Справа № 161/5630/21
Провадження № 1-кп/161/689/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 серпня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №80000272, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 26.03.2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Актау Мангістауської області Республіки Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, судимого:

- 22.05.1998 Славутицьким міським судом Київської області за ст.140 ч.2, 142 ч.2, 42 КК України (в ред.1960) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна; звільненого 16.08.2000 умовно достроково на 1 рік 1 місяць 7 днів;

- 07.08.2001 Славутицьким міським судом Київської області за ст.140 ч.2, 141 ч.2, 42, 43 КК України (в ред.1960) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна; звільненого 30.04.2004;

- 18.04.2006 Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк 3 роки;

- 07.12.2006 Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.190, ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ст.70, ст.70 ч.4, ст.71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 23.09.2011;
- 06.06.2012 Славутицьким міським судом Київської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.395, ч.ч.1, 2 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 11.10.2012 Славутицьким міським судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 22.04.2016 по відбуттю строку покарання;
-19.01.2018 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.190 КК України до 2 років 11 місяців позбавлення волі, звільненого 13.10.2020 по відбуттю строку покарання.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 04.02.2021 близько 03.00 год., умисно, з метою заволодіння чужим майном, через незачинені вхідні двері проник до будинку АДРЕСА_2 , де вчинив напад поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , який виразився у демонстрації ножа та газового балончика, а також висловленні погрози їх застосування та застосування пістолета, під час якого відкрито заволодів грошовими коштами у сумі 1050 Євро, що відповідно до курсу НБУ на момент вчинення злочину становило 35 319, 27 грн та 500 грн, спричинивши потерпілій майнової шкоди на загальну суму 35 819, 27 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, тобто вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнав. Суду дав показання, що 03.02.2021 в період з 20 по 21 год. пішов в центр міста, по дорозі зустрів товариша ОСОБА_9 , разом зайшли в магазин «7/23», після чого домовились зустрітись, оскільки у нього зламалась акустична система. Повернувся додому близько 22.00 год. та перебував там до 00.00 - 00.30 год., після чого пішов до ОСОБА_9 , певний час перебував у нього. Під час цього йому зателефонував знайомий ОСОБА_10 (з яким познайомився за 2,5 - 3 місяці до цього), який приблизно в 20-х числах січня дав йому 400 Євро на зберігання (дружина про них не знала) та попросив віддати йому кошти (при цьому, половину з них він мав забрати собі за зберігання). З цією метою, в період між 05.15-05.30 год. він зайшов до себе додому (тихенько, щоб не розбудити дружину), взяв 400 євро, зателефонував ОСОБА_11 , який чекав його в центрі міста та попросив ще їх поміняти. На автомобілі таксі він поїхав до обмінника в районі ЖК «Яровиця», там було зачинено, тому він підібрав ОСОБА_11 з ОСОБА_9 та ще одним хлопцем (який вийшов по дорозі на вул.Набережній) другом та поїхали на заправку до обмінника. На заправці «UPG» він дав ОСОБА_11 його 200 євро, а свої 200 Євро (за зберігання) - сказав теж поміняти, зателефонувавши попередньо дружині. Гроші ходив міняти ОСОБА_10 двічі: перший раз собі, а другий - йому. В подальшому вони поїхали додому до ОСОБА_9 , який мав забрати дівчину, там побули 15-20 хв., а коли вийшли - побачив невідомих чоловіків та почав втікати, оскільки перед цим у нього була суперечка з особами з кримінального середовища, тому він подумав, що це могли бути вони (він навіть після цієї суперечки, з метою безпеки, купував 2 газові балончики: для свого самозахисту та захисту дружини). Після цього він був затриманий працівниками поліції.

Ствердив, що у потерпілої ОСОБА_8 у будинку жодного разу не був, жив по сусідству, з нею лише двічі випадково спілкувались. Розбійного нападу не вчиняв, оскільки у випадку його причетності та перебування у тому місці службовий собака, зважаючи на близькість місця його проживання, привів би працівників поліції до його будинку, окрім того, маючи значний досвід вчинення кримінальних правопорушень ніколи б не вчиняв злочин поблизу місця, де проживав, а якби і вчинив, то все так продумав, що ніхто його не встановив.

Оскільки жодних неправомірних дій відносно потерпілої він не вчиняв, жодних доказів його винуватості не здобуто, тому просив його виправдати.

Не зважаючи на невизнання винуватості самим обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , яка зазнала нападу, із проникненням у житло, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_8 суду дала показання про те, що 04.02.2021 близько 03.00 год. спала у кімнаті на 2 поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Почула як по дерев`яних сходинках хтось піднімається. Щойно присівши на ліжку, побачила чоловічу статуру (по якій відразу зрозуміла, що це не її колишній чоловік). Незнайомець відразу запитав « Где твой муж? Он должен мне 400 000 грн.», на що вона відповіла, що він не проживає у будинку близько 10 років. В лівій руці чоловіка (який був одягнений в білу балаклаву, темний одяг та білий респіратор, який постійно поправляв, на руках - латексні рукавички, на ногах - кросівки з шнурівками круглого січення, не плоскі, бачила це чітко, оскільки він часто присідав їх зав`язувати та підсвічував телефоном) був ніж, а в правій газовий балончик. Ствердила, що бачила це чітко, так як з сусідніх будинків з криш у вікно відбивав сніг, тому у кімнаті не було геть темно. Він попросив її бути «розумною», оскільки він 17 років «відсидів у місцях позбавлення волі», а тому може їй розпилити перед очима балончик або ж інші дії (демостручючи при цьому ніж та балончик, які були у нього в руках). Після цього він (з кишені брюк, у яких було багато різних кишень) витягнув «кнопочний» телефон і ніби-то говорив з кимось. В ході чого вона (почувши знайомий голос та відповідний говор) запитала в останнього, чи він випадково не « ОСОБА_12 », на що той дуже розгубився та, після паузи, сказав «ні, ОСОБА_13 ». Вона, від сильного хвилювання, почала вести якийсь діалог з ним про те, що не «по поняттях» забирати борги чоловіка у жінки. На що він сказав їй повернутись до вікна, дістав сенсорний телефон, включив ліхтар та почав шукати гроші скрізь по кімнаті: у сумці знайшов гаманець та забрав 1050 Євро і 500 грн (які вона заощадила, щоб перекрити дах будинку). Годинник, старий телефон і планшет він не брав, сказав, що його це не цікавить. Просив показати, де ще є гроші, оскільки якщо він їх сам знайде, то «їй буде біда». Він водив її з кімнати в кімнату, перевіряв та шукав гроші (ретельно витираючи після себе всі можливі відбитки рушничком), при цьому, зважувався на вагах, які показали його вагу 67 кг, а в одній із кімнат у нього впав сенсорний телефон, вдарився об підлогу та розбився екран, окрім того, відірвався кінчик латексної рукавички. Коли були у кухні, то вона запропонувала покурити, там він увімкнув мобільний телефон, екран якого був розбитий (пошкодження вона детально описала слідчому). Потім знову піднялись в спальню кімнату, де він піднімав матраци, нічого більше не знайшовши - сказав зайти в кладову і голосно рахувати до 50. Дорахувавши до половини виглянула, однак він сказав не жартувати, тому вона повернулась, дорахувала та вийшла - його вже не було, а двері відчинені навстіж. Вона відразу ж викликала працівників поліції (які приїхали досить швидко), повідомила про обставини, та відразу зазначила, що у скоєному підозрює сусіда ОСОБА_12 , оскільки в останнього досить специфічна манера розмови (з ним вона двічі спілкувалась перед цією подією), тому його манера і голос їй були знайомі, крім того та особа - схожа на нього і статурою (в тому числі вагою) та поведінкою. Додатково зазначила, що про те, що чоловік виставив на продаж будинок і приходили люди його дивитись, знав обвинувачений, тому в нього був мотив (вирішив, що їй дали завдаток за будинок).

Ствердила, що під час досудового розслідування з нею проводили різні слідчі дії: впізнання - на якому вона впізнала ніж з темно-коричневою ручкою та широким недовгим лезом; слідчий експеримент в будинку (в присутності понятих); впізнання особи по голосу: 4 учасників, які знаходились за ширмою, читали однаковий текст (який їй казав злочинець) і вона усіх слухала, впізнавши особу (№1), однак хто був під вказаним номером вона не бачила. Усі особи були з схожими голосами, тому вона попросила ще раз проговорити текст саме особі №1, і достеменно впевнившись, що це саме нападник вказала на цю особу.

Збитки їй не відшкодовані, тому заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 35 819, 27 грн та моральної шкоди 10 000 грн. підтримує повністю, просить його задовольнити. Наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Такі показання потерпілої ОСОБА_8 судом беруться до уваги, оскільки вони спростовують показання обвинуваченого, які суд вважає неправдивими та такими, що дані виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Такі показання потерпілої об`єктивно підтверджуються іншими здобутими та всебічно, повно дослідженими у справі доказами.

З протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від 04.02.2021 вбачається, що вже о 06.30 год. потерпіла ОСОБА_8 письмово заявила про вчинення щодо неї злочину, написавши заяву та відразу вказала про особу, яку підозрює у його вчиненні. При цьому, ствердно зазначила про використання ним предметів, вказаних у заяві, під час нападу.

Вже з огляду на це, а також на інші докази, що досліджувались в ході судового розгляду та проаналізовані судом нижче, вбачається неспроможність показань обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він повертався додому за грошима о 05.15 05.30, оскільки з камер з відеоспостереження обмінного пункту видно, що обмін валюти відбувся вже о 06.20 год, тоді як, як вбачається з його показань, він відразу перед цим заходив додому та відразу, підійшовши до пр.Волі м.Луцька викликав таксі, щоб забрати товариша Єгора. Однак з показань потерпілої вбачається, що відразу після вчинення нападу та залишення злочинцем будинку (подія мала місце приблизно о 03.00 год. і тривала до години часу) вона викликала поліцію та чекала їх приїзду, а тому, зважаючи на близькість їх проживання, а також, що вже о 6.30 год. така заява була написана, суд приходить до висновку, що його повернення додому було б обов`язково помічено нею, а також той факт, що вже на той час поблизу будинку мали б бути працівники поліції, які приїхали незадовго після отриманого повідомлення про злочин. В зв`язку з наведеним, ввважає показання обвинуваченого щодо повернення додому за коштами неспроможними та не бере їх до уваги.

З протоколу огляду місця події (з доданими фототаблицями) від 04.02.2020 вбачається, що в період з 06.40 год. по 09.00 год., в присутності понятих (що засвідчено їх підписами), було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення будинок по АДРЕСА_2 . В ході огляду виявлено сліди низу взуття, сліди рук (однак вони, згідно проведених експертиз до ідентифікації не придатні), фрагменти латексу, рушник та гаманець. При цьому, з доданих до даного протоколу фототаблиць, які є його невід`ємною частиною, виготовлених саме в день вчинення злочину, вбачається наявність снігового покриву на території домоволодіння (окрім частини, де знаходиться вхід-вихід з будинку). В зв`язку з наведеним, суд бере до уваги показання потерпілої щодо наявності снігового покриву, можливості його відбивання у вікні та, як наслідок її можливість бачити силует людини-злочинця та предмети, які були у нього у тій обстановці.
Вказане опосередковано також підтверджується і доданою стороною захисту довідкою Волинського обласного центру з гідрометеорології №993/01-49/168 від 24.05.2021, згідно якої вранці 4.02.2021 зберігався сніговий покрив висотою менше 1 см.

Під час проведення слідчого експерименту - протокол від 10.02.2021 (проведеного за участю понятих) потерпіла ОСОБА_8 , розповіла про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення (вказала на місце), детально описала демонстрацію ножа та газового балончика, а також висловлення погрози їх застосування та можливість застосування пістолета обвинуваченим, та, як наслідок - заволодіння ним належними їй грошовими коштами. Вказані показання повністю відповідають показанням, даним в ході судового розгляду та іншим доказам у справі.

Посилання сторони захисту на недопустимість даного доказу через невідповідність його проведення тому часу та обстановці, що була на момент його вчинення (зокрема у ранкову пору, а не в нічну), не заслуговує на увагу, оскільки хід та результати його проведення повністю відповідають вимогам ст.240 КПК України.

Свідок ОСОБА_14 суду дав показання, що зимою 2021 ввечері до нього зайшов ОСОБА_5 та забрав підсилювач звуку для ремонту. Потім зателефонував та близько 01.00 год. зайшов до нього додому ( АДРЕСА_3 ), вони трохи поговорили, той попросив куртку, оскільки його брудна та кудись знову пішов. Після цього знову зателефонував десь через 1-2 год. та запропонував зустрітись в центрі разом з ОСОБА_11 . Коли вони з ОСОБА_11 сіли в таксі, то обвинувачений запитав, де можна поміняти Євро, тому вони поїхали до обмінника на АЗС, де ОСОБА_5 дав Єгору поміняти кошти (Євро), а йому - 500 грн, щоб він купив продукти на заправці. Після чого поїхали до нього забирати його дівчину ОСОБА_15 , при цьому, ОСОБА_5 хотів придбати в неї годинник та десь пройтись, однак обвинуваченого затримали працівники поліції. Ствердив, що з ним він перебував з 01.00 год. десь хвилин 20, потім його не було певний час (можливо 1-2 години), і зустрілись знову в центрі, після чого, за вказівкою ОСОБА_5 , відразу поїхали до обмінного пункту.
З протоколу огляду місця події від 04.02.2020 вбачається, що під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_3 (за місцем проживання ОСОБА_14 , у присутності понятих, що засвідчено їх особистими підписами) було виявлено та вилучено два поліетиленові пакети, які зі слів свідка ОСОБА_14 належать ОСОБА_5 , який залишив їх в ніч з 03.02.2021 на 04.02.2021 з наступним вмістом: взуття коричневого кольору марки "Ferum", 40 розміру, два ліхтарики чорного кольору, 3 патрони з гумовими кулями та один патрон, ззовні схожий на бойовий, шапка чорного-синього кольору, куртка чорно-зеленого кольору, штани темно-зеленого кольору марки "Cropp" із ременем чорного кольору, кофта темно-червоного кольору марки "Cropp", кофта на замку сірого кольору із червоними полосами марки "Nike".
Вилучені речі оглянуто, згідно протоколу огляду від 12.02.2021, опечатано та засвідчено підписами понятих. Згідно постанови від 04.02.2021 вищевказані речі визнано речовими доказами у даному провадженні та, відповідно, передано на зберігання до камери схову Луцького РУП ГУНП у Волинській області.

Вказаним, на думку суду, підтверджується факт того, що ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання свідка ОСОБА_14 змінював одяг, намагаючись його якнайдалі перенести від місця свого проживання, з метою уникнення можливості бути викритим у подальшому. Оскільки у протилежному випадку змінювати одяг або ж переносити його до місця проживання іншої особи не було, окрім того, якщо взяти до уваги його показання про повернення його додому за грошима, то одяг, він мав можливість занести додому та не залишати у сторонніх осіб.

Факт перебування 04.02.2021 обвинуваченого ОСОБА_5 у ранкову пору за місцем їх проживання АДРЕСА_3 та його пропозицію придбати у неї годинник ствердила і допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 суду дав показання, що працює водієм таксі «579» на автомобілі «Опель Астра» синього кольору. Точної дати не пам`ятає, взимку 2021 в період між 04.30 год. - 05.30 год. на його мобільний телефон ( НОМЕР_1 ) поступило замовлення на послуги таксі по місту (з повідомлення служби за адресою: АДРЕСА_4 ). Оскільки він був неподалік пр.Волі, тому прийняв виклик. Він заїхав в двір будинку по пр.Волі, напроти 4 школи, де забрав обвинуваченого ОСОБА_5 (який був одягнений в темний одяг: штани та куртку), після чого вони поїхали в сторону центру міста, до найближчого обмінника по вул.Яровиця (однак обмінник не працював). Після цього, обвинувачений попросив поїхати до іншого обмінника, що на заправці «UPG», а по дорозі, біля 5 школи - забрати його друзів. Тоді поїхали на заправку «UPG» по вул.Ковельській, де вони обміняли гроші (з розмов, які вони вели між собою він зрозумів, що це були євро), а також заходили в магазин за покупками. Там же обвинувачений (з тих грошей, що отримав під час обміну) з ним розрахувався за послуги таксі заплативши 300 грн. По дорозі, по телефону обвинувачений говорив з кимось про те, як розпорядитись певною сумою грошей, а саме яким чином її передати: готівкою чи через термінал, вони поїхали на вул.Володимирську м.Луцька, до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де один з хлопців ходив до терміналу та проводив якісь трансакції. Після чого поїхали на АДРЕСА_5 , де обвинувачений і його товариш вийшли, а він та ще один хлопець залишились в автомобілі їх чекати. Згодом підійшли працівники поліції (5-7 чоловік), одягнені в цивільному одязі та попросили вийти, а обвинувачений, який вийшов з товаришем почав відразу втікати, однак його наздогнали та затримали.

З протоколу пред`явлення особи для позавізуального впізнання від 04.02.2021 вбачається, що свідок ОСОБА_17 (в присутності понятих), серед пред`явлених до впізнання інших осіб, вказав на особу під №3 ОСОБА_5 як на такого, якого 04.02.2021 близько 05.40 год. підвозив з пр.Волі м.Луцька до пунктів обміну валюти з метою обміну євро на національну валюту (вказавши сукупність ознак, за якими впізнав дану особу).

Свідок ОСОБА_18 суду дала показання, що працює в обмінному пункті, що по АДРЕСА_6 . В лютому 2021 року була на роботі, де в період між 06.00 06.20 год. хлопець обмінював гроші в Євро на національну валюту. Він підходив тричі: перший раз запитав курс валюти (повернувся в автомобіль), другий і третій раз міняв щоразу по 200 євро.

З протоколу огляду предмету від 20.02.2021 вбачається, що 04.02.2021 о 06:20:52 на заправку «UPG», що в с.Зміїнець Луцького району Волинської області, вул.Левадна, 26 заїхав автомобіль темного кольору із іноземними номерами, з якого (з переднього пасажирського сидіння) вийшла особа чоловічої статі, підійшла до обмінника валют, обміняла євро та сіла вже на заднє пасажирське сидіння. О 06:23 год. знову та ж особа підійшла до каси для обміну валюти, обміняла кошти та повернулась в автомобіль, сівши на заднє пасажирське сидіння. З іншого боку камер, окрім зазначеного вище видно, як інша особа чоловічої статті, з продуктами харчування, повернулась до цього ж автомобіля, намагалася сісти на заднє сидіння (де він сидів, до того як вийшов з автомобіля), тому, зважаючи, що місце зайнято особою, що здійснювала обмін валюти (та який сів до ОСОБА_5 , який сидів ззаду та не виходив) вже сів у автомобіль на переднє сидіння пасажира. О 06:32 автомобіль марки «Опель» синього кольору від`їжджає у невідомому напрямку.

Додаток до даного протоколу носій інформації на який було зафіксовано хід його проведення, був предметом безпосереднього дослідження в ході судового розгляду.

Зазначеним опосередковано стверджується факт причетності ОСОБА_5 до вчинення даного злочину, оскільки, він жодного разу не виходив з автомобіля (навіть і для обміну коштів, що ніби-то надав йому Єгор за зберігання), достеменно знаючи про наявність камер відеоспостереження, тому діяв так саме з метою приховати свою присутність на території АЗС та обмінника. Оскільки він стверджував, що саме ОСОБА_10 давав йому на зберігання кошти сумнівного походження, так як боявся їх виявлення у нього, тому ОСОБА_5 , сміливо беручи їх на зберігання, не боячись бути ні у чому викритим, оскільки з його слів - жодних неправомірних дій до цього не вчиняв, самостійно здійснив би їх обмін, не боячись бути ні у чому викритим. Натомість він, обмінювати кошти відіслав саме товариша ОСОБА_11 , який з його показань переховував у нього кошти, з метою його не викриття у незаконному їх отриманні. Тому показання обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення злочину суд0 вважає неправдивими.

З протоколу затримання ОСОБА_5 від 04.02.2021 (проведеного у присутності понятих та захисника) вбачається, що під час його затримання та особистого обшуку було вилучено: мобільний телефон марки "Max com HM 814", ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім - картками "ВФ Україна" та "Київстар", мобільний телефон марки «Neffos», тримач із сім-картками № НОМЕР_4 , фіскальний чек із рукописними написами, кросівки "Nike Air" чорного кольору, ніж із дерев`яним руків`ям, грошові купюри (з відповідними серіями та номерами). Жодних зауважень від учасників (від самого обвинуваченого, в тому числі і щодо підстав затримання) не надходило.

Додаток до даного протоколу носій інформації на який було зафіксовано хід його проведення, був предметом безпосереднього дослідження в ході судового розгляду.

При цьому, під час його дослідження судом встановлено, що ОСОБА_5 жодного разу не запитав про підстави затримання, не з`ясовував, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють (оскільки у випадку не вчинення ним жодного із злочинів, зважаючи на його особу (злочинний досвід, темперамент, який він неодноразово проявляв і в ході судового розгляду, і т.д.) він обов`язково проти цього заперечував, натомість він зазначив, що підстави затримання йому зрозумілі. Окрім того, як вбачається із дослідженого запису, обвинувачений був одягнений саме у такі брюки, як зазначила потерпіла з багатьма кишенями, куди він міг вільно покласти предмети, якими він на початку нападу погрожував потерпілій; при цьому, саме з правої кишені брюк було вилучено розкладний ніж, який в подальшому опізнала потерпіла, як такий яким їй погрожував нападник. Щодо телефону, який вилучили з його кишені (кнопочного), то зазначив, що він належить дружині і він щойно (перед самим затриманням) його взяв у неї; а з лівої кишені брюк мобільний телефон чорного кольору з пошкодженим (побитим) екраном, про який заявляла потерпіла ОСОБА_8 . Скарг при затриманні, в тому числі на дії працівників поліції не було.

Окрім того, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено 12 958 грн. та 10 Євро, що не відповідає сумі, яку він, як вбачається з його пояснень, обмінював для себе - 200 Євро, оскільки така сума (відповідно до курсу на той час) мала б становити 6, 726 грн. А як вбачається з відеозапису особа, що пішла придбавати продукти у магазин зробила це після першого обміну валют, як і кошти, що були заплачені таксисту за надані послуги, тому готівкових коштів до їх обміну ОСОБА_5 при собі не мав та не може стверджувати, що окрім 200 Євро у нього були свої особисті кошти. Зазначеним також спростовуються показання обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення злочину.

Вилучені речі оглянуто, згідно протоколів огляду від 08.02.2021 (зафіксовано розбиття переднього скла на одному з телефонів), опечатано та засвідчено підписами понятих. Згідно постанови від 04.02.2021 вищевказані речі визнано речовими доказами у даному провадженні та, відповідно, передано на зберігання до камери схову Луцького РУП ГУНП у Волинській області, а грошові кошти - до ПАТ КБ «ПриватБанк».

З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04.02.2021 вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 (в присутності понятих), серед пред`явлених до впізнання речей, вказала на ніж під №4 ніж розкладний із коричневою ручкою із наявною насічкою на клинку (саме той, який був вилучений у обвинуваченого ОСОБА_5 під час затримання 04.02.2021 та оглянутий слідчим, відповідно до протоколу від 08.02.2021), як на той, яким 04.02.2021 їй погрожувала особа чоловічої статті (бачила вказаний ніж в руці останнього).

При цьому, посилання сторони захисту на недопустимість такої слідчої дії через відсутність понятих під час її проведення, судом до уваги не береться, оскільки таке спростовується додатком до даного протоколу фототаблицями, які є невід`ємною його частиною.

