ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого-суддіОСОБА_3
суддівОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретаріОСОБА_6
за участю :
прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2021 року в кримінальному провадженні № 0003336 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня, працюючого вантажником ТОВ «Юрія-Фарм», на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що близько 22 години 00 хвилин 03 грудня 2021 року ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на перехресті вулиць Чигиринська та Пацаєва, що в м. Черкаси, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, погрожуючи застосуванням насильства, відкрито заволодів мобільним телефоном «Huawei YI8», що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого втік з місця вчинення злочину.

04 грудня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

У клопотанні зазначено, що під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, потерпілого, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

За викладених обставин, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2021 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задоволено частково.

Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 лютого 2022 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не відлучатися за межі міста без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; заборонити спілкування з потерпілим, свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що прокурором не обґрунтовано, яким саме чином цілодобовий домашній арешт мінімізує наведені слідчим ризики протиправного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, переховуватись від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення та невмотивованістю ухвали суду просив ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2021 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на 60 днів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Під час розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу висловив свою версію подій, яка суперечить показанням потерпілого та свідків. Вказана обставина додатково підтверджує наявність ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілого, експерта з метою підтвердження своєї версії подій.

Також, отримавши відомості щодо місця проживання та роботи потерпілого, після отримання копій матеріалів досудового розслідування, як додатків до клопотання про застосування запобіжного заходу, у підозрюваного наявна інформація, яку він може використати з метою відшукати потерпілого ОСОБА_11 та вплинути на нього, у тому числі з застосуванням погроз.

Вказане, на думку апелянта, прямо вказує на необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , у тому числі з метою забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є, зокрема, домашній арешт.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
За змістом статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Судом встановлено, що Черкаським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003336 від 04 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 4).
04 грудня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (а.с. 15-16).
Суд погоджується з висновком слідчого судді, про те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Додані до клопотання докази вказують на достатність даних, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, відтак, наявні підстави для застосування до ОСОБА_8 обмежувального заходу.
Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_8 одружений, має постійне місце проживання, працює вантажником на ТОВ «Юрія-Фарм», на утриманні має неповнолітню доньку та матір-пенсіонерку, має позитивну характеристику з місця проживання та за місцем роботи, раніше не судимий.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 , слідчим та прокурором вказано на необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак, менш суворі запобіжні заходи, у тому числі, особисте зобов`язання, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Суд приходить до висновку, що зазначені органом досудового розслідування в клопотанні та прокурором в апеляційні скарзі ризики, передбачені п.п. 1,2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України базуються виключно на припущеннях.
Так, підозрюваний має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, що мінімізує наведений ризик переховування від органів слідства та/або суду.
Не доведеним є ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта у даному кримінальному провадженні, оскільки, із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, на останнього покладаються обов`язки, серед яких, заборона спілкуватись з потерпілим, свідками сторони обвинувачення.
Існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинить новий злочин, суд також вважає необґрунтованим, враховуючи характеристику останнього за місцем проживання та з місця роботи, а також той факт, що підозрюваний раніше не судимий.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином орган слідства обґрунтовував тим, що на даному етапі досудового розслідування існує достатньо підстав вважати, що відразу після вчинення злочину, в якому ОСОБА_8 підозрюється, останній намагався б знищити чи приховати речові докази по кримінальному провадженню. Разом з тим, суд зазначає, що вказані обставини жодним чином не доводять наявність ризику перешкоджання цьому кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик має бути підтверджений, зокрема, які саме дії особи слідчий/прокурор оцінює як перешкоджання, а також, в який саме спосіб особа такими діями реально заважає чи заважатиме здійснювати досудове розслідування, проте такий доказів матеріли клопотання не містять.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що слідчий суддя, застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, та в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосував більш м`який запобіжний захід.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 309, 404, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2021 року залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2021 року в кримінальному провадженні № 0003336 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді