УХВАЛА
Іменем України

25 листопада 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, в порядку ст. 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив визнати бездіяльність старшого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 щодо неповернення ОСОБА_4 тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів, подарункового конверту та мобільного телефону; зобов`язати слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 незаконно вилучені грошові кошти, а саме: 28 тисяч гривень купюрами по 500,00 грн., 6000,00 гривень купюрами по 1 000,00 грн., 8800,00 гривень купюрами по 200,00 грн., 4500,00 гривень купюрами по 100,00 грн., 2300,00 гривень купюрами по 50,00 гривень; подарунковий конверт, в якому вони знаходилися та незаконно вилучений мобільний телефон iPhone в корпусі сірого кольору, модель 5S, ІМЕІ НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 в чохлі зеленого кольору та мобільний телефон iPhone 6S, ІМЕІ НОМЕР_3 з сім карткою НОМЕР_4 ; зафіксувати, що відносно ОСОБА_4 було застосовано незаконне затримання із застосуванням фізичного насильства та кайданків; невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження з метою виявлення на тілі ОСОБА_4 слідів кримінального правопорушення.

В обґрунтування вимог заявник вказав, що 17.11.2021 року працівниками ДБР та СБУ в рамках кримінального провадження № 0000163 проведено обшук в автомобілі ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 , що знаходився по вул.Пушкіна,22 у м. Полтаві. Із салону автомобіля було вилучено сумку, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 . В сумці знаходились: подарунковий конверт, в якому були грошові кошти в сумі 28 тисяч гривень, мобільний телефон iPhone в корпусі сірого кольору, модель 5S, ІМЕІ НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 в чохлі зеленого кольору та мобільний телефон iPhone 6S, ІМЕІ НОМЕР_3 з сім карткою НОМЕР_4 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 . Про належність вищевказаних грошових коштів, подарункового конверту та мобільних телефонів ОСОБА_4 заявляв працівникам ДБР та СБУ під час проведення обшуку. Вказані речі належать ОСОБА_4 та його сім`ї та не мають ніякого відношення до кримінального провадження №0000163.

Адвокат ОСОБА_3 зазначив, що ним 18.11.2021 року в інтересах ОСОБА_4 старшому слідчому Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 220 та 64-2 КПК України подано клопотання про повернення грошових коштів, подарункового конверту та мобільних телефонів, однак повернути вилучене майно ОСОБА_4 слідчий та прокурор відмовились, а письмову відповідь на клопотання про повернення майна не надали. Крім того, 18.11.2021 року ОСОБА_4 був допитаний в кримінальному провадженні як свідок та надав документи, які підтверджують походження вилучених у нього грошових коштів та пояснив походження мобільних телефонів.

Адвокат ОСОБА_3 вказав, що ані слідчий, ані прокурор не звертались до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку належне ОСОБА_4 майно, а вказане майно його власнику не повернуто. ОСОБА_4 , його захиснику в порушення ч. 3 ст. 168 КПК України не надано копії протоколу про вилучення грошових коштів, подарункового конверту та мобільних телефонів. Захисник ОСОБА_3 вказує, що відносно ОСОБА_4 не відкрито кримінальне провадження, ним не вчинено кримінального правопорушення, він не є підозрюваним, обвинуваченим, ні особою яка має будь-яке відношення до вчиненого кримінального правопорушення, він не вчиняв будь-якого суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що 17.11.2021 року близько 15.00 год. по вул.Пушкіна, 22 у м. Полтаві працівники СБУ та ДБР зупинили автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_6 , яким керував ОСОБА_4 , витягли його із автомобіля, застосовували до нього фізичне насильство, наділи на нього кайданки та на протязі майже двох годин утримували його силою та не забезпечили йому адвоката. У результаті застосування до ОСОБА_4 фізичної сили та кайданків його руки почали німіти і він перестав їх відчувати. ОСОБА_3 прохав зазначені відомості зафіксувати та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження, з метою виявлення на тілі ОСОБА_4 слідів кримінального правопорушення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у скарзі. Зазначив, що протокол про затримання ОСОБА_4 не складався, із заявами вони ні до кого не зверталися з приводу застосування фізичного насильства.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги. Зазначив, що слідчим подано до суду клопотання про накладення арешту на майно, наразі воно не розглянуто судом. Сторона обвинувачення діяла у межах КПК України. Суд не може зафіксувати затримання, як того вимагає заявник. Відомостей про затирмання немає, щодо фізичного насильства до нього ніхто не звертався із заявами.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд вважає відмовити в задовлелнні скарги, виходячи з наступного.
Щодо вимог про неповернення ОСОБА_4 тимчасово вилученого майна слідчим, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.
Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163, проведено обшук в автомобілі ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_5 , згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави. В результаті проведеного 17.11.2021 року обшуку було вилучено майно.
Як встановлено в судовому засіданні, слідчим в порядку КПК України подано до суду клопотання про арешт вилученого майна.
Частина 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що у задоволенні скарги в цій частині слід відмовити з мотивів її недоведеності та безпідставності.
Суд вважає звернення адвоката до суду про повернення майна ОСОБА_4 передчасним, враховуючи, що на теперішній час на розгляді в суді перебуває клопотання слідчого про арешт зазначеного адвокатом майна.
Щодовимог захисника, а саме: зафіксувати, що відносно ОСОБА_4 було застосовано незаконне затримання із застосуванням фізичного насильства та кайданків; невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження з метою виявлення на тілі ОСОБА_4 слідів кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Стьаття303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 6 ст. 206 ПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
Суд вважає вимоги про фіксування судом застосування незаконного затримання особи задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними, та їх вирішення слідчим суддею не передбачені КПК України.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є свідком в кримінальному провадженні № 0000163, внесеному в ЄРДР 06.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 не затримувався, що також свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги у відповідності до вимог ст.206 КПК України.
З приводу невідкладного забезпечення проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_4 , слід вказати, що стороною заявника не надано жодного доказу щодо можливого застосування фізичної сили до ОСОБА_4 , в тому числі і про направлення заяв та будь-яких рішень з приводу таких звернень. Підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303- 307 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, в порядку ст. 303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1