У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000079.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2021 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.01.2022 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням його волі.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною, оскільки жоден з ризиків, зазначених у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведені. На його думку, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення судом в ухвалі необґрунтовані.
Обвинувачений не має на меті уникати кримінальної відповідальності, оскільки вину у вчиненні злочину визнає, у вчиненому розкаюється, працював не офіційно, мешкає з бабусею ОСОБА_8 , з якою має добрі відносини та допомагає їй у побуті.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000079 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Прокурор звернувся із клопотанням про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_5 , відповідно до обвинувального акту від 01.11.2021 р. обвинувачується у вчиненні нетяжкого корисливого злочину, не працює та не має стабільного джерела доходів, не має міцних соціальних зав`язків, наразі притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, переховувався від органу досудового розслідування, в зв`язку з чим оголошувався в розшук, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 хоча і обвинувачується у вчиненні нетяжкого корисливого злочину, проте наразі в іншому кримінальному провадженні притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, під час досудового розслідування знаходився у розшуку, не працює. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта в частині необґрунтованості висновків суду першої інстанції про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Апеляційним судом не встановлено порушень положень КПК України, при розгляді судом клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою під час судового провадження, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Ленінського районного суду від 08 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3