ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/895/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/40/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-сс/817/40/22 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 20 січня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором, про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 на 60 діб, до 23 год. 59 хв. 21 березня 2022 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання.

Апеляційну скаргу мотивує :

відсутністю належних та допустимих доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому правопорушень посилаючись на практику ЄСПЛ, зокрема, рішення у справах: Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.20111 року,Мюррей проти Обєднаного Королівства від 28.10.1994 року, Фокс Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.2990 року, які стосуються аспектів вчинення кримінального правопорушення та доведення обставин, що за розумного тлумачення викликають підозру щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, які не підтверджені обєктивними доказами. Посилається на не розмежування слідчим суддею ролі її підзахисного у вимаганні коштів у потерпілого ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_7 не вчиняв жодних активних дій щодо висловлення погроз про заподіяння шкоди здоровю потерпілого, а також не висловлював незаконної вимоги про передачу йому коштів. Вважає що присутність її підзахисного на відеофайлі під час зустрічі, яка відбулась 08.09.2021 року не підтверджує вчинення ОСОБА_7 будь-яких протиправних діянь щодо потерпілого ОСОБА_9 ..

Також звертає увагу колегії суддів на те, що слідчим та прокурором не надано жодних доказів того що ОСОБА_7 погрожував потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 чи проголошував вимогу про передачу останніми належних їм грошових коштів .

Посилається на порушення слідчим суддею ст.94 КПК, яка в ухвалі вказала на не досліджувала докази з точки зору їх належності та допустимості.

Зазначає про відсутність достатнього обгрунтування обставин, які б свідчили про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України для запобігання яких до її підзахисного було застосовано запобіжний захід продовжують існувати, зокрема, посилається на те, що:

ризик переховування ОСОБА_12 від органів досудового розслідування та суду відсутній, що підтверджується тим, що з 28.09.2021 року часу внесення матір`ю підозрюваного застави по 13.10.2021 року( період перебування ОСОБА_7 під заставою) ним не було вчинено жодних спроб переховування від слідства та суду;

можливість впливу підозрюваного на потерпілого, свідка та інших підозрюваних, на думку захисника, спростовується поведінкою її підзахисного у період не перебування під вартою, коли він мав можливість вільно пересуватись та вчиняти будь-які дії, проте, ним не було вчинено жодних спроб зв`язатись з потерпілим, свідком чи іншими підозрюваними за допомогою будь-яких засобів зв`язку чи шляхом особистих зустрічей;

ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушеня також вважає не підтвердженим жодними фактами, оскільки у судовому засіданні не було надано та досліджено жодного документа, який свідчив би про те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Крім того, посилається на неврахування слідчим суддею стану здоровя ОСОБА_7 , який має хронічне захворювання, пов`язане з роботою кишково-шлункового тракту, потребує особливого режиму харчування та додаткового медичного догляду, що не може бути реалізоване в умовах тримання під вартою, наявність на його утриманні батьків пенсійного віку та неповнолітньої дитини, позитивні характеристики з місця проживання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викшадених у ній мотивів, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 09.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України та ч.2 ст.355 КК України за трьома епізодами незаконного вимаганння ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб у потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошових коштів за неіснуючі та надумані грошові зобовязання з погрозою застосування насильства до потерпілих та близьких родичів, пошкодження та знищення їх майна, а також примушування до виконання цивільно правових обовязків ОСОБА_13 з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження чи знищення його майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів слідчий суддя підтвердив виходячи з комплексу зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме даних, які містяться у заявах потерпілих про вчинення щодо них злочинів, протоколах їх допиту, протоколах проведення з ними слідчих експериментів, протоколах допиту свідків, протоколах обшуку, протоколах предявлення осіб для впізнання, протоколом огляду відеофайлу, ,протоколами тимчасового доступу до речей та документів та іншими матеріалами кримінального провадження і їх сукупності.

