Справа № 638/298/22
Провадження № 1-кс/638/317/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000063 від 09.01.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави Полтавської області, громадянина України, цигана, не одруженого, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
28.01.2022 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшої слідчої СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..
Слідчий клопотання обґрунтовує тим, що 08.01.2022 о 23 годині біля 43 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні залу очікування вокзалу станції «Харків-Пасажирський», що розташований за адресою: м. Харків, площа Привокзальна 1, побачив на лаві сплячого раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , біля якого на сидінні знаходився планшет торгової марки «Lenovo», який належав останньому, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадене чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 присів на лаву до ОСОБА_7 та переконавшись тим, що потерпілий спав та за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих, таємно, скоїв крадіжку вищезазначеного планшету торгової марки «Lenovo» моделі «Tab 4 10 ТВ-Х304F, що належить потерпілому ОСОБА_7 , після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, на загальну суму 1350 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисним діями, на думку слідчого, вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
28.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся.

Як зазначає слідчий, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки в ході досудового слідства встановлено, що, підозрюваний ОСОБА_4 не має місця реєстрації, не має законного джерела доходів, місця роботи. Має можливість незаконно впливати на свідка, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, що може перешкодити встановленню істини.

За таких обставин, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив середньої тяжкості злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 не може запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні підозрюваний свою вину визнав, просив не застосовувати до нього тримання під вартою.
Захисник також заперечував проти застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор наполягав на задоволенні клопотання, звертав увагу на ризики, зазначені в клопотанні, які можуть вплинути на розгляд справи, вважав, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, є недоцільним та матиме негативні наслідки при розслідуванні та подальшому розгляді у суді вказаного кримінального провадження.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
В провадженні ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000063 від 09.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

28.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Щодо наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків відносно підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
В судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Натомість, наведені обставини щодо особи підозрюваного, тяжкість покарання, яке йому загрожує, свідчать про наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 ставиться необхідність запобігання спроб переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.
На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи його перебування в реабілітаційному центрі, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного зобов`язань, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України забезпечить належну поведінку ОСОБА_4 ..
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193-197, 206, 211, 213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
В задоволені клопотання старшої слідчої СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого суді або суду;
2) не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме : у разі, якщо підозрюваний не виконає покладенні на нього обов`язки, до нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.
Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту її оголошення, тобто з 28.01.2022.
Ухвала слідчого судді припиняє свою дію 28.03.2022.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя: ОСОБА_8 .

Копію ухвали отримав « ОСОБА_9 )