Номер провадження № 1-кс/756/3116/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 07.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004052, про арешт тимчасово вилученого майна,

УСТАНОВИВ:
10.12.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 07.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004052, про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 06.12.2021, за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 28-в, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб вантажопасажирський автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «312D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, із знищеними останніми цифрами ідентифікаційного номера кузова, під керуванням ОСОБА_4 , який надав для перевірки свідоцтво про реєстрації вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 із явними ознаками підробки.

06.12.2021 слідчим Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено транспортний засіб, вантажопасажирський автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «312D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль та відповідно до постанови дізнавача від 07.12.2021 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному 07.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004052 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На думку прокурора, наведені обставини свідчать про те, що наразі є необхідність в накладенні арешту майна на вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, оскільки вони відповідають ознакам речових доказів.

У судове засідання прокурор не з`явився, але надав заяву згідно з якою просив розглядати клопотання у його відсутність та просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.

Третя особа, у судове засідання не з`явилась, причини не явки не повідомила. Однак суд вважає можливим розглянути справу у відсутність належним чином повідомленої особи.

Дослідивши клопотання та надані докази, суд установив наступні обставини.

Як встановлено у судовому засіданні, органом досудового розслідування, яким є Оболонське управління поліції ГУНП у місті Києві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесено 07.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004052, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 38 КК України. Процесуальне керівництво здійснює Оболонська окружна прокуратура м. Києва. Кримінальне провадження зареєстроване за фактом того, що 06.12.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було зупинено транспортний засіб вантажопасажирський автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «312D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, із знищеними останніми цифрами ідентифікаційного номера кузова, під керуванням ОСОБА_4 , який надав для перевірки свідоцтво про реєстрації вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 із явними ознаками підробки.

Як свідчать надані матеріли вказаного кримінального провадження, 06.12.2021 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено транспортний засіб, вантажопасажирський автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «312D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль.

Отже, судом встановлено, що вилучене під час проведення огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є речовим доказом так як відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом, який міг зберегти на собі сліди злочину (ознаки підроблення свідоцтва), а тому в цій частині клопотання суд вважає необхідним задовольнити.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Оцінюючи доводи наведені в клопотанні, обставини установлені у судовому засіданні, на думку суду, органом досудового розсування не було дотримано вимог, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, а саме не доведено правової підстави для арешту майна, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч. 1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Аналізуючи положення ст. 214 КПК України, слідчого, прокурора законом зобов`язано внести відомості до ЄРДР після виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, розглядаючи питання накладення арешту на транспортний засіб, вантажопасажирський автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «312D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, які на праві власності належать ОСОБА_5 , варто зазначити, що кримінальне провадження здійснюється лише за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа), а як свідчать надане клопотання та матеріали кримінального провадження, органом досудового розслідування є підозра учинення іншого злочину, передбаченого ст. 290 КК України (знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу).

Це свідчить, що в порядку ст. 214 КПК України слідчий та прокурор не здійснили дій про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а отже в рамках кримінального провадження 0004052 слідчий та прокурор не можуть проводити перевірку обставин, які підпадають під ознаки іншого кримінального правопорушення. Бо слідчий повинен був невідкладно внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, предметом якого було би встановлення ознак відповідного кримінального правопорушення, і саме в такий процесуальний спосіб вилучені речі в кримінальному провадженні мали би статус речових доказів.

Також слід узяти до уваги, що арешт накладається в рамках кримінального провадження задля його забезпечення, а з клопотання прокурора вбачається, що клопотання подано з метою виявлення та фіксації нових обставин, щодо яких не здійснюється досудове розслідував, тобто з метою виявлення та фіксації відомостей, які нададуть органу досудового розслідування докази про можливе вчинення нового кримінального правопорушення, що не відповідає вимогам КПК України.

Отже, установлені в судовому засіданні обставини свідчать, що транспортний засіб не може бути доказом у розумінні вимог статей 84, 98 КПК України в кримінальному провадженні № 0004052, накладення арешту як і проведення експертизи без внесення відомостей до ЄРДР буде недопустимим доказом, оскільки зі змісту клопотання прокурора випливає, що в вказаному кримінальному проваджені може бути доказом саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке має ознаки підробки, що свідчить про відсутність підстав для накладення арешту на вказаний транспортний засіб в рамках кримінального провадження № 0004052.

Ураховуючи викладене, на думку суду, клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, 07.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004052, про арешт майна слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-175, 208, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 07.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004052, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеного 07.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004052, на майно, яке було вилучене 07.12.2021 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: свідоцтво про реєстрації вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 .

Заборонити на час досудового розслідування володіти, розпоряджатись та користуватись вказаним майном будь-яким особам.

У задоволенні іншої частини вимоги відмовити.

Тимчасово вилучене майно транспортний засіб вантажопасажирський автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «312D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві власності належать ОСОБА_5 , повернути власникові.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надати прокурору, а також третій особі.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1