Справа № 304/472/21 Провадження № 1-кп/304/235/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000018 від 12 квітня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2021 року близько 20.30 год обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання на кухні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин зі своєю дружиною ОСОБА_4 , умисно наніс останній удар дерев`яним табуретом по голові у область скроні, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді «саден на шкірних покривах правої надбрівної ділянки з набряком м`яких тканин та струсу головного мозку», які згідно висновку експерта № 103 від 15 квітня 2021 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення визнав, не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що того дня обвинувачений прийшов додому у нетверезому стані. Вона дала йому їсти та пішла до спальні, однак чоловік почав сваритися, бити рукою по столу, після чого, схопивши табурет, вдарив її ним по голові. Приклавши до рани рушник вона вибігла на вулицю, а онук попросив сусідку обробити їй рану, після чого викликала поліцію. Того вечора за медичною допомогою не зверталася, а наступного дня була направлена для проведення судово-медичної експертизи.

Крім цього вина обвинуваченого стверджується висновком експерта № 103 від 15 квітня 2021 року, згідно якого на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах правої надбрівної ділянки з набряком м`яких тканин, струсу головного мозку, забою м`яких тканин правої брови, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі та вкладаються в час події, яка мала місце 11 квітня 2021 року, і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (проступку) і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2015 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, враховуючи, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, позиції прокурора, який просить призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт у межах максимальної санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд, для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт у межах санкції частини 2 статті 125 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про обрання такого суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1