Справа № 201/805/22
Провадження №1-кс/201/226/2022
У Х В А Л А
Іменем України

02 лютого 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року в межах кримінального провадження № 0001496 від 20 червня 2018 року (справа № 201/12489/19), -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № № 0001496 від 20 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року у справі № 201/12489/19 було накладено арешт на нежитлове приміщення №102 секція 4, загальною площею 88,6 кв.м, що розташоване на цокольному поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Просить скасувати накладений арешт майна, обґрунтовуючи свою позицію тим, що наразі кримінальне провадження № 0001496 від 20 червня 2018 року закрито.

Представник заявника надала суду заяву з проханням клопотання задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року у справі № 201/12489/19 було накладено арешт на нежитлове приміщення №102 секція 4, загальною площею 88,6 кв.м, що розташоване на цокольному поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Як вбачається з листа заступника начальника СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 31 січня 2022 року кримінальне провадження № 0001496 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч. 3 даної статті прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Тобто арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо відпали підстави його застосування. Необхідність скасування накладення арешту майна може обумовлюватися і закриттям провадження. У зв`язку із тим, що арешт у рамках даного провадження накладний слідчим суддею, даний арешт також підлягає скасуванню слідчим суддею, так як його ухвала є правовою підставою скасування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Вирішуючи вимоги заявника і беручи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна заявника з огляду за закриття кримінального провадження, в межах якого арешт був накладений, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

За ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для збереження арешту майна заявника, що тягне за собою необхідність скасування арешту.

Таким чином, беручи до уваги, що кримінальне провадження № 0001496 від 20 червня 2018 року, в межах якого був накладений арешт, який заявник просить скасувати, було закрито, суд приходить до висновку про відсутність підстав для подальшого збереження арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року в межах кримінального провадження № 0001496 від 20 червня 2018 року (справа № 201/12489/19) задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року у справі № 201/12489/19 в межах кримінального провадження № 0001496 від 20 червня 2018 року на нежитлове приміщення №102 секція 4, загальною площею 88,6 кв.м, що розташоване на цокольному поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1