Справа № 496/67/22
Провадження № 1-кп/496/234/22
У Х В А Л А

17 січня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 23.11.2021 року відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення справи до судового розгляду та доручення органу пробації складення досудової доповіді відносно неповнолітнього обвинуваченого.
У підготовчому судовому засіданні неповнолітній обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_6 до підготовчого судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 до підготовчого судового засідання не з`явилась.
Дослідивши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, заслухавши прокурора, обвинуваченого його захисника, суд приходить до висновку про можливість призначення справи до судового розгляду з наступних підстав.
Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, справа підсудна Біляївському районному суду, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору не має, а тому суд вважає можливим призначити справу до судового розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду, а відповідно до ч. 2 вказаної статті досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є неповнолітнім, а тому суд вважає за необхідне доручити органу пробації за місцем проживання обвинуваченого складення досудової доповіді.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно неповнолітнього ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, від 5 до 8 років позбавлення волі може переховуватись від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно нього в Біляївському районному суді на розгляді знаходиться два обвинувальних акта, крім цього, за скоєння іншого кримінального правопорушення 27.10.2021 року Приморським районним судом ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 21.12.2021 року, однак останній порушив ухвалу слідчого судді, та в період дії вказаного запобіжного заходу вчиним дане кримінальне правопорушення.
В підготовчому судовому засіданні неповнолітній обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.
Заслухавши прокурора, захисника, неповнолітнього обвинуваченого, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
ОСОБА_5 є неповнолітнім, про те він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відносно нього в провадженні Біляївського районного суду та Приморського районного суду є інші обвинувальні акти, обвинувачений перебуваючи під домашнім арештом порушив запобіжний захід і продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, а тому суд вважає, що наявні ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з наступного.
Згідно п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням особи обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, суд вважає за необхідне визначити розмір застави в межах розмірів, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 314-316 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у відкритому судовому засіданні на 02.03.2022 року о 14 год. 00 хв.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Доручити Одеському районному відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області складення досудової доповіді відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , для долучення до матеріалів кримінального провадження.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 17.01.2022 року до 24.00 год. 17.03.2022 року та утримувати його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 49620 грн..
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1