УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000031 від 27.11.2012, накладеного постановою заступника начальника СВ УСБУ у м. Києві ОСОБА_5 серія та номер к/с 1601 від 20.07.2010,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , з клопотанням в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що постановою заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України у місті Києві ОСОБА_5 від 20.07.2010 в рамках кримінальної справи № 1601, яка у подальшому перереєстрована у кримінальне провадження №0000031 від 27.11.2012, накладено арешт на земельну ділянку, з кадастровим номером: :72:503:0178, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи доводи клопотання заявник вказує, що з моменту накладення арешту пройшов значний проміжок часу, протягом якого власнику арештованого майна не повідомлено про підозру, необхідні слідчі дії відносно земельної ділянки були проведені, а тому подальше застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження порушуватиме права ОСОБА_4 відносно її власності.

Також заявник вказує, що ОСОБА_4 отримала вищезазначену земельну ділянку на підставі рішення Київської міської ради від 18.12.2008 №922/922, яке оскаржувалося до Окружного адміністративного суду м. Києва, однак не було скасовано. Викладене, як зазначив заявник, у сукупності свідчить, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем земельної ділянки, тому відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у клопотанні, просив скасувати арешт спірного майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, направив до суду листа, у якому при вирішенні питання щодо скасування арешту покладався на розсуд суду.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, постановою заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України у місті Києві ОСОБА_5 від 20.07.2010 у рамках кримінальної справи №1601 накладено арешт на земельну ділянку, з кадастровим номером: :72:503:0178, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

У подальшому, після набрання законної сили КПК України 2012 року, кримінальна справа № 1601 перереєстрована у кримінальне провадження 0000031 від 27.11.2012 за ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч.3 ст. 289, ч. 1 ст. 367, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

Отже, на момент звернення заявника до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, досудове розслідування кримінального провадження №0000031 триває та здійснюється СУ ГУ НП у місті Києві , за правилами, передбаченими КПК України 2012 року, а тому слідчий суддя, враховуючи, що нормами КПК України в редакції 1960 року не було визначено порядку скасування арешту майна за ініціативою осіб які не були учасниками кримінального провадження, але є власниками або володільцями арештованого майна, з метою забезпечення прав володільця (користувача) майна, у відповідності до принципу правової визначеності, вважає за необхідне розглянути подане клопотання за правилами, передбаченими КПК України 2012 року.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як зазначено у ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та ЛьонротпротиШвеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Відповідно до статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження за правилами, передбаченими КПК України 2012 року, здійснюється з 27.11.2012, питання про арешт майна вирішено постановою заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України у місті Києві ОСОБА_5 від 20.07.2010, беручи до уваги, що ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні, зважаючи також на те, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, застосовується до земельної ділянки тривалий час (більше 10 років), при цьому органом досудового розслідування не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для подальшого арешту земельної ділянки, слідчий суддя доходить висновку, що подальше застосування накладеного арешту знаходяться поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у права власника майна, що свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для скасування арешту

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 28, 169, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати арешт земельної ділянки з кадастровим номером: :72:503:0178, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , накладений постановою заступника начальника СВ УСБУ у м. Києві ОСОБА_5 серія та номер к/с 1601 від 20.07.2010, в рамках кримінального провадження №0000031 від 27.11.2012.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 18.01.2022.

Слідчий суддя