Дата документу 18.10.2021
Справа № 334/4458/21
Провадження № 1-кп/334/855/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/334/855/21, внесене 26.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка не працює, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, має вищу освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 137 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої та законного представника потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

Відповідно до наказу директора Запорізького навчального-виховного комплексу «Еврика» Запорізької міської ради від 09.06.2020 № 45-к/тр ОСОБА_3 була призначена на посаду вихователя. Відповідно до наказу № 58-к/тр від 31.07.2020 ОСОБА_3 з 03.08.2020 переведено працювати вихователем групи подовженого дня в шкільний підрозділ НВК. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 24.06.2020 № 45 Запорізький навчально-виховний комплекс «Еврика» Запорізької міської ради перейменовано в Запорізьку початкову школу «Еврика» Запорізької міської ради, про що 01.10.2020 відповідний запис внесений до трудової книжки ОСОБА_3
26.04.2021 о 12.00 годині ОСОБА_3 згідно з тимчасовим графіком роботи педагогічних працівників ЗПШ «Еврика» на квітень 2021 року, затвердженого директором вказаного навчального закладу, з яким була ознайомлена під підпис, приступила до виконання покладених на неї посадових обов`язків у дошкільній групі «Промінці» вказаного закладу. У дошкільній групі «Промінці», серед інших дітей перебував малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зарахований до ЗПШ «Еврика» на підставі наказу директора закладу № 38 від 30.08.2019. У зазначений день, приблизно о 16.20 годині ОСОБА_3 пішла з вихованцями групи «Промінці» ЗПШ «Еврика» на прогулянку на вулицю, при цьому не перевіривши та не впевнившись в тому, що всі діти біля неї, закрила на ключ приміщення групи, залишивши малолітнього ОСОБА_8 без нагляду, чим неналежно виконала обов`язки щодо охорони життя та здоров`я дітей, а саме не дотрималась вимог статті 7 Закону України «Про дошкільну освіту», завданням якої є збереження та зміцнення фізичного, психічного і духовного здоров`я дитини; пункту 3.2 Інструкції з охорони праці № 41, затвердженої наказом директора ЗПШ «Еврика» № 90 від 15.10.2020, відповідно до якого вихователь має бути уважним до дітей - не залишати робоче місце, не залишати дітей без нагляду; пункту 3.8 Інструкції - під час прогулянки весь час тримати в полі свого зору всіх дітей; пункту 1.6 Інструкції з охорони праці № 1 для педагогічних працівників ЗПШ під час освітнього процесу, затвердженої наказом директора ЗПШ «Еврика» № 90 від 15.10.2020, відповідно до якого педагогічні працівники відповідають за охорону життя і здоров`я вихованців групи, класу, в яких вони працюють, забезпечують їх виховання, навчання та розвиток; пункту 3.1.4 Інструкції - бути уважним до дітей, не залишати їх без нагляду; посадової інструкції вчителя групи продовженого дня, відповідно до якої основними напрямками діяльності ОСОБА_3 є: опікування здобувачами освіти, їх виховання і нагляд за ними під час їхнього перебування у групах продовженого дня та групах дошкільного підрозділу (за виробничою потребою); створення умов для безпечного здійснення освітнього процесу, ретельного дотримання правил безпеки життєдіяльності, санітарних та протипожежних правил.
Вищевикладене призвело до падіння малолітнього ОСОБА_8 - вихованця групи «Промінці» ЗПШ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з другого поверху зазначеного закладу на землю та отримання тілесних ушкоджень. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 своїх професійних обов`язків щодо охорони життя та здоров`я дітей, малолітній ОСОБА_8 заліз на підвіконня, та відкривши вікно впав на землю, отримавши внаслідок падіння тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, обличчя та шиї у вигляді: перелому тіла клиноподібної кістки з розходженням кісткових уламків, перелому крилопобідних відростків клиноподібної кістки, перелому великого крила клиноподібної кістки ліворуч; перелому задньої стінки та нижньої стінки лівої гайморової пазухи з наявністю в ній геморогічного вмісту; крайового перелому зубовидного відростка С2 без зміщення кісткових уламків, забою задніх відділів стовбура мозолястого тіла, садно на лівій щоці, гематома на щоці з лівого боку, гематома в області шиї, субконьюктивний крововилив лівого ока, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя. А тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівого плеча, лівого гребня підвздошної кістки кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною другою статті 137 Кримінального кодексу України (далі КК) як неналежне виконання професійних обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки.
Обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

За згодою учасників судового провадження суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитами обвинуваченої та потерпілої, дослідженням документів щодо речових доказів та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 дала такі показання. 26.04.2021 о 12.00 годині вона приступила до виконання тимчасових обов`язків вихователя групи «Промінці» ЗПШ «Еврика». Приблизно о 15.00 годині діти встали після обіднього сну та стали збиратись на вулицю. Арабаджи Тимур також збирався. У роздягальні вона перерахувала дітей всі були на місці. При цьому вона закрила на замок вхідні двері до групи. В цей же час стали приходити батьки і стали забирати дітей по домівках. Вона з дітьми вийшла на вулицю, при цьому вона дітей вже не перераховувала. Через деякий час до неї підійшла інша вихователь та повідомила, що з боку вікон її групи випала дитина і їй необхідно знову перерахувати дітей. Що було далі вона погано пам`ятає. Група «Промінці» розташовується на другому поверсі будівлі ЗПШ «Еврика». Після цього випадку вона звільнилась з ЗПШ «Еврика» за угодою сторін. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 дала наступні показання. З обвинуваченою вона познайомилась наприкінці 2020 року, коли та підміняла вихователя в групі «Промінці», в якій навчається її син ОСОБА_9 . 26.04.2021 о 08.00 годині вона з матір`ю привели сина до ЗПШ «Еврика» та передали його основному вихователю. О 17.08 годині їй зателефонувала мати одногрупника ОСОБА_9 та повідомила про те, що сталось. Вона одразу ж прибула до ЗПШ «Еврика». ОСОБА_9 вже перебував у кареті «ШМД». Через деякий час вони поїхали до лікарні. ОСОБА_9 перебував п`ять днів у реанімаційному відділенні, потім два тижні на стаціонарному лікуванні. До теперішнього часу відбувається його амбулаторне лікування. ОСОБА_9 їй розповів про події того дня, а саме про те, що обвинувачена накричала на нього і він заховався під ліжко. Через деякий час він виліз з-під ліжка та бавився з іграшками. Приблизно 30 хвилин він був один у групі. Потім він намагався відкрити вхідні двері до групи, але ті були зачинені на ключ. Далі, він самотужки відкрив вікно у групі та став звати на допомогу. Після чого впав з вікна на землю.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Допитавши обвинувачену та потерпілу, показання яких узгоджуються між собою та підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у неналежному виконанні професійних обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки, доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні покарання, відповідно до статей 65 - 67 КК суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, а також обставини, що впливають на покарання.

ОСОБА_3 вчинила нетяжкий злочин, не судима, позитивно характеризувалась за місцем попередньої роботи, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд визнає її щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також активне сприяння розкриттю злочину. При цьому обставини, які обтяжують її покарання, судом не встановлені.
Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, її особу, ступінь її вини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з мінімальним строком, передбаченим частиною другою статті 137 КК, з позбавленням права обіймати посади вихователя на строк два роки. При цьому, обвинувачену необхідно звільнити від призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі статті 75 КК з встановленням іспитового строку, оскільки суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю за її поведінкою уповноваженим органом з питань пробації.
Потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов у кримінальному провадженні. Проте, у судовому засіданні представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про залишення позову без розгляду, яке підтримала потерпіла, та проти задоволення якого не заперечували інші учасники кримінального провадження. Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження (стаття 26 КПК), суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та залишення позову без розгляду.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК.

Керуючись статтями 368, 370, 374, 376 КПК, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 137 КК та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк три роки за позбавленням права обіймати посади вихователя на строк два роки.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком один рік.
Згідно з частинами першою та третьою статті 76 КК покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Речові докази паперові конверти зі змивами нашарувань РБК та контролями до них, спецпакет № SUD 104683 з чотирма слідами папілярних візерунків, які зберігаються в Запорізькому районного управлінні Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: