СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8706/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

представника власника майна ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000042 від 16.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21.04.2021 у кримінальному провадженні № 0000042 від 16.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2021 р. задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на ряд речей та предметів, у тому числі і грошові кошти у розмірі 17120 грн., які вилучено 30.03.2021р. під час обшуку у ОСОБА_4 . На думку заявника, такий арешт є необгрунтованим, оскільки грошові кошти були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 , що проводився як невідкладний. Заявник вказує, що слідчим не було складено окремого протоколу особистого обшуку ОСОБА_4 , а вилучені у неї кошти були занесені до загального протоколу обшуку, разом з речами та предметами, що вилучались у робочих кабінетах Миронівської міської ради Київської області. Крім того в ухвалі слідчого судді на дозвіл на проведення обшуку від 26.03.2021 року, у перелік речей та предметів, що планується відшукати, не зазначено грошові кошти.
В судовому засіданні представник адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення.
Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. В даному випадку заявниця вказує як на необґрунтованість накладення арешту той факт, що грошові кошти складались з її зарплати та особистих коштів її чоловіка і жодного відношення до кримінального провадження не мають. Крім того, враховуючи, що більш як півроку жодних слідчих дій не здійснюється, потреба в накладенні арешту відпала.
. Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим управлінням ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 16.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.03.2021 року, у рамках даного кримінального провадження, було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні Миронівської міської ради Київської області (а.с. 32-34).
30-31 березня 2021 року, на підставі вказаної ухвали, було проведено обшук та вилучено ряд речей та документів, серед яких грошові кошти у розмірі 17120 грн., що були вилучено у ОСОБА_4 (а.с. 16-23).
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2021 року на вилучені речі та предмети, у тому числі і грошові кошти в сумі 17120 грн. було накладено арешт (а.с. 8-15).
Зі змісту даної ухвали вбачається, що прокурор звертався з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи його необхідністю збереження речових доказів.
Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до зазначених норм в ухвалі слідчого судді від 21.04.2021 року зазначено, що арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів, майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою від 31.03.2021 року дане майно визнано речовими доказами по справі, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; і може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.
Крім того, як вбчається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Київського апеляційного суду від 01.07.2021 року залишено без змін ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2021 року, тобто обгрунтованість ухвали, якою накладено арешт на майно ОСОБА_4 , була предметом розгляду апеляційної інстанції.
Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що ухвалою слідчого судді необґрунтовано накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку у приміщенні Миронівської міської ради Київської області, або потреба в такому арешті відпала. Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб не виявлено, а тому підстав для скасування арешту на даний час не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
В клопотанні адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000042 від 16.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 8.11.2021р.

Слідчий суддя ОСОБА_1