У Х В А Л А
Іменем України

22 вересня 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання начальника віддлення СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника віддлення СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_6 , а саме на:

1/ грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_6 , в сумі 12 300 доларів США, 1540 ЄВРО, 36 000 грн.;

2/ 1/3 квартири АДРЕСА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна № 33288248);

3/ садовий будинок № 12, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ), з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.
Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні Деснянського УП ГУНП в м.Києві перебуває кримінальне провадження №0000045 від 05.04.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в.о. директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» ОСОБА_7 , головний інженер КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» ОСОБА_8 , начальник відділу постачання та матеріального забезпечення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» ОСОБА_9 за пособництва колишнього начальника житлово-експлуатаційної дільниці КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою отримали неправомірну вигоду від суб`єктів господарювання, за безперешкодне погодження дозволів на розміщення зовнішньої реклами, яка розміщується на території обслуговування КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва».
14 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
09 серпня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України.
Слідчий зазначає у клопотанні, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому є достатні підстави для арешту майна підозрюваної з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
У зв`язку з чим, слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 12 300 доларів США, 1540 ЄВРО, 36 000 грн.; 1/3 квартири АДРЕСА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна № 33288248); садовий будинок АДРЕСА_4 ), які на праві власності належать підозрюваній.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної просив відмовити в задоволенні клопотання, з підстав його необґрунтованості, недоведеності слідчим, прокурором належності підозрюваній грошових коштів, вилучених в ході обшуку, необґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, захисника, підозрювану, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до такого висновку.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 05.04.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 14 травня 201 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, 09 серпня 2021 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК Україин, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно підозрюваної з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
При цьому, слідчим суддею прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема те, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
В даному випадку подані слідчим докази на обґрунтування підозри є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 могла вчинити вказане кримінальне правопорушення та до майна, про арешт якого клопоче слідчий, може бути застосована конфіскація.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При вирішенні питання про перелік майна, на яке має бути накладений арешт, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не було доведено, що грошові кошти, вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , належать саме підозрюваній, враховуючи той факт, що за вказаним місцем проживають також інші особи, грошові кошти вилучались з різних кімнат, в судовому засіданні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повідомили про належність частини вилучених коштів саме їм.
Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 121304079 ОСОБА_6 на праві приватної власності належить1/3 квартири АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна № 33288248).

Крім того, відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 271304700 ОСОБА_6 на праві приватної власності належить садовий будинок АДРЕСА_4 ).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваної підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна № 33288248); садовий будинок АДРЕСА_4 ), які належать на праві власності підозрюваній ОСОБА_6 , оскільки наявні правові підстави, визначені ч.5 ст. 170 КПК України.
В частині накладення арешту на грошові кошти, вилучені в ході обшуку за місцем проживання підозрюваної, клопотання задоволенню не підлягає.
Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання начальника віддлення СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - задовольнити частково.
Накласти арешт намайно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме на:

АДРЕСА_6 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна № 33288248);

2/ садовий будинок № 12, розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна № 33288248), з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.
В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали вручити слідчому, захиснику, направити підозрюваній.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Час проголошення повного тексту ухвали - 24 вересня 2021 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя -