Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/695/21
Номер провадження 1-в/948/88/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 ашівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в режимі відеоконференції з Державною установою «Машівська виправна колонія (№ 9)» клопотання засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іваниця Ічнянського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, перебуває в незареєстрованому шлюбі, раніше судимого:

1)21.02.2014р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 119 ч.1, 69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.05.2014р. на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»;

2)18.02.2015р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 185 ч.2, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, знятий з обліку 05.04.2016р.,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

в с т а н о в и в :

у вересні 2021 року засуджений звернувся до суду з вказаним клопотанням, посилаючись на те, що за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя він з 23.07.2017р. відбуває покарання і станом на 30.04.2012р. відбута частина становить ѕ. За ухвалою суду від 12.02.2019р. у задоволенні подання про його умовно-дострокове звільнення було відмовлено і суд дійшов висновку, що він став на шлях виправлення. Після постановлення ухвали до нього застосоване лише одне дисциплінарне стягнення за зберігання сім-карти, яке погашене, він виправився і усвідомив свої дії.

У зв`язку з наведеним засуджений просить замінити йому покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Заслухавши думку засудженого, який власне клопотання підтримав, прокурора, який просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки засуджений має лише два заохочення та п`ять стягнень, схильний до вчинення дисциплінарних правопорушень, заходів для відшкодування збитків не вчиняв, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено ОСОБА_4 І.В. за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017р. засуджений за ст. 286 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі. З вироку суду вбачається, що він вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та внаслідок його дій загинула одна людина. Свою провину визнавав, щиро каявся. Судом стягнуто з засудженого на користь потерпілих 100 000 грн, а також процесуальні витрати(а.о.с.13-15).

Початок строку покарання з 23.07.2017р., кінцевий строк 23.07.2022 року, прибув до Машівської ВК (№9) 16.07.2018р.

За правилами п.1 ч.4 ст. 82 КК України (в ред. з 17.03.2021р.), заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

З матеріалів справи видно ОСОБА_4 І.В. на час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння та злочин вчинив 23.07.2017р.
Згідноп.1 ч.4 ст. 82 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину), заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, з огляду на те, що на час вчин ОСОБА_4 І.В. злочину, редакція п.1 ч.4 ст. 82 КК України не передбачала заборони її застосування до осіб, які вчинили злочини в стані алкогольного сп`яніння, а відтак з урахуванням вимог ст. 5 КК України, в даній справі п.1 ч.4 ст. 82 КК України необхідно застосувати в редакції до діяла до 17.03.2021р.

Так, засудж ОСОБА_4 І.В. за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав п`ять стягнень, останнє погашене 06.07.2021р., в той час має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останнє 24.08.2019р., на даний час не працевлаштований, але виконує роботи з благоустрою, намагається дотримуватись правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику, приймає участь у виховних заходах, на профілактичному обліку не перебуває, має виконавчі листи на суму 110 300, 00 грн, відшкодовано із заробітної плати 2 979, 39 грн, достроково 500 грн, сплачує аліменти в розмірі 25 %, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення (а.с.12-14).

Як видно з довідки ДП «Сільськогосподарське підприємство державної Кримінально-виконавчої служби України (№9)» засуджений з серпня 2018 року по листопад 2019 року працював робітником тваринництва, з грудня 2019 року не працює (а.с.15).
За ухвалою Машівського районного суду від 12.02.2020р. у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого було відмовлено. За змістом судового рішення засудж ОСОБА_4 І.В. мав два заохочення та три стягнення, які погашені, відмовлявся від робіт по благоустрою (а.о.с.40-41 т.1).
Як видно з матеріалів особової справи, засуджений 19.08.2017р. відмовився від виконання робіт з благоустрою (а.о.с.53-58 т.1), а також 04.01.2019р. справляв особисті потреби неподалік громадського туалету, на зауваження представника адміністрації не реагував та вступав в суперечку (а.о.с.101-103 т.1), стягнення не застосовувалися.

Відповідно до ч.3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Судом установлено, що засудж ОСОБА_4 І.В. відбув більше 1/3 строку призначеного покарання.
Натомість, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою заміни покарання більш м`яким, в той час, як фактичною, обов`язковою підставою є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Згідно ч.1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, суд не вбачає в діях засудженого позитивних змін та готовність до самокерованої поведінки.

Так, як свідчать матеріали справи засуджений з серпня 2018 року по листопад 2019 року офіційно працював робітником тваринництва та в цей час отримав два заохочення. Після цього, у зв`язку з відсутністю роботи, не працює, виконує лише роботи з благоустрою, 07.05.2020р. звертався з проханням надати роботу, але йому було відмовлено, у зв`язку з неможливістю (а.о.с.183 т.1).
Як на підставу задоволення клопотання, засуджений посилався на рішення Машівського районного суду від 12.02.2020р. у якому дійсно було зроблено висновок, що він став на шлях виправлення, але як свідчать матеріали справи, після цього ні сам засуджений, ні Машівська ВК № 9 не зверталися з клопотання про заміну засудженому покарання більш м`яким.

Натомість після винесення рішення, хоча засуджений виконує роботи з благоустрою, водночас він жодного разу не був заохочений, а навпаки двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Отже, аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що хоча засуджений і відбув достатній строк для застосування заміни покарання більш м`яким, натомість неможливо зробити переконливий висновок, що він став на шлях виправлення, оскільки він лише двічі заохочувався, останній раз більше двох років назад, в той час має п`ять стягнень, два з яких після застосування останнього заохочення, та останнє вчинив у січні цього року та воно погашене лише в липні 2021 року незадовго до звернення до суду з вказаним клопотанням, а також враховуючи вчинення ним інших порушень, за які він не був притягнутий до відповідальності, але які в сукупності не свідчать про його самокеровану правослухняну поведінку, дійшов висновку, що в поведінці засудженого не відбуваються позитивні зміни, які б свідчили, що він став на шлях виправлення, а відтак у задоволенні його клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання засудженого
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя