Провадження № 11-кп/4820/726/21
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі Закону України №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року (втратив чинність 21.06.2017 року).
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що злочин за яким засуджено ОСОБА_7 вчинений 03 липня 2018 року, а тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою його клопотання задовольнити застосувати щодо нього вимоги ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIIIта зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі даного закону.
Свої вимоги аргументує тим, що при прийняті нових законів або внесенні змін до чинного законодавства не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод,закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Тому, на думку ОСОБА_7 . Закон України №838-VIIIмає ультраактивну дію, застосування до таких випадків Закону №2046-VIIIє неправильним оскільки, зворотна дія цього закону як такого, що іншим чином погіршує становище особи відповідно до ч.2 ст.5 КК України, не допускається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів провадження видно, що вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.289 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 25.07.2018 року до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
16 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду постановила вирок, яким вирок Волочиського районного суду від 04 червня 2019 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Теофіпольського районного суду від 29.06.2016 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла. В решті вирок суду ухвалено залишити без змін.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав для задоволення клопотання засудженого про перерахунок строку попереднього ув`язнення зарахованого йому у строк призначеного покарання за період з 25.07.2018 по 16.03.2020.
Не спростовують висновків суду першої інстанції посилання в апеляційній скарзі на те, що перерахунок строку попереднього ув`язнення з 25.07.2018 року має бути здійснений за положеннями ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII (так як 21.06.2017 втратив чинність).
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції Закону № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 (далі Закон № 2046-VIII), який набрав чинності 21.06.2017, частину 5 статті 72 КК України викладено в наступній редакції «попереднє ув`язнення зараховується в строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті».
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України (п.п. 107 постанови Великої Палати від 29.08.2018, справа № 663/537/17, провадження №13-31кс18) якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Як вбачається з матеріалів справи злочин за яким засуджено ОСОБА_7 вчинений 03.07.2018, а тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта про те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування кримінального закону свого підтвердження не знайшли, відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 04 серпня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахунок строку попереднього ув`язнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: