Справа № 303/1154/22
Провадження № 1-кс/303/251/22
У Х В А Л А
м.Мукачево 16 лютого 2022 року

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,
в с т а н о в и в :
14 лютого 2022 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді від 11.02.2022 року у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2022 року у справі № 303/1154/22, провадження № 1-кс/303/241/22, накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Він не повідомлявся та не викликався для судового розгляду клопотання слідчого про арешт майна у відповідності до вимог ч.1 ст. 172 КПК України, таке було розглянуто без його участі, внаслідок чого він був позбавлений можливості надати слідчому судді свої заперечення, які спростовують вимоги клопотання. На його переконання, слідчий суддя при постановленні вищезазначеної ухвали, не дотримався вимог статей 170-173 КПК України, неправильно застосував підстави арешту та передчасно, необґрунтовано дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно.
У зв`язку з цим заявник просить скасувати арешт, накладений на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 09.02.2022 року в с. Верхня Визниця Мукачівського району Закарпатської області, по вул. Головна, майно, а саме: автомобіль марки «Урал», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , а також деревину породи «Бук» невідомого об`єму, яка знаходиться в кузові автомобіля марки «Урал», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, у поданому клопотанні про скасування арешту майна зазначив про розгляд клопотання без його участі.
В судове засідання слідчий СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна без його участі.
Дослідивши матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та матеріали клопотання слідчого про арешт майна № 303/1154/22, провадження № 1-кс/303/241/22, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000058, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 246 КК України, внесені уповноваженою особою до ЄРДР 10 лютого 2022 року.
09.02.2022 року слідчим СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, в період часу з 17 год. 30 хв. по 18 год. 30 хв. проведено огляд місця події, а саме: транспортного засобу марки «Урал», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на дорозі по лівій стороні узбіччя по вул. Головна в с.В.Визниця Мукачівського району Закарпатської області. Кузовна частина вказаного вище транспортного засобу заповнена деревиною породи «Бук», а саме брусками різних довжин та різних діаметрів, на яких відсутні маркувальні бирки. Крім того, в ході огляду місця події оглянуті супровідні документи на деревину та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Під час огляду вилучено супровідні документи на деревину, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб з деревиною, з приводу чого оформлено відповідний протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.02.2022 року.
Даний огляд транспортного засобу проведено на підставі заяви-дозволу ОСОБА_3 від 09.02.2022 року.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб марки «Урал», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності громадянину ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 .
Водій ОСОБА_3 перевозив деревину (дрова) породи «Бук» за наявності відомості про вантаж (додаток до ТТН-ліс: серія ЗКБ № _291238 від 09.02.2022 року (аналог форми ЛГ-25), специфікації поколодного обліку № ЗК-2 від 09.02.2022 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 209 від 07.02.2022 року.
Згідно постанови слідчого від 10 лютого 2022 року, автомобіль марки «Урал», державний знак НОМЕР_1 , з деревиною породи «бук», яка знаходиться в кузові вищевказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000058, внесеному до ЄРДР 10.02.2022 року.
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000058 від 10.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, накладено арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 09.02.2022 року в с.Верхня Визниця Мукачівського району Закарпатської області, по вул. Головна, майно, а саме: автомобіль марки «Урал», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , а також деревину породи «Бук» невідомого об`єму, яка знаходиться в кузові автомобіля марки «Урал», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Відповідно до статей 7 та 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, відповідно до ч.1 ст. 246 КК України відповідальність за вказаною статтею настає у разі незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Згідно примітки 1 до ст. 246 КК України, у цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
При цьому, під порубкою розуміються: 1) повне відокремлення дерева або чагарника від кореня будь-яким способом (спилювання, зрубування, повалення транспортним засобом тощо); 2) викорчовування - видалення деревостану з корінням; 3) пошкодження дерева або чагарника до стану припинення росту (наприклад, відокремлення основних гілок від стовбура дерева, глибокі насічки на стовбурі дерева).
Порубка вважається незаконною, якщо вона здійснюється: а) без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом; б) за наявності дозволу, але з недотриманням передбачених у ньому умов стосовно місця, способу і строків порубки, кількості і порід дерев та чагарників (вирубування цінних і рідкісних дерев та чагарників, занесених до Червоної книги України, хвойних насаджень, наданих для заготівлі живиці, до закінчення строку підсочки тощо); в) за наявності дозволу на проведення суцільної санітарної рубки, але без дотримання обмежень, встановлених щодо площі, строків, технологій проведення робіт.
З матеріалів клопотань про арешт тайна та про скасування арешту майна вбачається, що ОСОБА_3 перевозив деревину (дрова) породи «Бук» при наявності таких документів на вантаж: відомості про вантаж (додаток до ТТН-ліс: серія ЗКБ № _291238 від 09.02.2022 року (аналог форми ЛГ-25), специфікації поколодного обліку № ЗК-2 від 09.02.2022 року квитанції до прибуткового касового ордера № 209 від 07.02.2022 року, тобто на законних підставах.
