Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3779/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м.Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001113 від 30.01.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бориспіль, громадянки України, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,
встановив:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України надійшов до Подільського районного суду м. Києва 29.03.2018 року.
В подальшому змінено обвинувачення з ч. 2 ст. 367 КК України на ст. 356 КК України.
За протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 27.05.2021 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_7 справу передано судді ОСОБА_1 .
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а саме у самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчиненні дій, правомірність яких оспорюється установою, що спричинили значну шкоду інтересам власника (самоправство).
Так, ОСОБА_4 відповідно до наказу начальника Головного управління по м. Києву та Київській області ОСОБА_8 №987-ос від 31.03.2016 призначена провідним економістом відділу мікро-, малого та середнього бізнесу ТВБВ №10026/0104 - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 27.
Згідно до п. 1.4 посадової інструкції провідного економіста відділу, затвердженої заступником начальника Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з мікро-, малого та середнього бізнесу ОСОБА_9 22.05.2017, провідний економіст відділу у своїй роботі Законами України, нормативними актами Національного банку України, внутрішніми нормативними документами АТ «Ощадбанк», що стосуються організації роботи з клієнтами мікро, малого та середнього бізнесу в АТ «Ощадбанк», Корпоративними стандартами в установах АТ «Ощадбанк», Стандартами якісного обслуговування в установах АТ «Ощадбанк», Регламентом організації якісної роботи з клієнтами в установах АТ «Ощадбанк», Статутом Ощадбанку, Положенням про ТВБВ, а також цією посадовою інструкцією.
Відповідно до п. 2.37 посадової інструкції провідного економіста відділу, затвердженої заступником начальника Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з мікро-, малого та середнього бізнесу ОСОБА_9 22.05-2017 року, провідний економіст здійснює розрахунково-касове обслуговування за укладеними договорами банківських рахунків, приймає, перевіряє та обробляє розрахунково-касові документи клієнтів, крім виконання платежів в національній валюті, що надійшли за системами дистанційного обслуговування.
Відповідно до п. 4 посадової інструкції провідний економіст несе встановлену посадовою інструкцією відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього посадовою інструкцією обов`язків; недотримання положень, інструкцій та інших розпорядчих документів Банку; несвоєчасне, недостовірне та некоректне подання звітів та іншої інформації на вимогу керівництва Банку; невиконання умов щодо збереження матеріальних та грошових цінностей, їх розкрадання, знищення або пошкодження; шахрайські дії, приховування фактів порушення і зловживання, використання свого службового становища в корисливих цілях.
Відповідно до п.п. 10.3 Положення про філію - Головне управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» усі працівники Управління та підпорядкованих ТВБВ, винні в порушенні обов`язків, визначених трудовими договорами, посадовими інструкціями, внутрішніми нормативними документами Банку, а також у порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку та порядку розкриття та використання банківської і комерційної таємниці, несуть відповідальність відповідно до законодавства України.
Крім того, згідно ст. 55 Закону України « Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.01.2001 року за № 22, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за №377/8976 безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді. Згідно п. 1.7 кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Пунктом 1.13 передбачено, що під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів, зокрема платіжного доручення.
Так, ОСОБА_4 27.12.2017 року у період часу з 12 години 15 хвилин по 12 годину 20 хвилин, перебуваючи в робочому кабінеті №210 розташованому в приміщенні ТВБВ №10026/0104 - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 27, отримала дзвінок на стаціонарний телефон НОМЕР_1 від невстановленої досудовим розслідування особи, відомості щодо якої 17.01.2018 внесено слідчим відділом Подільського УП ГУ НП в м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 190 КК України за №000196, та яка відрекомендувалася представником ТОВ «КИЙ-7» ().
Під час розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа звернулася з проханням до ОСОБА_4 перерахувати кошти у розмірі 300 000,00 (триста тисяч) гривень з поточного рахунку № НОМЕР_2 клієнта - юридичної особи ТОВ «КИЙ-7» () на картковий рахунок № НОМЕР_3 фізичної особи ОСОБА_10 , з призначенням платежу «Благодійна допомога на лікування згідно листа б/н від 21.12.2017», у свою чергу пообіцявши наступного дня занести документи, необхідні для проведення відповідної операції, а саме платіжне доручення.
Так, ОСОБА_11 , будучи обізнаною про порядок проведення безготівкових розрахунків в Україні в національній валюті, який передбачений Інструкцією, затвердженою постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 за № 22, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976, діючи самовільно, всупереч вказаного порядку, маючи реальну можливість відмовити невстановленій досудовим розслідуванням особі у переказі коштів без фактичної наявності доручення власника рахунку, маючи велике навантаження щодо формування великої кількості платежів в системі АБС Барс ММФО, помилково вважаючи, що вказане платіжне доручення їй буде надано наступного дня, о 12 годині 20 хвилин в порушення п. 1.7 Глави 1 вказаної Інструкції, без фактичної наявності доручення власника рахунку, сформувала в системі АБС Барс ММФО електронний платіж - платіжне доручення №1133, після чого завізувала його власним електронним підписом.
У подальшому, о 12 годині 28 хвилин платіжне доручення №1133 ОСОБА_12 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження та скеровано до суду з обвинувальним актом, в порушення п. 1.7 Глави 1 вказаної Інструкції, без перевірки фактичної наявності доручення власника рахунку, завізовано за допомогою електронного підпису головного економіста ТВБВ №10026/0104 - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» ОСОБА_12 в системі АБС Барс ММФО, у результаті чого кошти у розмірі 300 000,00 гривень були зараховані на рахунок ОСОБА_10 .
Внаслідок описаних вище умисних неправомірних дій ОСОБА_13 , вчинених через самовільне, всупереч установленого порядку проведення безготівкових розрахунків в Україні в національній валюті, визначених Законом України «Про банки і банківську діяльність», посадовою інструкцією затвердженою заступником начальника Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з мікро-, малого та середнього бізнесу ОСОБА_9 22.05.2017 та Інструкцією, затвердженою постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 за № 22, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976, 27.12.2017 ТВБВ №10026/0104 - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», помилково вважаючи, що платіжне доручення від ТОВ «КИЙ-7» їй буде надано наступного дня, усвідомлюючи, що без передбаченої нормативними актами підстави її дії можуть завдати значної шкоди інтересам юридичної особи - клієнту банка, і свідомо допускаючи настання такої шкоди, було здійснено операцію по перерахуванню грошових коштів у розмірі 300 000,00 гри. із поточного рахунку ТОВ «КИЙ-7» № НОМЕР_2 на картковий рахунок № НОМЕР_3 фізичної особи ОСОБА_10 , відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України», чим надано ОСОБА_10 можливість у повній мірі розпоряджатись вказаною сумою грошових коштів та заподіяно матеріальної шкоди інтересам ПАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі 300 000, 00 грн, що у сто і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та просив звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вважає, що строки давності, передбачені ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні спливли.
Обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 285 КПК України роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що ОСОБА_4 надала свою згоду саме на розгляд її клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що їй зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.
Представник потерпілого ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_6 у задоволенні клопотання обвинуваченої про її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України просив відмовити.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши ОСОБА_4 наслідки задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає задоволенню за таких підстав.
Приписами частини 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року (справа №127/26665/16-к; провадження №51-1066км20), положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України є кримінальним проступком.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до трьох місяців.
Окрім того суд наголошує, що ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. При цьому перебіг давності не переривався, оскільки відсутні дані про те, що обвинувачена вчиняла нові кримінальні правопорушення.
ОСОБА_4 зрозуміло її право на таке звільнення, а також суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. При цьому обвинувачена просила звільнити її від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрити.
Цивільний позов, наявний у матеріалах справи за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду.
Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-286, 369-372 КПК, суд
постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст. 356 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001113 від 30.01.2018 року - закрити.
Цивільний позов потерпілого ПАТ "Державний ощадний банк України" до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду із роз`ясненням права звернутися у порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено і оголошено о 17 год. 30 хв. 25.11.2021 року.

СуддяОСОБА_1