Провадження №1-кп/389/79/18
У Х В А Л А

23 листопада 2021 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 02.02.2018, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129, ч.2 ст.15 ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 02.02.2018 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.125, ч.1 ст.129, ч.2 ст.15 ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України перебуває в провадженні колегії суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 28 вересня 2021 року ОСОБА_6 продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 26.11.2021.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час не зникли.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо продовження строку дії такого запобіжного заходу та просили обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, через необгрунтованість клопотання та довготривале перебування під вартою обвинуваченого.
Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.177, ст.197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Частиною першою ст.194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, свідчить наступне.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я, статевої свободи та статевої недоторканості особи, пов`язаних з погрозою застосування фізичного насильства, в тому числі вчинених щодо малолітньої особи, одне з яких карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, в силу ст.89 КК України не маючий судимості, не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не одружений, що вказує на відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, а тому, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може без перешкод залишити своє місце проживання та переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, на даний час колегією суддів ще не допитані свідки та потерпілі, тому є вагомі підстави вважати, що з метою уникнення покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, усвідомлюючи тяжкість покарання, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь.
Зазначене дає достатні підстави вважати колегії суддів, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які мали місце та були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу у виді триманні під вартою, продовжують існувати на даний час та не вичерпались, у разі обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, колегією суддів не встановлено.

В силу п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст. 177,183, 331, 395 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Черноморка Очаківського району Миколаївської області, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 11 години 30 хвилин 23 листопада 2021 року по 11 годину 30 хвилин 21 січня 2022 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3