ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2341/21
Провадження №1-кп/477/107/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000176 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, такого, що не працює, не судимого, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, щодо якого запобіжний захід не обирався,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
17 липня 2022 року в обідній час, більш точного часу в ході дізнання та судового розгляду не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись за адресою реєстрації свого місця проживання в АДРЕСА_1 , скориставшись що в кімнаті квартири нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, заздалегідь знаючи де потерпіла зберігає золоті прикраси, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою отримання прибутку, шляхом вільного доступу, з дерев`яної полиці кімнати, таємно викрав золоту каблучку із вставкою фіаніту 0,0857 г, 585 проби, вагою 2,54 г, вартістю 2 334,84 гривень, яка належала його матері ОСОБА_5 . З викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 2 334, 87 гривень.

За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав себе винуватим повністю, у вчиненому розкаявся.

Суду пояснив, що він дійсно, за викладених в обвинувальному акті обставин, в липні 2021 року у своєї матері ОСОБА_5 викрав золоту каблучку, яка знаходилася на дерев`яній полиці в кімнаті, що розташована в АДРЕСА_1 . Умисел викрасти каблучку виник раптово, коли в кімнаті нікого не було, під час крадіжки його ніхто не бачив. Викрадену каблучку здав у ломбард. Згодом, золоту каблучку повернув матері.
Винуватість обвинуваченого підтверджуються його показаннями, які відповідають фактичним обставинам справи і які ніким не оспорювались, тому, за згодою обвинуваченого та потерпілої, дослідження доказів суд визнав недоцільним на підставі частини 3 статті 349 КПК України, при цьому, попередньо з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст вказаних обставин та добровільність їх позицій, а також роз`яснивши процесуальні наслідки зазначеного.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 1 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання щодо виду та розміру обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частини 1 та 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, а також що ОСОБА_6 не судимий, не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку, посередньо характеризується за місцем проживання, суд уважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт, при цьому, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Згідно частини 2 та 3 статті 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.
Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.
Під час судового розгляду не встановлено обставин, що перешкоджають призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази в справі відсутні.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7