Справа № 308/3391/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області, старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 08.03.2022 року внесені до ЄРДР за №0000024, погоджене з прокурором, про застосування відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Макіївка та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, розлученого, з середньою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що громадянин України ОСОБА_5 , проживаючи на території тимчасово непідконтрольній Україні самопроголошеної Республіки «ДНР», а також, маючи тимчасове посвідчення та проживаючи на території РФ, будучи прихильником ідей так званого «руського мира» та сецесії (відділення) від материкової України частини територій та їх мешканців, тобто федеративного устрою України, погодився на пропозицію представників іноземної організації щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, ОСОБА_5 отримав від невстановлених досудовим слідством осіб РФ завдання щодо збору інформації на території України про суспільно-політичну обстановку, а також розташування військових об`єктів Збройних Сил України, у визначений час.

29.12.2018 слідуючи з території РФ через пункт пропуску «Гоптівка», прибув на територію України в м. Харків, де оселився за адресою: АДРЕСА_1 .

24.02.2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

В подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

02.03.2022 о 19 год. 33 хв. під час перебування ОСОБА_5 по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 в, на належний йому мобільний телефон марки «Моторолла» з номером мобільного телефону № НОМЕР_1 через месенджер «TELEGRAM» надійшло текстове повідомлення з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , який записаний як « ОСОБА_7 » та який представився як продюсер телеканалу « ОСОБА_8 » із завданням підготувати матеріал за наступними темами: «Описать подробно ситуацию, в которой Вы оказались. Что Вы предпринимаете?», «Что сей час происходит вокруг Вас?Какая обстановка в Харькове?», «Достаточно много сообщений о нападении на мирных жителей на улицах городов. Есть ли у Вас информация о чем-то подобном?», «Вы уже проходили через подобное в 2014 году. Что Вы можете сказать тем кто сталкивается с етим впервые?» та «Какие Ваши ожидания об сходе военной операции, и о том, что будет после нее?».

Цього ж дня, о 21 год. 26 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , на виконання вищевказаного завдання, записав відео звернення у якому негативно висвітлює суспільно-політичну обстановку в Україні, в тому числі, критикує державну владу, виправдовує військове вторгнення РФ в Україну.

Надалі, 03.03.2022 о 14 год. 20 хв., ОСОБА_5 відео файл із вищевказаним відеозверненням за допомогою встановленого на належний йому мобільний телефон марки «Моторолла» з номером мобільного телефону № НОМЕР_1 месенджер «TELEGRAM» надіслав представнику іноземної організації на № НОМЕР_2 .

Цього ж дня, на телеканалі « ОСОБА_8 », який підконтрольний владі РФ вийшов репортаж із вищевказаним відеозверненням ОСОБА_5 з викривленням фактичних обставин військової агресії РФ, з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні, створення уявлення у громадян РФ щодо ніби-то законності дій військових сил РФ, який таким чином був доведений до невизначеного кола осіб телеглядачів вищевказаного телевізійного каналу.

Поряд з цим, 03.03.2022 ОСОБА_5 о 14 год. 23 хв. на виконання отриманого раніше завдання через встановлений на належний йому мобільний телефон марки «Моторолла» з номером мобільного телефону № НОМЕР_1 месенджер «TELEGRAM» надіслав представникам іноземної організації на № НОМЕР_2 текстове повідомлення щодо розташування збройних сил України в АДРЕСА_2 . Внаслідок чого о 15 годині 40 хвилин збройними силами РФ було здійснено артобстріл НОМЕР_3 окремої механізованої бригади імені кошового отамана Івана Сірка в/ч НОМЕР_4 , які здійснюють захист м. Харків від збройної агресії РФ.

05.03.2022 ОСОБА_5 , виконуючи завдання представників іноземної організації, покинув м. Харків та потягом сполученням «Харків-Львів» виїхав у напрямку м. Львів, звідки потягом сполученням «Львів-Ужгород» вирушив у напрямку м. Мукачево, Закарпатської області, де і був викритий та затриманий правоохоронними органами України.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 , вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 111 КК України.

