Категорія: ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301, Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
ч. 3 ст. 303 КК України.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

08 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року,
у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0000797 від 04.03.2020 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Києві, з вищою освітою, неодруженого, немаючого на утриманні осіб, які потребують піклування, пенсіонера, інваліда 3 групи, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301, ч. 3 ст. 303 КК України,

продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 10.01.2022 року включно.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначено.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та з огляду на конкретні обставини кримінального провадження і дані про особу обвинуваченого існують підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показань на користь обвинуваченого, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року; скасувати застосовану до нього міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; змінити застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який домашній арешт або особисте зобов`язання з дотриманням умови щодо його місця знаходження за адресою: АДРЕСА_2 до моменту закриття справи.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що під час перебування в слідчому ізоляторі фізичний стан його здоров`я значно погіршився, а тому доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Крім того, посилається на застосування до нього незаконних методів під час проведення слідства. Зокрема, працівники Подільського управління поліції ГУ НП у місті Києві здійснювали фізичний й моральний тиск та примусили його практично визнати свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі прокурора та обвинуваченого, оскільки відсутні клопотання про участь у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000797 від 04.03.2020 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301, ч. 3 ст. 303 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 10.01.2022 року включно.

З огляду на наявність встановлених ризиків, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Зокрема, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого, які б переважали наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, ухилення від суду, незаконне впливання на потерпілих та свідків з метою зміни ними показань на користь обвинуваченого та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, які є тяжкими злочинами, а також приймаючи до уваги існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який є пенсіонером, інвалідом 3 групи, без зареєстрованого місця проживання, несудимий, неодружений, що свідчить про відсутність у нього підтверджених міцних соціальних зв`язків, а також з урахуванням того, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

На думку колегії суддів, характер висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень в сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводить, що суспільний інтерес, незважаючи на існування презумпції невинуватості, як переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого про те, що під час перебування в слідчому ізоляторі фізичний стан його здоров`я значно погіршився, а тому доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, не беруться до уваги колегією, оскільки в матеріалах справи відсутня будь-яка медична документація про поганий стан здоров`я обвинуваченого, а отже немає даних про неможливість подальшого перебування під вартою останнього.

З огляду на вказане, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких обвинувачений просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Зважаючи на викладене, рішення місцевого суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, натомість доводи та твердження обвинуваченого, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 10.01.2022 року включно; на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначено, залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 р о л ь