Справа № 944/6134/21
Провадження №1-кп/944/1121/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2021м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6
їх захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів обвинувальний акт з угодами про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 06.09.2021, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Подорожнє Стрийського району Львівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , в/ч НОМЕР_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за контрактом, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Бердичів Житомирської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за контрактом, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

в с т а н о в и в:
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , 06 вересня 2021 року близько 00 години 10 хвилин разом із ОСОБА_6 , діючи із прямим умислом, за попередньою змовою між собою, спрямованою на незаконне заволодіння транспортним засобом, неподалік магазину «Будівельний маркет», що розташований по вул. Шептицького, 8Б у селі Старичі Яворівського району Львівської області, підійшли до автомобіля марки «ВАЗ 2106», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким фактично володіє та користується ОСОБА_8 , де ОСОБА_5 шляхом розбиття скла правих передніх пасажирських дверей відчинив двері автомобіля, які були замкнені, таким чином ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 потрапили в салон автомобіля, після чого ОСОБА_5 за допомогою замикання контактної групи проводів замка увімкнув запалювання зазначеного автомобіля. В цей час ОСОБА_6 вийшов із салону автомобіля та штовхаючи автомобіль за багажне відділення, допоміг ОСОБА_5 запустити двигун, після чого сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля та разом із ОСОБА_5 , який перебував за кермом поїхали у напрямку міста Новояворівськ Яворівського району Львівської області, де розвернулися та поїхали назад у напрямку села Старичі. Близько 01 годин 00 хвилин 06 вересня 2021 року через несправність зазначеного автомобіля залишили його на узбіччі дороги по вул. Шептицького у селі Старичі та пішли до місця свого проживання. Вказаними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 922 гривні 24 копійки.
Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовно обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , 06 вересня 2021 року близько 00 години 10 хвилин разом із ОСОБА_5 , діючи із прямим умислом, за попередньою змовою між собою, спрямованою на незаконне заволодіння транспортним засобом, неподалік магазину «Будівельний маркет», що розташований по вул. Шептицького, 8Б у селі Старичі Яворівського району Львівської області, підійшли до автомобіля марки «ВАЗ 2106», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким фактично володіє та користується ОСОБА_8 , де ОСОБА_5 шляхом розбиття скла правих передніх пасажирських дверей відчинив двері автомобіля, які були замкнені, таким чином ОСОБА_9 разом із ОСОБА_6 потрапили в салон автомобіля, після чого ОСОБА_9 за допомогою замикання контактної групи проводів замка увімкнув запалювання зазначеного автомобіля. В цей час ОСОБА_6 вийшов із салону автомобіля та штовхаючи автомобіль за багажне відділення, допоміг ОСОБА_9 запустити двигун, після чого сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля та разом із ОСОБА_5 , який перебував за кермом поїхали у напрямку міста Новояворівськ Яворівського району Львівської області, де розвернулися та поїхали назад у напрямку села Старичі. Близько 01 годин 00 хвилин 06 вересня 2021 року через несправність зазначеного автомобіля залишили його на узбіччі дороги по вул. Шептицького у селі Старичі та пішли до місця свого проживання. Вказаними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 922 гривні 24 копійки.
Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовно обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнали повністю та щиро розкаялися, зазначили, що шкоду потерпілому відшкодували.
Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_7 29 жовтня 2021 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст.468, 472 КПК України.
Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_7 29 жовтня 2021 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст.468, 472 КПК України.
В угодах про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.289 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Згідно з угодою ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченим узгоджене в угодах покарання, оскільки при їх укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав зазначені угоди про визнання винуватості, просив їх затвердити, зазначивши, що угоди укладені добровільно, в його присутності та відповідають вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угод про визнання винуватості, зазначив, що добровільно надавав прокурору письмові згоди на затвердження таких.
Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачені повністю розуміють свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угод про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угоди у повному обсязі відповідають вимогам законодавства, дії ОСОБА_6 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.
Умови угод не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілий ОСОБА_8 надав письмову згоду прокурору на укладення угод про визнання винуватості, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачені спроможні виконати взяті на себе за угодами зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.289 КК України.
Також, зміст угод про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладені 29.10.2021 між прокурором та підозрюваними угоди про визнання винуватості підлягають затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем проходження служби, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем проходження служби, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення їм узгодженого між сторонами покарання в межах санкції ч.2 ст.289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Водночас суд, беручи до уваги наведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про осіб обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинувачених до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 положення ст.75 КК України і звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, оскільки їх виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.
Витрати за проведення експертизи в даному кримінальному провадженні на підставі ст.124 КПК України підлягають відшкодуванню з обвинувачених в рівній долі в користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, при ухваленні судового рішення, необхідно скасувати арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 314, 473-475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 жовтня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000543 від 06.09.2021, між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_5 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, здійснює командир Військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - командир військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 жовтня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000543 від 06.09.2021, між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_6 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, здійснює командир Військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - командир військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Стягнути в рівній долі з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи в розмірі 2745,92 грн.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 08.09.2021 на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106» номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , змив РБК із кришки багажника, осипи скла, вилучені із салону автомобіля, осипи скла, вилучені із асфальтного покриття дороги загального користування в с.Старичі.
Речові докази в кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106» номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_8 ,
змив РБК із кришки багажника, осипи скла, вилучені із салону автомобіля, осипи скла, вилучені із асфальтного покриття дороги загального користування в с.Старичі знищити,
светр з капюшоном типу «худі» чорного кольору з червоними та білими вставками, панамку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору з червоними та білими вставками, які вилучено під час затримання ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_5 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 08.09.2021,
кепку чорно-білого кольору, спортивний светр з капюшоном темно-синього кольору марки «Рібок», які вилучено під час затримання ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 08.09.2021.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1