Справа № 216/8070/21
Провадження № 1-кп/216/1057/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінального провадження № 0000364, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2021 року, що надійшло до суду 15.12.2021 року з обвинувальним актом та доданими матеріалами, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривому Розі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не є військовослужбовцям, не є особою з інвалідністю першої або другої групи, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні малолітніх неповнолітніх дітей та інших осіб не має, на обліках в медичних закладах не перебуває, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2021 року приблизно о 18 годині 28 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в громадському місці на відкритій ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи із хуліганських мотивів, використовуючи незначний привід, а саме отримавши зауваження з боку раніше незнайомої йому ОСОБА_4 , вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і виразилось в тому, що ОСОБА_3 показуючи свою зверхність та бажаючи себе протиставити оточуючим численним випадковим свідкам та потерпілій ОСОБА_3 , виражаючи явну зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільств та перебуваючи в громадському місці в присутності випадкових перехожих, використовуючи вищевказаний незначний привід, достовірно розуміючи, що така його поведінка має явний, очевидний характер як для нього, так і випадкових перехожих, спровокував конфлікт із раніше йому незнайомою ОСОБА_4 , після чого підійшов до ОСОБА_4 , і умисно завдав одного удару правою рукою в область голови ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_3 продовжуючи свої хуліганські дії, не зважаючи на зауваження випадкових перехожих та потерпілої ОСОБА_4 щодо припинення хуліганських дій, наблизився до ОСОБА_4 та схопив за праве плече та почав сильно здавлювати. Також в цей час ОСОБА_3 умисно завдав одного удару лівою рукою в область обличчя чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта від № 1499 від 06.10.2021 - за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, за ознакою у вигляді саден голови та шиї синців правого плеча, які за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, за ознакою, як такі, що має незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів, а також тривале порушення спокою громадян, що перебували у вищевказаному громадському місці, після чого припинив свої хуліганські дії та покинув місця вчинення кримінального правопорушення.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.
З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази того, що обвинувачений ОСОБА_3 ,в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, згідний з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згідний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні.
Потерпілою ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій остання погодилася з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Судом також встановлено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а прокурор ОСОБА_6 надав клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч.1 ст.302 КПК України.
Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного та потерпілого у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України за ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинений ОСОБА_3 кримінальний проступок.
Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24жовтня 2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше не судимий, не одружений, не є військовослужбовцям, не є особою з інвалідністю першої або другої групи, малолітніх дітей на утриманні немає, у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебував та не перебуває.
На підставі ст.66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням особи потерпілої жінки, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді обмеження волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального Кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.
Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, тому йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі із випробуванням, застосовуючи вимоги ст.ст. 75, 76 КК України, із покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності дост.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , у цьому кримінальному провадженні не обирався.
Матеріали кримінального провадження № 0000364залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/8070/21 (1-кп/216/1057/21).

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1