Справа № 278/1003/21
Провадження №1-кп/278/186/21
В И Р О К
іменем України

29 жовтня 2021 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000840 року від 16 грудня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Антрацит, Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2020 року близько 18 години 20 хвилин у житловій кімнаті будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_5 , на ґрунті довготривалих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 вирішила покинути житлову кімнату, а ОСОБА_4 хотів завадити їй та не маючи наміру на заподіяння тілесних ушкоджень, з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, вирішив налякати ОСОБА_5 , для чого планував нанести сокирою удар по дерев`яних дверях, біля яких знаходилась ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 підбіг ззаду до ОСОБА_5 та, замахнувшись сокирою по дерев`яних дверях, випадково наніс один удар в область правої кисті ОСОБА_5 , рука якої в момент удару знаходилась на дверях, чим спричинив останній тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.
Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим та потерпілим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.128 КК України, як заподіяння необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

Разом з тим, суд враховує думку потерпілої, яка не наполягає на суворості покарання.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення у виді позбавлення волі.

Разом з тим, беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному обліку та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, сукупність пом`якшуючих його покарання обставини та обставину, яка обтяжує покарання, а також думку потерпілої, правову позицію прокурора про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та вимоги ст.50 КК України, у відповідності до якої мета покарання полягає не лише у карі, а й у виправленні засудженого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст.75, 76 КК України.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 (а.с.14-16), у якому вона просить стягнути з ОСОБА_4 80000 гривень моральної шкоди, яка складається з душевних переживань, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 128 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.

Згідно ст. 129 КПК України суд, постановляючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частино 1 ст. 1167 ЦК України закріплює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові „Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди № 4 від 31.03.95р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 р. у п.5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань / фізичних, душевних, психічних, тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат/їх тривалості, можливості відновлення, тощо/та з урахуванням інших обставин.

Суд дійшов висновку, що з урахуванням дій обвинуваченого, їх наслідки, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, становить 5000 гривень, які підлягають стягненню на користь потерпілої ОСОБА_5 .

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди заподіяної в наслідок кримінального правопорушення.

Арешт накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22 грудня 2020 року скасувати.

Речові докази, а саме сокиру знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1