Справа № 509/6241/21
УХВАЛА
11 листопада 2021 року смт. Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 03.11.2021 за ознакою складу кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
08.11.2021 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000149 від 03.11.2021 за ознакою складу кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В клопотанні також зазначено, що 02.11.2021 до ЧЧ ВП № 1 ОРУП № 2 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 в якому він просить прийняти заходи до невідомої особи яка у період часу з 16:00 год. 31.20.2021 по 08:00 год. 01.11.2021перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу таємно викрала близько 23 метри сітки -рабіци. Сума матеріального збитку встановлюється.

08.11.2021 в ході огляду місця події, а саме території яка знаходиться неподалік пункту прийому металу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено особу ОСОБА_6 , який направлявся до пункту металу з метою продати 23 м. сітки рабиці, яку він викрав 01.11.2021 за адресою: смт. Великодолинське. вул. Акаржанська, 35.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для повного та об`єктивного розслідування усіх обставин провадження, а також те, що вони являються речовими доказами, виникла необхідність в арешті даного майна.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися. Прокурором подано до суду заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд клопотання за його відсутності, та задовольнити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 і 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, або може бути конфісковане у підозрюваного та інше. Завданням арешту майна є збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із копії протоколу огляду місця події, а саме території яка знаходиться неподалік пункту прийому металу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що 08.11.2021 року виявлено особу ОСОБА_6 , який направлявся до пункту металу з метою продати 23 м. сітки рабиці, яку він викрав 01.11.2021 за адресою: смт. Великодолинське. вул. Акаржанська, 35.

Постановою старшого дізнавача від 08.11.2021 року вилучене в ході проведення огляду місця події вилучене майно - визнано речовими доказами, а саме, 23 м сітки рабиці.
Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.

Якщо тимчасово вилучене майно не арештувати, то у особи, в якої воно було вилучене та якій підлягатиме поверненню, існуватиме реальна можливість на вчинення перелічених дій з вилученим майном з метою знищення речових доказів у кримінальному провадженні.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

В своєму клопотанні старший дізнавач СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 довів наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України та необхідність арешту.

Таким чином, дослідженні в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що вилучене під час проведення огляду місця події, а саме території яка знаходиться неподалік пункту прийому металу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме: 23 м сітки рабиці, мають відношення до кримінального провадження за №0000149 від 03.11.2021 року, як речові докази, оскільки існують достатні підстави вважати, що зазначене тимчасово вилучене майно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 309, 372, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речі (предмети), вилучені 08.11.2021 року в ході проведення огляду місця події а саме території яка знаходиться неподалік пункту прийому металу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:
- сітку рабицю, довжиною 23 м.
Після проведення необхідних слідчих дій, речовий доказ повернути власнику на відповідальне зберігання.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1