У Х В А Л А
Справа № 185/1864/22

Провадження № 1-кс/185/335/22

22 лютого 2022 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого.

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :
Клопотанням, яке надійшло для розгляду слідчому судді, слідчий порушує питання про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 26 січня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

16 лютого 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя.

21 лютого 2022 року о 10:00 год. підозрюваному вручено копію клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На думку слідчого та прокурора застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу окрім як домашній арешт, призведе до здійснення підозрюваним ОСОБА_5 протидії судовому провадженню у спосіб вказаний в п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак не оспорював обґрунтованість підозри, та своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Його захисник-адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію, узгоджену зі своїм підзахисним, пояснив, що підозрюваний надає пізнавальні покази та сприяє швидкому здійсненню досудового розслідування, вчинив нетяжкий злочин, з`являється за кожною вимогою службової особи, а тому ризик щодо впливу на свідків та потерпілого та ризик щодо переховування вважає необґрунтованим.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваного, яка не оспорювала обґрунтованості підозри та своєї причетності до вчинення зазначеного злочину, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Додані до клопотання слідчого докази, є вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як домашній арешт.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений під час розгляду клопотання, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

При цьому, «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя зобов`язаний: перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; оцінити наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК; оцінити в сукупності обставини, зазначені законодавцем в ч.1 ст. 178 КПК; виконати всі дії при розгляді клопотання, передбачені ст.193 КПК; встановити доведеність неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.3 ч.1 ст.194 КПК).

З метою забезпечення права особи на свободу та особисту недоторканність, що гарантується ст. 5 ЄКПЛ, доцільно застосовувати (враховувати) правову позицію ЄСПЛ, яка викладена в рішенні ЄСПЛ «Навальний проти Росії (№ 2)» (Navalnuyy v. Russia №2) , № 43734/14, від 09 квітня 2019 року при оцінці пропорційності інкримінованого особі кримінального правопорушення відносно запобіжного заходу про застосування якого просить сторона обвинувачення.

Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швеи?царіі?» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такии? и?ого незначнии? ступінь, якии? не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, и?ого моральні переконання, маи?новии? стан і зв`язки з державою, в якіи? він зазнає судового переслідування, а також контакти підозрюваного.

На виконання в вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 встановлено, що останній вчинив нетяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років позбавлення волі.

Окремої уваги заслуговує вказівка в матеріалах клопотання, зокрема в повідомленні про підозру про той факт, що особа є такою, що раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, востаннє 22.09.2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389 КК України, однак матеріалами клопотання не підтверджено та не спростовано того факту, що підозрюваним не відбуто призначене покарання та застосування положень ст.89 КК України не є можливим.

Даючи оцінку доводам, зазначеним в клопотанні щодо протидії судовому провадженню у спосіб вказаний в п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, заробляє засоби до існування суспільно корисною працею, страждає на хронічне психіатрічне захворювання ( легка розумова відсталість), бажає співпрацювати з органами досудового розслідування, з`являється до органу досудового розслідування та суду за першим викликом, а тому з наданих суду доказів не вбачається доведеності прокурором обставин, що в свою чергу дає підстави вважати, що розглядом клопотання не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Окремої уваги заслуговує надання органом досудового розслідування відомостей щодо перебування на психіатричному обліку підозрюваного.

Так, за довідкою КНП «Павлоградська ЦРЛ» ВСР від 04.02.2022 №01-26/195, надано відповідь, що ОСОБА_5 , 1987 р.н. на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

За довідкою КНП «Павлоградська ЦРЛ» ВСР від 04.02.2022 №01-26/306, надано відповідь, що ОСОБА_5 , 1987 р.н. перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом:легка розумова відсталість.F70.0.

В свою чергу, наявність встановленого психіатричного діагнозу у підозрюваного ОСОБА_5 дає підстави припускати імовірність здійснення досудового розслідування в порядку Глави 39 КПК України, що не було спростовано слідчим та прокурорм під час розгляду клопотання.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що якість копій матеріалів, які надані слідчому судді в обґрунтування доводів клопотання є такої якості, що унеможливлюють їх правильне прочитання та сприйняття змісту.

Вважаю за необхідне звернути увагу, що слідчий суддя не повинен підміняти собою одну зі сторін кримінального провадження щодо ініціювання питання про збирання, отримання доказів або їх забезпечення, оскільки це не відповідатиме критеріям ефективності здійснення судового контролю у кримінальному провадженні. Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання на підставі ч.2 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотанні слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22 лютого 2022 року о 14:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1