У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року та ухвали Верховного суду України від 25 листопада 2004 року за виключними обставинами.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений просить застосувати відносно нього положення ст. ст. 81, 82 КК України та звільнити його від відбування покарання, обмежившись відбутим строком покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року та ухвали Верховного суду України від 25 листопада 2004 року за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 1, 3 ст. 459 КПК України. Заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами повернуто особі, яка її подала.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Засуджений вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що він не наділений законними повноваженнями щодо перегляду судових рішень в порядку ст. 459 КПК України.

Вказує, що твердження суду першої інстанції, що тільки Верховна Рада України може забезпечити вирішення питання щодо правозастосування положень ст.ст. 81, 82 КК України щодо осіб засуджених до довічного позбавлення волі, є запереченням верховенства права, відповідно є запереченням Конституції України.

На думку апелянта, твердження суду першої інстанції щодо передчасності його клопотання, є безпідставними та такими, що порушують його конституційні права.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року та ухвали Верховного суду України від 25 листопада 2004 року за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 1, 3 ст. 459 КПК України. В обґрунтування якої засуджений вказав, що Конституційний Суд України Рішенням від 16.09.2021 року №6-р (ІІ)2021 визнав такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними, деякі положення ст. ст. 81, 82 КК України, в зв`язку з чим, просив скасувати рішення судів апеляційної та касаційної інстанції, оскільки призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі без подальшої можливості звільнення не відповідає Конституції України, та ухвалити щодо нього новий вирок, яким замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.
Відмовляючи у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, та повертаючи її засудженому, суд першої інстанції вказав, що вимоги засудженого ОСОБА_5 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2004 року та ухвали Верховного суду України від 25.11.2004 року, є передчасними та відповідно до вимог ч. 1 ст. 463 КПК України, подані до Центрального районного суду м. Миколаєва, який не наділений законними повноваженнями щодо перегляду судових рішень, ухвалених апеляційною та касаційною інстанціями.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за виключними обставинами.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2021 року, судом першої інстанції відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року та ухвали Верховного суду України від 25 листопада 2004 року за виключними обставинами, оскільки вимоги заяви засудженого є передчасними та відповідно до вимог ч. 1 ст. 463 КПК України, подані до Центрального районного суду м. Миколаєва, який не наділений законними повноваженнями щодо перегляду судових рішень, ухвалених апеляційною та касаційною інстанціями.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Згідно положень КПК України, прийнятого у 2012 році, апеляційні суди втратили повноваження суду першої інстанції і, наразі, позбавленні можливості здійснювати кримінальне провадження про перегляд за виключними обставинами вироків, постановлених ними як судами 1-ої інстанції.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 10.04.2019 (справа №1-34/03), 27.02.2019 (справа № 791/130/17), 17.05.2018 (справа № 1-3/2007), вирішення апеляційним судом на підставі положень Кримінального процесуального кодексу України в ред. 2012 року питань, пов`язаних із переглядом за нововиявленими (виключними) обставинами вироку цього суду, постановленого ним у порядку Кримінально-процесуального кодексу України в ред. 1960 року як судом 1-ої інстанції, суперечить правилам інстанційної підсудності, визначеним ст. 33, 463 КПК України в ред. 2012 року та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, посилання суду першої інстанції на непідсудність Центральному районному суду м. Миколаєва заяви ОСОБА_5 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року та ухвали Верховного суду України від 25 листопада 2004 року, є неприйнятними.

Відповідно до ст. 464 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 35 цього Кодексу. Не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами. Відкривши кримінальне провадження за нововиявленими або виключними обставинами, суддя надсилає учасникам судового провадження копії ухвали про відкриття провадження, заяви про перегляд і призначає дату, час та місце судового засідання, про що повідомляє зазначених осіб.

Згідно до вимого ч. 3 ст.429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу; вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Виходячи із системного аналізу вищевказаної норми кримінального процесуального кодексу України, отримавши заяву за виключними обставинами, суддя доповідач має перевірити її на відповідність вимогам ст.462 КПК України.

В даному випадку суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався та дійшов передчасного висновку про повернення заяви особі, яка її подала, що не відповідає вимогам глави 34 КПК України.

Суд першої інстанції, отримавши у провадження заяву, яка не відповідала вимогам ст.462 КПК, мав постановити судове рішення про залишення заяви без руху з наданням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків і в разі їх неусунення у строки, визначені суддею, застосувати до заяви положення ч. 3 ст. 429 КПК.

Таким чином, суддя-доповідач, приймаючи рішення про відмову у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки прийняття такого рішення Главою 34 КПК України не передбачено.

Відповідно до статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У зв`язку з цим, ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2021 року підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_5 скасувати.

Матеріали провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року та ухвали Верховного суду України від 25 листопада 2004 року за виключними обставинами направити до суду першої інстанції для вирішення питань регламентованих Главою 34 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: