Справа № 495/9040/21
№ провадження 1-кс/495/282/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката підозрюваного - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0001303 від 31.10.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Татарбунари Одеської область, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

03.02.2022 слідчий відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 жовтня 2021 року приблизно о 21 годині 20 хвилин ОСОБА_4 на автомобілі марки «BMW X6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та на автомобілі марки «BMW X5» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та невідома особами чоловічої статі приїхали до стоянки автомобілів біля магазину «АТБ» по вул. Василя Захаровича Тура в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, де в цей час знаходились ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , 1989 року народження та ОСОБА_15 , 2009 року народження.
Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_4 діючи з хуліганських мотивів, використовуючи предмет схожий на зброю - пістолет, перебуваючи на стоянці, шляхом демонстрації та направлення в бік присутніх ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також в бік ОСОБА_16 , який прийшов до вищевказаної стоянки та погрожував його застосуванням.
Після цього, ОСОБА_4 , взявши у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помпову рушницю чорного кольору, марки та моделі якої встановити під час досудового розслідування не представилось можливим, сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки «BMW X5» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 зліва, після чого всі особи, які приїхавши разом з ним також сіли до автомобілів та направились в бік виїзду на проїжджу частину вул. В.З.Тура в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області.
Проїжджаючи по вул. В.З. Тура в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області в напрямку м. Одеса, знаходячись на задньому пасажирському сидінні автомобіля марки «BMW X5» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 зліва, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та те, що його дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, продовжуючи хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, з помпової ручниці чорного кольору, марки та моделі якої встановити під час досудового розслідування не представилось можливим, здійснив два постріли в бік ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , в результаті чого останні отримали тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення нижніх кінцівок.
Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник в невідомому напрямку на автомобілі марки «BMW X5» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням вогнепальної зброї.
22.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, письмове повідомлення про підозру вручено матері ОСОБА_4 ОСОБА_17 у зв`язку з тим, що не відоме місцезнаходження ОСОБА_4 .
2. - Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив задовольнити.
Адвокат підозрюваного в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби; зазначив що підозрюваний працює стажером вчителя, отримує заробітну плату, на утриманні у нього перебуває мати інвалід.
3. - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
В рамках кримінального провадження №0001303 від 31.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України 22.11.2022 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Татарбунари Одеської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України.
22.11.2021 о 15 год. 30 хв. повідомлення про підозру вручено ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є матір`ю підозрюваного ОСОБА_4 та яка повідомила, що її син на протязі останніх двох місяців за місце мешкання не перебуває.
02.02.2022 постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування, досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, доручено працівникам зонального сектору №2 ВКП Білгород-Дністрвоського РВП ГУНП здійснення розшуку ОСОБА_4 .
03.02.2022 слідчий відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП було надання клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 міцних соціальних стосунків не має, за місцем останнього місцезнаходження не проживає, на даний момент його місце проживання і знаходження не відоме, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Ухвалою слідчого судді по справі №495/9040/21 від 03.02.2022 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Стороною обвинувачення зазначається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 01.11.2021, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_18 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_19 , протоколами допиту свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 протоколом огляду предмету та іншими зібраними доказами.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.296 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п.2 ч.1 ст.194 КПК України), а саме ризик:
- особа може переховуватись від слідства та суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- незаконно впливати на свідків, потерпілого, які наразі не допитані в повному обсязі по кримінальному провадженню з метою викривлення їх показань;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на волі, навіть при покладенні на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (наприклад з метою впливу чи залякування свідків);
- ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, відсутність постійного місця роботи;
- майновий стан відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного;
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Прокурор в засіданні підтримав викладені у клопотанні ризики.
Однак, адвокатом підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначено, що ОСОБА_4 має постійне місце роботи, отримує заробітну плату за місцем роботи, має на утриманні матір- інваліда, спростовано факт переховування підозрюваного.
Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
Разом з тим, досліджуючи надані до клопотання матеріали, слідчий суддя зауважує, що підозрюваний ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, а саме має на утриманні матір ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; має постійне місце роботи.
На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що хоча під час розгляду клопотання прокурором не доведені заявлені ризики, проте можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У клопотанні слідчим зазначено, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки, домашнього арешту не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтовуючи неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного слідчим не доведено необхідність застосування саме тримання під вартою як запобіжного заходу, ним не було надано належних доказів на підтвердження недостатності застосування більш м`яких заходів.
Враховуючи правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні прокурором не доведено, що наявність існування ризиків, на які він посилається, не може бути забезпечено іншим більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено статтею 181 КПК України.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, а саме наявність постійного місця проживання та роботи, утримання матері - слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0001303 від 31.10.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 із забороною йому залишати місце свого проживання у період доби з 22:00 по 06:00 год. в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 березня 2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району;
- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого проживання;
- здати слідчому Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області документи, які надають право на перетинання державного кордону України;
- заборонити спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за його викликом;
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1