Ухвала
21 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 663/922/17
провадження № 51-412ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вказані вище судові рішення щодо нього.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає,

що касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 вказаного Кодексу касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк

з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати

у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
За приписами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип

res judicata (принцип юридичної визначеності).
При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Оскаржена ухвала Херсонського апеляційного суду постановлена 22 жовтня 2019 року за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_4 та його захисника. Вказана вище ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскаржена засудженим

12 листопада 2021 року, що вбачається із відомостей зі супровідного листа ДУ «Північна виправна колонія (№90)» про направлення закритого листа засудженого ОСОБА_4 до Верховного Суду, тобто через два роки 1 місяць з дня постановлення ухвали апеляційного суду.
У змісті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від

03 липня 2019 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року, яке обґрунтовано відсутністю в ДУ «Північна виправна колонія (№90)» Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, юридичною необізнаністю засудженого ОСОБА_4 і складністю написання тексту українською мовою.
Посилання засудженого на юридичну необізнаність як на підставу, що перешкодила звернутися до суду касаційної інстанції у відповідний строк, є надуманим, оскільки, як вбачається зі змісту доданих до касаційної скарги судових рішень, останній був забезпечений правовою допомогою з боку захисника ОСОБА_5 . Захисник здійснював захист інтересів засудженого у кримінальному провадженні в порядку, встановленому на виконання положень Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Чинним КПК та Конституцією України гарантується право на захист, яке може бути реалізовано шляхом надання безоплатної правової допомоги, про що засуджений обізнаний, користався нею під час судового розгляду.
Разом із тим, доказів того, що засудженим вживались розумні заходи з метою реалізації свого права на касаційне оскарження у клопотанні не наведено.
Інші обставини, на які засуджений посилається у змісті клопотання, не є об`єктивно непереборними та не могли завадити йому вчасно оскаржити судові рішення. У змісті оскаржених судових рішень не йдеться про залучення перекладача для здійснення перекладу обвинуваченому чи обґрунтовані підстави для його залучення.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що у змісті клопотання про поновлення процесуального строку відсутні переконливі доводи щодо наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року щодо нього.
Касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3