08.03.2022 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.03.2022 року ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру за ознаками вчинення ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується: рапортом про виявлений злочин від 08.03.2022; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 , в ході якого зафіксовані дії ОСОБА_5 вчиненні останнім на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці, а саме надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; протоколом огляду публікації в інтернет виданні; іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені в ході досудового розслідування, зокрема:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий зазначає, що обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

- реальна загроза призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років спонукає людину, не дивлячись на родинні та суспільні стосунки та матеріальний стан, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків та інших підозрюваних, вживати заходів на знищення речових доказів у справі, тощо;

- тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює здійснення тиску на інших учасників кримінального провадження та втечу підозрюваного, у тому числі за межі України та вчинення нового кримінального правопорушення.

- застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків, зазначених в клопотанні.

За таких обставин, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк шістдесят діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладеними в такому мотивами. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, ризик впливу на та свідків, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначив, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_9 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Слідчий ОСОБА_10 в судовому засіданні клопотання підтримав з викладеними в такому мотивами.

Захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив щодо обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив розглянути можливість визначення розміру застави.

У судовому засіданні ОСОБА_9 не заперечив щодо заявленого слідчим клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що у даному кримінальному провадженні досліджуються обставини вчинення громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Макіївка, Донецької області, проживаючим в АДРЕСА_1 в кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин за ч.1 ст.111 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: рапортом про виявлений злочин від 08.03.2022; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 , в ході якого зафіксовані дії ОСОБА_5 вчиненні останнім на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці, а саме надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; протоколом огляду публікації в інтернет виданні; іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який є особливо тяжким злочином, а саме, вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 при застосуванні до нього більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою і в подальшому може продовжити скоювати аналогічні кримінальні правопорушення, тому існують ризики і в тому, що він особисто, чи шляхом використання зв`язків співучасників, може незаконно впливати на свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань під час їх допиту в судовому засіданні.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно останнього у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_9 заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлено, що ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, що само по собі становить підвищену суспільну небезпеку, оскільки такі дії посягають на саме існування України як держави, а тим більше, враховуючи війну Російської Федерації проти України.

За злочин передбачений ч. 1 ст. 111 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 12 до 15 років, з конфіскацією майна, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій спрямованих на перешкоджання об`єктивному досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків інших підозрюваних, а також на виїзд за межі України з метою уникнути покарання.

Слід зазначити, що злочини проти основ національної безпеки України посягають не тільки на безпеку держави, а й на національну безпеку загалом, яка, відповідно до Закону «Про основи національної безпеки України», визначається як рівень захищеності життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якого забезпечується сталий розвиток суспільства.

Саме завдяки своєму особливому значенню злочини проти основ національної безпеки України й розміщені в розділі І Особливої частини КК України.

Для інших злочинів, які також спрямовані тим чи іншим чином проти безпеки держави, на відміну від злочинів проти основ національної безпеки України, не є характерними відверто антидержавницькі мотиви та мета підірвати або - послабити Українську державу, змінити її конституційний лад, завдати істотної шкоди її безпеці.

24.02.2022 року, президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію проти України.

В подальшому Збройними силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам Збройних Сил України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави України.

Так, ОСОБА_5 03.03.2022 року, о 14 год. 23 хв., на виконання отриманого раніше завдання надіслав представникам іноземної організації текстове повідомлення щодо розташування збройних сил України в мікрорайоні Салтовка м. Харків. Внаслідок чого о 15 годині 40 хвилин збройними силами РФ було здійснено артобстріл НОМЕР_3 окремої механізованої бригади імені кошового отамана Івана Сірка в/ч НОМЕР_4 , які здійснюють захист АДРЕСА_2 від збройної агресії РФ.

Таким чином, ОСОБА_9 , вчинив дії які потягнули за собою тяжкі наслідки.

Враховуючи зазначене, а також тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_9 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_9 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. За ч. 4 вказаної статті суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що з 24.02.2022 року на території України оголошено воєнний стан, тривають бойові дії, внаслідок яких спричинено численну загибель людей, а тому ймовірне вчинення підозрюваним в цей період дій проти основ національної безпеки, слідчий суддя розцінює як злочин, що спричинив загибель людей, відтак суспільний інтерес значно переважає над правом особи щодо визначення розміру застави, а тому слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Макіївка та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, розлученого, з середньою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 14 год. 35 хв., 05.05.2022 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 14 год. 45 хв., 08.03.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1