прокурор вказує, що накладення арешту на вказану земельну ділянку та розташовану на ній будівлю є необхідним, доцільним, розумним та співрозмірним обмеженням права власності, відповідає завданням кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді та накладення арешту на земельну ділянку та будівлю,з відповідними заборонами, аргументи представника власника майна, яка просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених апеляційному суді матеріалів, сектором дізнання відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000804 від 04 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 356 КК України.
03 серпня 2021 року у період часу 14 год. 20 хв. по 15 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :01:081:0133, за дозволом адміністратора ОСОБА_9 , проведено огляд місця події, у ході якого зафіксовано, що на вищезазначеній земельній ділянці розташоване приміщення, а саме шинний центр «Vianor».

Постановою начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 05 серпня 2021 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:081:0133, площею 0,06 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та будівлю, розташовану на ній, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000804.

28 вересня 2021 року начальник сектору дізнання відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:081:0133, площею 0,06 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та будівлю, розташовану на ній, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000804.
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2021 року у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна було відмовлено.
Колегія суддів звертає увагу, що наведені у клопотанні начальника сектору дізнання доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано думку прокурора та представника власника майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовано обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Зокрема, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, вказав, що відсутні будь-які відомості, які б переконливо свідчили про необхідність накладення арешту на вказану земельну ділянку та будівлю, розташовану на ній. Окрім цього, прокурор не довела у засіданні необхідності застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, для досягнення визначеної у клопотанні мети.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у даному провадженні прокурор не навів достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно не вбачається.

Долучена до клопотання сторони обвинувачення постанова про визнання майна речовим доказом від 05 серпня 2021 року (а.п. 25-27) носить формальний характер, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні колегією суддів встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000804 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Відповідно до ст. 477 КПК України вказане провадження відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, особливості розслідування яких регулюються главою 36 КПК України. Так, у ст. 477 КПК України безальтернативно визначено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. У витязі з ЄРДР наявна інформація, що підставою для реєстрації провадження стала усна заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення. Однак, матеріали судової справи не містять відповідної заяви потерпілого, і прокурор у судовому засіданні також не змогла надати колегії суддів відповідні документи та інформацію про потерпілого у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, поданого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000804 від 04 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6086/2021
Єдиний унікальний номер справи 367/7246/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1