29.11.2021
Справа № 642/8007/21
Провадження № 1-і/642/4/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:
18.09.2020 до Ленінського районного суду м. Харкова в провадження судді ОСОБА_7 надійшов для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно автоматизованого розподілу на підставі подання помічника судді ОСОБА_8 питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого було визначено судді ОСОБА_1 .

В підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, термін дії запобіжного заходу спливає, при цьому, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а кримінальне провадження по суті не розглянуте. Так, обвинувачений, знаючи про міру покарання інкримінованого йому злочину, може впливати на потерпілого та свідків, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, обвинувачений в ході вчинення злочину погрожував потерпілому та свідку фізичною розправою, відтак, будучи на волі, може довести свій умисел до кінця, відтак може продовжити злочинну діяльність. Тому більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечували та просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який, зокрема, на домашній арешт, вказуючи, що настання ризиків, зазначених прокурором, є імовірним, крім того, обвинувачений перебуває у зареєстрованому шлюбі, виховує дитину, офіційно працює на «Нова пошта», має постійне місце реєстрації та проживання.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого захисником клопотання про зміну запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.10.2021 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30.11.2021.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Суд враховує, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 спливає, підготовче засідання судом не проведено, судовий розгляд по справі не розпочато, учасники процесу не допитані, ризики, які було встановлені ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - не зникли.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, в тому числі, за вчинення корисливих злочинів.

Санкцією ч.2 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги те, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не розпочато, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

Суд не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків. Крім цього, стороною захисну не надано жодного доказу на підтвердження того, що обвинувачений працює, тривалий час перебував на лікуванні, має дружину та неповнолітню дитину. Тому підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, оскільки інший запобіжний захід не в змозі в повному обсязі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими і вони виключають, на даний час, можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, обраний щодо нього запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Таким чином, суд вважає, що подане прокурором клопотання мотивоване та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 27.01.2022 включно.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Строк дії ухвали - по 27.01.2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий: