ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, № 0000581 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 грудня 2021 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, громадянина України, не працюючого, в силу ст.89 не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт Нові Білокоровичі, Олевського району, Житомирської області, громадянина України, українки, не працюючої , не одруженої, маючої на утриманні п`ятеро неповнолітні дітей, проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Кременчука, Полтавської області, українки, гр.України, освіта середня-технічна, не працююча, одружена, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судима,-
задоволено клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури та обрано ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ОСОБА_10 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 04.02. 2022 року.

Визначено кожному з обвинувачених суму застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатих осіб в сумі 99240 гривень.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Приймаючи дане рішення слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри, наявність ризиків, взяв до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та дійшов висновку про неможливість запобігання ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, в зв`язку з чим клопотання прокурора було задоволено.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
На вказану ухвалу суду адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу стосовно ОСОБА_7 скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що в клопотанні не наведено жодного доказу, який би підтверджував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Також, не було надано жодного доказу того, що більш м`який запобіжний захід не дозволить запобігти ризикам вказаним у клопотанні прокурора.
Також, адвокат зазначає, що не була ознайомлена з матеріалами досудового розслідування, про що повідомляла в судовому засіданні.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор просив залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суджу не оскаржили.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
З матеріалів провадження вбачається, що до суду надійшов обвинувальний акт від 25.11.2021 року та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається із реєстру матеріалів кримінального провадження, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.10.2021 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою обвинувачених спливає 10.12.2021 року.

24.06.2021 року о 23 год.53 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

25.06.2021 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

26.06.2021 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці до 23.08.2021 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суддя, задовольняючи клопотання прокурора, застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Районний суд прийшов до правильного висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та наявність підстав для його задоволення, оскільки більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

До доводів викладених в апеляційній скарзі адвоката стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває на замісній терапії, та має захворювання які потребують постійного лікування та нагляду спеціалісті, чого не можливо зробити в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23», колегія суддів ставиться критично, оскільки він дітей та інших утриманців не має, місця роботи і достатніх доходів не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв"язків. Також, може незаконно впливати на свідків по справі та потерпілих, вчинити інші злочини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32,SeriesA, № 182).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000581 року, відомостями які містяться в протоколах оперативних закупок від 18.03.2021, 27.03.2021, 23.06.2021, 24.06.2021, показаннями свідків та іншими доказами.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком судді про її наявність.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочину та дані про особу обвинуваченого, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, як того просить в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 .

Частиною 3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Істотних порушень суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора, щодо ОСОБА_7 , які б слугували підставою для скасування ухвали суду, не встановлено, тому твердження апелянта, щодо порушень суддею вимог КПК України є необґрунтованими.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376,404,405,422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .