ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000104 за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не заміжньої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано частково задовольнив клопотання про обрання запобіжного заходу, так як підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене організованою групою, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також зазначає, що слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, не врахував та не надав належної оцінки розміру завданої майнової шкоди, у заподіяні якої підозрюється ОСОБА_7 та кількості епізодів злочинної діяльності.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року задоволено частково клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 28 лютого 2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням на неї обов`язків: не відлучатись цілодобово з адреси місця проживання; прибувати за кожним викликом слідчого чи прокурора; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що матеріали клопотання свідчать про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст 177 КПК України, а також, оцінивши сукупність встановлених обставин, а саме те, що підозрювана раніше не судима, займається суспільно-корисною працею, має на утриманні малолітню доньку та проживає разом з донькою і матір`ю пенсійного віку, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років із конфіскацією майна, що в своїй сукупності свідчить про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити нівелювання встановлених судом ризиків, в той час як запобіжний захід у виді тримання під вартою буде надмірним втручанням у право підозрюваної на свободу.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрювану та її захисника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.
Так, відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, та не оскаржуються прокурором в апеляційній скарзі.
Також, слідчим суддею правильно встановлено відповідно до п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність ризиків того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке їй загрожує у разі визнання винною у вчиненні інкримінованого правопорушення, та з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на свідків.
Доводи в апеляційній скарзі прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України колегія суддів вважає такими, що не доведені прокурором, оскільки до суду апеляційної інстанції не надано підтверджень існування цього ризику, при цьому підозрювана є раніше не судимою.
Твердження прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та ймовірність призначення їй суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення її від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваної.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно зі ст.178 КПК України, а саме те, що підозрювана має постійне місце проживання, раніше не судима, займається суспільно-корисною працею, має на утриманні малолітню доньку, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також їх роль у цьому кримінальному правопорушенні. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваної та дієвості кримінального провадження щодо неї.

При цьому також приймається до уваги, що протягом часу з дня обрання запобіжного заходу та до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявних щодо ОСОБА_7 ризиків.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3