Провадження № 1-кс/947/1553/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001157 від 19.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві за процесуальним керівництвом Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001157 від 19.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Як вбачається з клопотання, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що державне підприємство «Дослідне господарство «Таїровське» Національного наукового центру «Інституту виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова» є підзвітним Національній академії аграрних наук України, та для виконання своїх статутних завдань використовує державне майно, що знаходиться у віданні НААН України, а саме землі сільськогосподарського призначення.
На підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ОД №002652 від 24.04.2000 у ДП «ДГ «Таїровське» перебуває земельна ділянка межі якої визначені вищевказаним державним актом.
При огляді публічної кадастрової карти станом на 28.10.2021 виявлено, що у межах земельних ділянок, які перебувають у користуванні ДП «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВіВ ім. В.Є Таїрова» на підставі вищевказаного державного акту, з`явились наступні кадастрові поділи та 2 земельні ділянки наразі знаходяться на опрацюванні (очевидно з метою присвоєння кадастрових номерів) в категорії «Наміри», а саме::01:002:3887, :02:002:0400, :02:002:0039, :02:002:0040, земельна ділянка, площею 2 га (номер та дата викопіювання: НВ-020 від 05.03.2020. Надано на заяву: ЗВ-020 від 05.03.2020); земельна ділянка, площею 2 га (номер та дата викопіювання: НВ-020 від 05.03.2020. Надано на заяву: ЗВ-020 від 05.03.2020); :02:010:0010, :02:010:0011, :02:010:0012, :02:010:0013, :02:002:0041, :02:002:0042, :02:010:0014, :02:010:0015, :02:010:0016, :02:002:0043, :02:010:0017, :02:010:0018, :02:010:0019, :02:010:0020, :02:010:0021, :01:002:3909, :02:002:0044, :01:002:3910, :02:010:0022, :02:010:0023, :02:010:0024, :02:010:0025, :02:010:0026, :02:010:0027, :02:002:0046, :02:010:0028, :01:002:3917, :02:002:0047, :02:010:0029, :02:002:0048, :02:010:0030, :02:010:0031.
Розробку проектів землеустрою здійснювало ТОВ «ДЗК ПЛЮС» (код ЄРДПОУ 39157831).
Земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні ДП ДГ мають статус «особливо цінні», оскільки використовуються для проведення досліджень та районування сортів вітчизняної селекції.
При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставою для розроблення технічної документації стосовно вказаних земельних ділянок слугувала бездіяльність посадових осіб ГУ Держгеокадастр в Одеській області, а також не визначення їх меж посадовими особами Таїровської сільської ради.
Так, протиправне привласнення земельних ділянок, які відповідно до державного акту ІІ-ОД №002652 від 24.04.2000 перебувають у користуванні ДП «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВіВ ім. В.Є. Таїрова» здійснюється на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 .
Організацією підготовки необхідних документів, заяв, клопотань для початку розроблення технічної документації від вищевказаних осіб займався ОСОБА_43 , що підтверджується допитами свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
Зокрема, встановлено, що ОСОБА_43 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 32 у приміщеннях, що орендуються суб`єктами господарювання останнього, надав на підпис договори з ТОВ «ДЗК ПЛЮС» вищевказаним особам про розробленні проекту землеустрою земельних ділянок, а також підготував та надав на підпис два звернення до ГУ Держгеокадастру в Одеській області одне з яких в подальшому направлялось для підтвердження «мовчазної згоди». Вказане дає підстави вважати, що ОСОБА_43 усвідомлював, що клопотання про дозвіл на розробку технічної документації в місячний термін розглянутий не буде.
Крім того, вбачається, що до протиправної схеми виведення земельних ділянок з державної власності та їх передачу у приватну власність може бути причетний колишній начальник ГУ Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_44 , який до цього у 2020 році обіймав посаду директора ПП «Земград» (ЄРДПОУ 34996624). Аналогічну посаду директора у вказаному приватному підприємстві обіймав начальник відділу земельних відносин управління економічного та місцевого розвитку ОСОБА_45
20.01.2022 року на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду від 22.12.2021 року про дозвіл на проведення обшуку, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_46 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
- папку для паперів білого кольору з написами письмовими літерами зеленого кольору «Доверенності ЧП Земград», що містить 49 аркушів, вказані документи можуть містити відомості про земельні ділянки ДП ДГ «Таїрова»;