Разом з тим, на час розгляду клопотання слідчого про арешт майна слідчому судді не надані відомості щодо незаконної порубки дерев, а також знаходження місця цієї порубки. Також ці відомості не були підтверджені в судовому засіданні слідчим при розгляді такого клопотання.
Наведений у витязі з ЄРДР короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме: зупинення автомобіля марки «Урал», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому здійснювалося перевезення деревини породи "БУК", під керуванням ОСОБА_5 , ймовірно без відповідних на те документів, не містить жодних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Оскільки досудове розслідування здійснюється не по факту незаконної порубки лісу, а по факту перевезення ОСОБА_3 на автомобілі лісодеревини (дров) без відповідних документів, що само по собі не носить кримінальний характер, накладення арешту на цей автомобіль та лісодеревину (дрова), що перевозилась на ньому, є недопустимим.
Позбавлення ОСОБА_3 права користуватись автомобілем та деревиною (дровами), правомірність володіння якими ніким не оспорюється, а також за відсутності відомостей про те, що він, як водій та власник транспортного засобу, причетний до незаконної порубки лісу і ця деревина могла бути придбана в незаконний спосіб, в даному випадку призвело до незаконного позбавлення права володіння, користування автомобілем та деревиною, яку він перевозив.
Сам по собі факт винесення слідчим постанови про визнання будь-якого майна речовим доказом у провадженні не може безумовно свідчити про те, що таке майно дійсно відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, а також може бути підставою для накладення арешту на це майно.
Постанова слідчого про визнання речовими доказами не містить належного обґрунтування яким саме критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, відповідає вилучене майно: автомобіль, документ (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) та деревина (дрова).
На час розгляду клопотання про арешт майна слідчому судді не були надані будь-які докази, на підставі яких можна було б зробити висновок, що вилучена деревина була здобута ОСОБА_3 злочинним шляхом - шляхом незаконної порубки дерев, а тому відсутні підстави стверджувати, що вилучений автомобіль марки «Урал», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причетний до незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збуту незаконно зрубаних дерев або чагарників. Окрім того, слідчим не доведено, що транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В клопотанні слідчого про арешт майна та доданих до нього матеріалах не зазначено кількість деревини, відсутні дані про вартість деревини, яка була вилучена, та будь-які документи, які підтверджували розмір завданої істотної шкоди, заподіяння якої охоплюється диспозицією ч.1 ст.246 КК України, та яка є обов`язковою кваліфікаційною ознакою складу кримінального правопорушення.
У матеріалах справи також відсутні: відомості про незаконну порубку лісу; докази того, що відомості про вантаж (додаток до ТТН-ліс: серія ЗКБ № _291238 від 09.02.2022 року (аналог форми ЛГ-25)), специфікація поколодного обліку № ЗК-2 від 09.02.2022 року, квитанція до прибуткового касового ордера № 209 від 07.02.2022 року є підробленими або в них містяться недостовірні відомості; докази наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Органом досудового розслідування нікому не пред`явлено підозру у даному кримінальному провадженні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України, не передбачає настання відповідальності у виді застосування спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, слід зазначити, що огляд транспортного засобу 09.02.2022 року проведено слідчим СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області на підставі заяви-дозволу ОСОБА_3 від 09.02.2022 року.
Із змісту клопотання про скасування арешту майна слідує, що ОСОБА_3 заперечує факт добровільності та безумовності його згоди на огляд транспортного засобу, враховуючи умови проведеного слідчим огляду (фактично проведеного обшуку). Як на час розгляду клопотання про арешт майна, так і на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчим чи прокурором на надано доказів, що після проведення 09.02.2022 року огляду автомобіля марки «Урал», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вони зверталися до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку в порядку ст. ст. 233, 234, 237 КПК України.
Докази, встановлені внаслідок огляду та обшуку, проведених з порушенням зазначених правил, а також, якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, є недопустимими. Таку правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 159/451/16-к. Зазначене дає підставу визнати протокол огляду місця події від 09.02.2022 року недопустимим доказом згідно ст. 86, ст. 87 КПК України.
Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчим, прокурором в судовому засіданні не спростовано доводи ОСОБА_3 , не доведено обставини, передбачені ч.3 ст.132 КПК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що арешт майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді від 11.02.2022 року, накладено необґрунтовано, оскільки таке належить ОСОБА_3 на законних підставах, такий арешт порушує його права як законного власника майна, правові підстави арешту майна не доведені, а тому арешт майна слід скасувати на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 09.02.2022 року в с. Верхня Визниця Мукачівського району Закарпатської області, по вул. Головна, майно, а саме: автомобіль марки «Урал», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , а також деревину породи «Бук» невідомого об`єму, яка знаходиться в кузові автомобіля марки «Урал», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається володільцю майна та особі, за клопотанням якої було арештовано майно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Мукачівського
міськрайонного суду ОСОБА_1