Справа № 296/5572/21
Ухвала
Іменем України

10 лютого 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001178 від 25.04.2013р за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 18.06.2021 року надійшли матеріали за клопотанням прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001178 від 25.04.2013р за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, в порядку п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

З матеріалів вказаного клопотання вбачається, що слідчим відділом Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001178.

25.04.2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення. Так, під час досудового розслідування встановлено, що у період з 01.04.2009р. до 16.04.2009р. в нічний час невстановлена слідством особа шляхом усунення перешкод, перебуваючи за адресою м.Житомир вул.Баранова 88, сприяла вчиненню ОСОБА_5 (провадження відносно якого закрито 14.03.2012р. в зв`язку зі смертю) за попередньою змовою з ОСОБА_6 (стосовно якого 07.12.2012р. винесено обвинувальний вирок) таємного викрадення майна з охоронюваної території ТОВ ТК «Полісся-Продукт» чужого майна, а саме металевих труб, швелерів та кутів вартістю 41070,96грн, що належать ТОВ ТК «Полісся-Прродукт», чим заподіяла потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Станом на дату звернення із зазначеним клопотанням до суду, жодній особі в кримінальному провадженні про підозру не повідомлялося. Розслідуване кримінальне правопорушення є тяжким злочином, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в порядку п.2 ч.1 ст.49 КК України, сплив 16.04.2019 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання про закриття кримінального провадження в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України підтримав в повному обсязі та просив клопотання про закриття задовольнити. Для приєднання до матеріалів клопотання надав суду письмову промову.

В судове засідання представник потерпілого не з`явився, заяв, клопотань на адресу суду не направляв, хоча був повідомлений про час та місце розгляду клопотання належним чином, що підтверджено отриманням рекомендованого повідомлення уповноваженою особою 20.01.2022р.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши зміст клопотання прокурора, матеріали, додані до клопотання на 192арк., приходить до висновку про неможливість закриття кримінального провадження №0001178 від 25.04.2013р. на даний час за наведених прокурором підстав.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

За змістом ст.284 КПК України, умовами для закриття кримінального провадження за вказаною вище підставою є наявність визначених законом підстав для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, лише за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Разом з тим, не входячи в оцінку якості досудового розслідування у рамках даного провадження, суд констатує, що після скасування апеляційним судом Житомирської області 29 січня 2013 року рішення суду відносно обвинуваченого ОСОБА_7 і направлення справи відносно нього для організації додаткового слідства, а ні органом досудового розслідування, а ні прокуратурою не вчинено процесуальних дій по провадженню, за виключенням закриття 10.06.2013р. провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 ознак складу правопорушення ч.3 с.185 КК України. Разом з тим, вже 01.07.2013р. таке рішення слідчого скасовано прокурором за передчасністю висновків. З аналогічних підстав скасовано прокурором 26.102013р. і рішення слідчого від 17.07.2013р. про повторне закриття провадження відносно ОСОБА_7 . Після цього за 7 років 8 місяців розслідування матеріали містять лише постанову від 26.03.2021р. про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 державою висувалось обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, справа розглядалась судом та він перебував у статусі підсудного.

Прокуратурою оскаржувались до апеляційної інстанції рішення суду про направлення справи на додаткове розслідування, оскільки, серед іншого, державне обвинувачення вважає, що злочин було вчинено в тому числі і за сприяння підсудного ОСОБА_7 , з яким інші засуджені вступили в злочинну змову (зокрема, а.с. 129 матеріалів). Апеляційна скарга прокурора була задоволена.

Постановою ст.слідчого СВ Корольовського РВ УМВС в Житомирській області накладено арешт на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_7 , відомості про скасування арешту відсутні.

Крім того, суд зауважує, що звертаючись із клопотанням про закриття кримінального провадження прокурор не викладає фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, про закриття кримінального провадження за яким ставиться питання, таким чином як про це внесені відомості до ЄДРДР. Тоді як:

Інформацію по факту крадіжки внесено до ЄДРДР 25.04.2013р. та органом досудового розслідування чітко і конкретно зазначено особу ОСОБА_7 як такого, що разом з іншими (на даний час вже засудженими) особами вчинив за попередньою змовою злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК (аркуш 150 матеріалів).

Звертає на себе увагу позиція державного обвинувача прокурора ОСОБА_8 в поясненнях заступнику прокурора Житомирської області, в яких прокурор вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_7 і достатності наданих доказів. Крім того, інші особи чітко вказують на ОСОБА_7 як охоронника, з яким неодноразово домовлялись про вчинення злочинів (аркуш 151 матеріалів).

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З матеріалів провадження встановлено, що не надано належну правову оцінку обставинам, на які вказував потерпілий та підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та діям особи Рафальського, якого вони зазначають.

Суд вважає, що правова норма, передбачена п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не надає автоматично прокурору право на звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не звільняє прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених ст.9 Кримінального процесуального кодексу України під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Верховний Суд в постанові від 15.12.2021р., скасовуючи рішення попередніх інстанцій, звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

У постанові від 23.02.2021р. Верховний суд зазначає, що хоча законодавцем і встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, то це може бути за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.284 КК України, та з підстави, визначеної п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, передбачає прийняття різних за змістом процесуальних рішень, різними суб`єктами, у зв`язку із чим перед зверненням із клопотанням в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України прокурор має переконатися у відсутності інших передумов для закриття кримінального провадження.

Отже, на думку суду, клопотання прокурором подано передчасно, оскільки в результаті проведення слідчих дій встановлено особу ОСОБА_7 , який ймовірно причетний до крадіжки майна потерпілого. Відносно інших осіб існують кінцеві рішення по суті обвинувачення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність залишення клопотання прокурора без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 9, 25, 284, 369 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Матеріали кримінального провадження в 1 томі (192 арк.) повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1