З протоколу пред`явлення особи для позавізуального впізнання за голосом від 04.02.2021 вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 (в присутності понятих), попередньо повідомивши, що зможе опізнати особу по голосу, за умови проговорення особами певних фраз, які злочинець говорив під час нападу (російською мовою), вона опізнає за голосом особу, що вчинила злочин. Після чого, у відсутності особи, яка мала впізнавати (за участю понятих) ОСОБА_5 обрав порядковий номер за яким він буде проговорювати фрази - №1. Після запрошення потерпілої до кімнати, її було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України (що засвідчено її особистим підписом), де вона, в умовах, що виключають візуальний контакт, після проговорених усіма учасниками фраз, впевнено заявила, що серед пред`явлених їй осіб, впізнала голос особи, яка проговорювала текст першою (тобто, ОСОБА_5 ) як такого, що близько 03.00 год. 04.02.2021 вчинив відносно неї розбійний напад. Особу впізнала за інтонацією, тембром голосу та характерними ознаками вимови слів, оскільки дана особа під час нападу неодноразово вступала із нею у діалог. Жодних зауважень від учасників, в тому числі і від захисника, і від самого обвинуваченого ОСОБА_5 , не надходило.

Посилання сторони захисту на недопустимість даного доказу через порушення процесуального порядку його проведення не заслуговує на увагу, оскільки вказана слідча дія проведена відповідно до вимог ст.223, 228 КПК України, а складений протокол відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , кожен зокрема, суду дали показання, що 04.02.2021 у ранкову пору були залучені працівниками поліції у якості понятих при проведенні слідчих дій: під час затримання обвинуваченого, у якого з кишені вилучали грошові кошти різного номіналу; під час огляду місця події в будинку потерпілої, впізнання особи по голосу та інших (зокрема тих, які проводились в приміщенні по АДРЕСА_7 ). Усі дії проводили слідчі, жодних зауважень при їх проведенні ні від кого не надходило.

Свідок ОСОБА_21 , допитана у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, дала показання, що 04.02.2021 у нічну пору її чоловіка не було дома. Близько 06.20 год. прокинулась, оскільки в двері голосно стукали, відкривши побачила 4 чоловіків, які запитали де ОСОБА_12 . Вона повідомила, що той пішов до друга на ім`я ОСОБА_22 (якого вона особисто взагалі не знає). Вона мало пам`ятає той вечір, оскільки вживала спиртне. Ствердила, що ОСОБА_5 їй телефонував, однак суті розмови (в тому числі щодо грошей та їх обміну) - не пам`ятає. Таким чином, жодних показань, які б могли або ж підтвердити або ж спростувати причетність обвинуваченого до вчинення даного злочину свідок не дала.

Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв розбійного нападу поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, оскільки вони є суперечливими (суперечать дослідженим доказам у справі), не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що показання потерпілої ОСОБА_8 дані нею безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які, відповідно до ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими, стверджуються також і показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, кваліфікуючи його дії за ст. 187 ч.3 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 одружений (з 15.01.2021), на утриманні та вихованні його дружини перебуває двоє малолітніх дітей - 2010 р.н. та 2011 р.н., однак вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнаного судом доведеним, не визнав, а тому і не розкаявся у вчиненому, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, збитки потерпілій не відшкодовані, остання наполягала на суворій мірі покарання, зважаючи також і на особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за що відбував реальні міри покарання (протягом тривалого часу), що свідчить про його підвищену суспільну небезпечністьта вперте небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.187 ч.3 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 35 819 (тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн 27 (двадцять сім) коп. та 10 000 (десять тисяч) грн спричиненої моральної шкоди.
Матеріальна шкода судом стягується відповідно до ступеню вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.
При цьому, вирішуючи позов потерпілої суд приймає рішення, що грошові кошти, що були вилучені 04.02.2021 під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 , в сумі 12 958 грн та 10 євро, слід повернути потерпілій ОСОБА_8 в рахунок погашення цивільного позову в частині спричиненої матеріальної шкоди, оскільки встановлено їх злочинне походження та те, що саме вказані кошти (які в подальшому були обміняні в обмінному пункті) були викрадені під час вчинення нападу на потерпілу.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілої та характеру вимушених змін у її життєвих стосунках.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, повернути законним володільцям, конфіскувати в доход держави та знищити.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Арешт, накладений на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 04.02.2021 (ухвала слідчого судді від 09.02.2021), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ухвалою від 05.02.2021 та продовжений ухвалами суду від 30.03.2021, 25.05.2021, 07.07.2021, залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.187 ч.3 КК України та призначити покарання 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання рахувати з 04.02.2021, тобто з моменту його затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 35 819 (тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн 27 (двадцять сім) коп та 10 000 (десять тисяч) грн спричиненої моральної шкоди.
Речові докази:
-гаманець сірого кольору з логотипом "G", вилучений під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , що переданий на зберігання до камери схову Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути законному володільцеві ОСОБА_8 ;
-парфуми зеленого кольору із кришкою срібного кольору марки "Pro Wild Men", об`ємом 100 мл, взуття коричневого кольору марки "Ferum" 40 розміру, два ліхтарики чорного кольору, шапку чорного-синього кольору, куртку чорно-зеленого кольору, штани темно-зеленого кольору марки "Cropp" 30 розміру із ременем чорного кольору, кофту темно-червоного кольору марки "Cropp", кофту на замку сірого кольору із червоними полосами марки "Nike", кросівки "Nike Air", чорного кольору, що належать обвинуваченому, повернути за належністю ОСОБА_5 ;
-мобільний телефон марки "Max com HM 814", ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім - картками "ВФ Україна" та "Київстар", мобільний телефон марки «Neffos», вилучені 04 лютого 2021 року під час затримання гр. ОСОБА_5 , які належать останньому, що передані на зберігання до камери схову Луцького РУП ГУНП у Волинській області та належать останньому конфіскувати в доход держави;
-ніж із дерев`яним руків`ям, 3 патрони з гумовими кулями та один патрон, ззовні схожий на бойовий, фіскальний чек із рукописними написами, тримач із сім-картками № НОМЕР_4 , що передані на зберігання до камери схову Луцького РУП ГУНП у Волинській області знищити;
-грошові купюри номіналом по 500 грн (серійні номери: АЗ 2604951, ВЖ 4436520, СД 9280890, ФБ 6281244, АЗ 2871503, СА 2859831, АЕ 6466479, ХА 5357253, АА 8991728, ВЗ 5241090, ВЗ 3749759, ВИ 3845941, ЦА 4311340, АЕ 3160342, АИ 0639344, ВВ 9273112, ВЗ 8896232, АА 3305858, ХЄ 7612754, БГ 6867639, СГ 2459080, МВ 2767485, ФБ 6350709); грошові купюри номіналом по 200 грн (серійні номери: ГВ 9250265, СЗ 9450200, УХ 8676090, УД 0980828, УФ 9032991, УБ 6779831); грошові купюри номіналом по 100 грн (серійні номери: ЗГ 2729821, УХ 4702295); грошову купюру номіналом 20 грн (серійний номер УВ 2511555); грошові купюри номіналом по 10 грн (серійні номери: ЦА 4281892, ЮЄ 2395065, ЮЄ 0231463); грошову купюру номіналом 5 грн (серійний номер ЮТ 8163650); грошові купюри номіналом по 1 грн (серійні номери ТЕ 6051902, ТЗ 3069960, МЄ 5278924); грошові купюри номіналом по 5 євро (серійні номери SC , VA ), вилучені 04 лютого 2021 року під час затримання гр. ОСОБА_5 , що передані на зберігання до ПАТ КБ «ПриватБанк» (акт прийому-передачі майна на зберігання від 25.02.2021) - повернути законному володільцеві ОСОБА_8 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в доход держави 2 124 (дві тисячі сто двадцять чотири) грн 85 (вісімдесят п`ять) коп. судових витрат у справі за проведення судових експертиз.

Запобіжний захід - тримання під вартою, залишити до вступу вироку в законну силу.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 09.02.2021 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд, а обвинуваченим ОСОБА_5 у той же строк, з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1