- папка для паперів білого кольору з написами письмовими літерами зеленого кольору «Договора займа», що містить 57 аркушів, у яких можуть міститись відомості про укладення договірних відносин між ПП «Земград» та особами, які протиправно намагались заволодіти земельними ділянками державної власності;
- мобільний телефон Samsung чорного кольору в чохлі чорного кольору IMEI НОМЕР_1 ;
- касова книга з надписом «Приватне підприємство ЗЕМГРАД» за 2007 рік, у яких може міститись інформація про рух грошових коштів у ПП «Земград», у тому числі тих, які надходили від директора ДП ДГ «Таїровське» ОСОБА_47 за розробку технічної документації;
- органайзер синього кольору з надписом «Отчеты ПП Земград» 2007, що містить 486 аркушів, у яких може знаходитись звітня інформація стосовно розроблених проектів землеустрою у тому числі земельних ділянок ДП ДГ «Таїровське»;
- чекова книжка синього кольору на 25 чеків, у яких може міститись відомості про розрахунки між ПП «Земград» та ДП ДГ «Таїровське»;
- книга нарахування заробітної плати 1 шт, в якій містяться відомості про перелік співробітників ПП «Земград»;
- договори займів на 57 аркушів, в яких може міститись відомості про фінансові взаємовідносини між ПП «Земград» та ДП ДГ «Таїровське»;
- жовта папка без надпису, що містить 139 аркушів, у яких знаходяться вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_48 ..
Необхідність у накладенні арешту є детальне дослідження вилучених речей і документів, у тому числі шляхом проведення відповідних судових експертиз для встановлення істини у кримінальному провадженні. При цьому, незастосування арешту майна може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню.
З урахуванням викладеного, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.
2. Позиції учасників з приводу розгляду даного клопотання.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник власника майна у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про арешт та просила відмовити, вказавши, що у протоколі обшуку не було зазначено найменування всіх вилучених документів, вилучені документи не мають відношення до кримінального провадження.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з клопотання, встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення ймовірно має відношення ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обіймав посаду директора ПП «Земград».
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 20.01.2022 року, на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_46 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені документи, мобільний телефон, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, причетних до його вчинення, зокрема, відомості щодо взаємовідносин ПП «Земград» та ДП ДГ «Таїровське», розроблених проектів землеустрою.
Також вилучений мобільний телефон необхідний для проведення огляду за участю спеціалістів, з метою відшукання інформації, яка на ньому міститься, а також для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Крім того, як вбачається з клопотання, вилучені документи можуть містити зразки підпису та почерку ОСОБА_46 , що необхідно для призначення та проведення експертного дослідження.

Як вбачається з постанови про визнання речовим доказом від 20.01.2021 року, вилучені під час проведення обшуку речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001157 від 19.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути використані у якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки речі та документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на речі та документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001157 від 19.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження, та користування, на вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_46 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

- Папка для паперів білого кольору з написами письмовими літерами зеленого кольору «Доверенності ЧП Земград», що містить 49 аркушів;

- Папка для паперів білого кольору з написами письмовими літерами зеленого кольору «Договора займа», що містить 57 аркушів;

- Мобільний телефон Samsung чорного кольору в чохлі чорного кольору IMEI НОМЕР_1 ;

- Касова книга з надписом «Приватне підприємство ЗЕМГРАД» за 2007 рік;

- Органайзер синього кольору з надписом «Отчеты ПП Земград» 2007, що містить 486 аркушів;

- Чекова книжка синього кольору на 25 чеків;

- Книга нарахування заробітної плати 1 шт;

- Договори займів на 57 аркушів;

- Жовта папка без надпису, що містить 139 аркушів.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1