Посилання захисника на те, що її підзахисний безпосередньо не висловлював вимоги потерпілим про передачу належних їм грошових коштів та погроз щодо заподіяння їм та їх близьким родичам тілесних ушкоджень не заслуговують на увагу оскільки йому інкримінується вчинення кримінальних праворушень за попередньою змовою групою осіб, які висловлювати вказані вимоги та погрози, під час чого був присутнім ОСОБА_7 та вказував, зокрема, потерпілому ОСОБА_9 номер рахунку, на який слід переказати кошти та вчиняв інші дії.

Колегія суддів вважає що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обгрунтування підозри.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо не надання оцінки слідчим суддею доказам з точки зору їх належності та допустимості слід зазначити, що що в оскаржуваній ухвалі йдеться про те, що на даному етапі досудового розслідування встановлюється лише причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень, а тому докази оцінювались ним лише з вказаною метою, а не для встановлення винуватості особи.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий суддя мотивував своє рішення також тим, що крім наявної обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому правопорушень продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, вважаючи доведеним ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду виходив з того що злочин, передбачений ч.2 ст.189 КК України є тяжких та багатоепізодним, зокрема, від часу предявлення першої підозри ОСОБА_14 щодо потерпілого ОСОБА_9 йому висунуто підозри у скоєнні ще двох аналогічних злочинів щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та одного епізоду за ч.2 ст.355 КК України; покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку доведення його винуватості у виді позбавленняволі на строк до 7 років, даних про особу підозрюваного, який ніде не працює, не одружений, що вказує на те, що його звязок з місцем проживання є не настільки міцним, щоб не мати змогу покинути його. Крім того, колегія суддів у відповідності до вимог ст.178 КПК України враховує те, що щодо ОСОБА_15 перебувають на розгляді три обвинувальні акти у районних судах Одеської області про вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, чого не заперечили його захисники у судовому засіданні, у яких до нього вже застосовувались альтернативні запобіжні заходи. Тому доводи сторони захисту щодо непереховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування протягом нетривалого періоду його перебування під домашнім арештом у вказному провадженні не спростовують можливості настання вказаного ризику.

Перервіряючи доведеність ризику впливу ОСОБА_16 на свідків та потерпілих, інших підозрюваних у вказаному провадженні колегія суддів виходить з того слідчий суддя вірно виходив з того, що у вказаному провадженні є велика кількість свідків та потерпілих, які не допитані у судовому засіданні безпосередньо, яких особисто знає підозрюваний, а тому враховувавши характер кримінальних праворушень, у яких він підозрюється вірно вказав на те, що ОСОБА_7 перебуваючи на свободі може їм погрожувати з метою зміни показань, які вони надали слідчому.

Слідчий суддя обгрунтовуючи продовження існування ризику можливого вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень виходив з того що ОСОБА_7 до затримання не працював та не мав засобів до існування, що може спонукати його до вчинення інших злочинів з метою забезпечити себе матеріально.

За наслідками перевірки рішення місцевого суду, колегія суддів погоджується, що обставини, які встановленні судом, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевикладеним ризикам.

Слідчим суддею перевірено доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання під вартою ОСОБА_7 та встановлено, що необхідно провести екпертизу відео- звуко- запису та амбулаторну судово- психіатричну екпертизу підозрюваного ОСОБА_17 , без яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

У звязку з наявними у ОСОБА_7 хронічними захворюваннями йому надається медична допомога в умовах УВП.

Доказів того, що ОСОБА_7 опікується батьками пенсійного віку та неповнолітньою дитиною стороною захисту не надано.

Наведена захисником судова практика у інших кримінальних провадженнях колегією суддів до уваги не приймається оскільки запобіжний захід обирається індивідуально щодо кожної особи з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також вимог ст.ст.132, 177-199 КПК України.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для визначення ОСОБА_14 розміру застави у звязку з його підозрою у вчиненні правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_9 з погрозою застосування насильства до потерпілого, що мало місце під час застосування вказаного запобіжного заходу, а також предявлення йому трьох нових підозр у вчиненні кримінальних правопорушень із погрозами застосування насильства до потерпілих на даний час при його продовженні, а тому апеляційну скаргу захисника слід відхилити, а ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 183,191,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2022 року про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді