Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1951/21
Справа № 711/6469/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні № 0000030 від 24.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.ч. 1,2 ст.204, ч.3 ст. 229 КК України про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 ,-
встановив:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням що винесене у кримінальному провадженні № 0000030 від 24.01.2020, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , 1977 року народження..

В обґрунтування клопотання вказує на те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 17.09.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 204, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 204, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 229 КК України.

Орган досудового розслідування вважає, що усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , а також покарання, передбачене кримінальним законом, останній після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятись від виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, передбачених ст. 42 КПК України, а також може незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому кримінальному проваджені, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, орган досудового розслідування вважає, те, що на даний час ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 229 КК України.

Крім того, на цей час існують ризики, що підозрюваний маючи широке коло зв`язків, має реальну можливість як самостійно, так і через інших осіб, незаконно впливати на свідків, багато із яких являються знайомими ОСОБА_6 та/чи жителями м. Сміла Черкаської області, а також на інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, з метою примусу останніх до дачі неправдивих показань, або відмови від дачі показань.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, саме: незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте, орган досудового розслідування враховує міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме: наявність постійного місця проживання та тісних родинних зав`язків.

На підставі наведеного просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексїївка, Білокуракинського району, Луганської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; овідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи; не спілкуватися без участі слідчого, прокурора, слідчого судді та суду з особами, що набули статусу свідків, потерпілих, підозрюваних у кримінальному провадженні; здати на збереження слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити його повністю.

Адвокат та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необгрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали, які додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст.177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання ( рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13.11. 2007 року).

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 229 КК України.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.3 цієї статті слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються

Так, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обгрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу, орган досудового розслідування посилається на те, що метою застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, саме: незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Потрібно наголосити, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу слідча приділила увагу ризикам поверхнево, не навівши жодних переконливих обґрунтувань.

В той же час ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу. Прокурор, у свою чергу, не навів доказів реальної можливості незаконного впливу підозрюваного на процес доказування у даному кримінальному провадженні, в тому числі і на свідків.

Зокрема, слідча у своєму клопотанні не вказала на будь-які дії вчиненні підозрюваним, які б свідчили про його наміри незаконно вплинути на свідків та підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-яких інших обставин, які в свідчили про перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином, слдічим суду не надано.

Отже, враховуючи доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний, має постійне місце проживання та роботи, є інвалідом 2 групи, позитивно характеризується за місцем проживання.

Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини, а також звичайний уклад життя підозрюваного, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя не вважає за необхідне та доцільне застосовувати до підозрюваного запобіжний захід. Крім того, органом досудового розслідування та прокурором не доведені потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи як застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

За таких обставин, у відповідності до ч.3 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , 07.10,1977 року прибувати за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000030 від 24.01.2020 року, прокурора та слідчого судді/суду залежно від стадії кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 42, 182, 194, 196, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні № 0000030 від 24.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.ч. 1,2 ст.204, ч.3 ст. 229 КК України про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000030 від 24.01.2020 року, прокурора та слідчого судді/суду залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 23.10.2021 року о 11.15. год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1