Справа № 675/300/21
Провадження № 1-кп/675/51/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2021 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підсудного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000256, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2020 року, про кримінальне правопорушення за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, українець, громадянин України, освіта базова середня, розлучений, не працюючий, зареєстрований у АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим;

в с т а н о в и в :

ОСОБА_8 вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_6 за таких обставин.

ОСОБА_8 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 23 грудня 2017 року до 28 листопада 2020 року. Вказаний шлюб був розірваний за ініціативою ОСОБА_8 27 грудня 2020 року ОСОБА_8 залишив місце спільного проживання з ОСОБА_6 у с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області та переїхав до іншого населеного пункту до іншої жінки. Протягом 27 та 28 грудня 2020 року ОСОБА_8 неодноразово телефонував ОСОБА_6 , наполегливо пропонував зустрітись, поговорити, помиритись та відновити стосунки, однак потерпіла йому відмовила.

28 грудня 2020 року ОСОБА_8 приїхав у с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, прийшов до місця спільного проживання з ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , та виявив, що ОСОБА_6 немає вдома, додзвонитись до неї він не зміг, тоді з ревнощів вирішив умисно позбавити життя потерпілу ОСОБА_6 .

З цією метою ОСОБА_8 взяв з літньої кухні будинковолодіння АДРЕСА_1 кухонний ніж, який в подальшому планував використати як знаряддя вчинення злочину, та направився у центральну частину с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, щоб знайти ОСОБА_6 та реалізувати свій намір позбавити її життя.

У центральній частині вказаного села ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими почав розпивати алкогольні напої поблизу магазину «Горинь». В подальшому ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перемістились до приміщення зупинки громадського транспорту, розташованого на перехресті вулиць Центральна та Миру, де продовжили розпивати алкогольні напої. За час розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_8 неоднорзово телефонував ОСОБА_6 , у тому числі з мобільних телефонів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вимагаючи зустрітись з ним біля зазначеної зупинки громадського транспорту.

Через неодноразові наполегливі вимоги колишнього чоловіка ОСОБА_6 погодилась з ним зустрітись та близько 18 години вийшла з господарства ОСОБА_12 , розташованого у АДРЕСА_1 , де перебувала на прохання ОСОБА_12 , з яким розпочала стосунки, допомагаючи по господарству.

ОСОБА_8 , знаходячись на зазначеній зупинці громадського транспорту, помітив, що ОСОБА_6 вийшла з господарства ОСОБА_12 , від чого почуття ревнощів у обвинуваченого посилилось.

Коли ОСОБА_6 наблизилась до вказаної зупинки громадського транспорту на відстань приблизно 10 метрів, ОСОБА_8 швидко пішов їй назустріч, на ходу дістаючи правою рукою з задньої кишені штанів заздалегідь підготовленого кухонного ножа. Підійшовши до потерпілої, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілої, схопив лівою рукою її ліву руку, чим унеможливив спробу втечі, та лезом ножа, якого тримав правою рукою, наніс ОСОБА_6 два удари в області спини і один удар в праву частину грудей.

Внаслідок нанесених ОСОБА_8 ударів ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді двох ран на задній поверхні нижньої третини грудної клітки зліва, рани на поверхні правої молочної залози, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відчувши удари ножем, ОСОБА_6 почала чинити активний фізичний опір та намагалась втекти, однак обвинувачений тримав її за руку, чим обмежив можливість вільно пересуватись. З метою власного порятунку потерпіла почала кликати на допомогу. У свою чергу ОСОБА_10 , помітивши вказані події, звернулась до ОСОБА_9 з проханням захистити ОСОБА_6 . ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_8 , застосував до нього фізичну силу, яка полягала в ударі плечем з подальшим поштовхом, від чого обвинувачений втратив рівновагу, відпустив руку потерпілої та впав на землю, випустивши з рук ножа. Це дало змогу ОСОБА_6 вивільнитись та втекти з місця події до господарства ОСОБА_12 .

Таким чином, саме через активний фізичний опір ОСОБА_6 та втручання із застосуванням фізичної сили ОСОБА_9 . ОСОБА_8 не довів до завершення свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні закінченого замаху на вбивство ОСОБА_6 не визнав, визнав, що наніс потрепілій тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, суду показав, що умислу на вбивство потерпілої не мав, навпаки, після розірвання шлюбу піклувався про ОСОБА_6 , коли вона захворіла, викликав їй карету «швидкої допомоги», допомагав з лікуванням. ОСОБА_8 вказав, що 27 грудня 2020 року він забрав свої речі з місця спільного проживання з ОСОБА_6 та перевіз їх у с. Весняне Шепетівського (колишнього Білогірського) району Хмельницької області до іншої жінки, з якою у нього розпочались стосунки. Сам обвинувачений не заперечував, що неодноразово телефонував потерпілій протягом 27 та 28 грудня 2020 року. 28 грудня 2020 року ОСОБА_8 приїхав у с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області та прийшов до місця спільного проживання з ОСОБА_6 , оскільки там у нього ще лишився інструмент та інші речі, а також він хотів поговорити з потерпілою, помиритись і бути друзями, так як у нього залишились до неї почуття. ОСОБА_6 вдома не було, тоді він зайшов у приміщення літньої кухні, взяв ніж і пішов на берег річки лагодити належного йому човна. Потім він зідзвонився з ОСОБА_9 та пішов у центр села Михнів, де зустрівся з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вони спілкувались приблизно дві години. За цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вживали коньяк, а підсудний випив пляшку пива. В подальшому всі перейшли на автобусну зупинку с. Михнів. За цей час ОСОБА_8 неодноразово телефонував ОСОБА_6 з телефонів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , просив зустрітись, щоб поговорити. Врешті потерпіла погодилась. Коли ОСОБА_6 підходила до зупинки, то він спочатку її не впізнав, а коли впізнав вийшов назустріч. Побачивши, що потерпіла йшла з господарства ОСОБА_12 та байдужий вираз її обличчя, ОСОБА_8 вказав, що перестав контролювати себе, а коли прийшов до тями, то побачив, що лежить на землі, а поруч лежить ніж. Обвинувачений зазначив, що не пам`ятає, що відбулось. Злякавшись, що він міг вчинити щось погане, ОСОБА_8 взяв ніж і викинув його, після чого пішов від автобусної зупинки, а потім поїхав у с. Весняне за місцем свого проживання. Про місце свого перебування він добровільно повідомив працівника поліції, який зателефонував до нього. Від поліції не переховувався, добровільно поїхав з працівниками поліції, які по нього приїхали.

Не зважаючи на те, що сам обвинувачений своєї вини у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_6 не визнав, його вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами.

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона перебувала у сімейних стосунках з ОСОБА_8 п`ять років, з них майже три роки у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний з ініціативи ОСОБА_8 , котрий знайшов іншу жінку. Разом з тим потерпіла вказала, що у неї з ОСОБА_8 були добрі стосунки, за час спільного проживання він її жодного разу не образив, ніколи не застосовував до неї фізичного насильства, ревнощів не проявляв. За два дні до події ОСОБА_8 забрав свої речі та виїхав з місця їх спільного проживання у с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області. Протягом цих двох днів ОСОБА_8 постійно дзвонив потерпілій, пропонував зустрітись, поговорити, поновити стосунки, однак ОСОБА_6 відмовила. Потерпіла зазначила, що ОСОБА_8 розмовляв спокійно. 28 грудня 2020 року потерпіла знаходилась у господарстві ОСОБА_12 , з яким у неї розпочались стосунки, що тривають до цього часу, та на його прохання допомагала по господарству матері ОСОБА_12 . Зважаючи на неодноразові дзвінки ОСОБА_8 , потерпіла ввечері вирішила вийти до нього, щоб поговорити. Приблизно о 18 годині ОСОБА_6 вийшла з господарства ОСОБА_12 та направилась до автобусної зупинки с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області. У той момент потерпіла була одягнута у футболку, кофту та зимову грубу жилетку. ОСОБА_8 перебував на зупинці і вийшов назустріч. На зупинці у цей час ще перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_8 підходив, потерпіла помітила щось у нього у руках, однак не змогла роздивитись, що це. Зустрівшись, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 стояли обличчям одне до одного, ОСОБА_8 схопив потерпілу за руку і став наносити удари. Відчувши перший удар у спину, ОСОБА_6 стала намагатись втекти, однак ОСОБА_8 тримав її. Тоді вона стала кликати на допомогу. Наступних ударів потерпіла вже не відчувала. У цей час до них підбіг ОСОБА_9 і збив з ніг ОСОБА_8 , а потерпіла вирвалась і втекла у господарство ОСОБА_12 . Виявилось, що їй нанесено три ножові поранення: два у спину і одне у груди. У зв`язку з цим ОСОБА_12 та його матір почали надавати їй першу допомогу, викликали карету «швидкої допомоги», завезли до лікарні. ОСОБА_6 вказала, що перебувала на стаціонарному лікуванні з 28 по 31 грудня 2020 року, а потім ще місяць лікувалась вдома. Потерпіла повідомила, що до цього часу продовжує лікуватись, оскільки як фізичний, так і психологічний її стан періодично погіршується, зокрема, це пов`язано із стресом, який вона відчуває кожен раз у судовому засіданні, коли досліджуються події того дня. ОСОБА_6 вказала, що не очікувала від ОСОБА_8 таких дій і не думала, що він може її вбити. Потерпіла підтвердила, що ОСОБА_8 телефонував їй, просив вибачення, жалкував про те, що сталось, обіцяв надавати кошти на лікування. Крім того, їй від імені обвинуваченого передавались кошти на лікування: 31 грудня 2020 року 1000 грн., 16 січня 2021 року 2000 грн. Про отримання цих коштів потерпіла писала розписки.

Покази потерпілої ОСОБА_6 підтвержуються свідоцтвами про шлюб та про розірвання шлюбу, копії яких додані до матеріалів кримінального провадження. Відповідно до інформації з вказаних свідоцтв ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 23 грудня 2017 року, який був розірваний 28 листопада 2020 року.

Покази потерпілої щодо обставин вчиненого ОСОБА_8 замаху на її вбивство повністю узгоджуються із показами, наданими нею під час проведення з ОСОБА_6 слідчого експерименту, в ході якого потерпіла продемонструвала присутнім свої дії та дії обвинуваченого, вчинені ними 28 грудня 2020 року неподалік автобусної зупинки у с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 04 лютого 2021 року та доданим до нього відеозаписом.
Покази потерпілої ОСОБА_6 підтверджуються показами допитаної в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_10 , котра суду показала, що 28 грудня 2020 року перебувала у компанії з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , спілкувались більше години. Свідок вказала, що ОСОБА_8 постійно телефонував ОСОБА_6 , однак вона не йому не відповідала. Тоді ОСОБА_8 став телефонувати потерпілій з телефону свідків і наполегливо пропонувати зустрітись з ним, при цьому говорив спокійно. Свідок повідомила, що на той час ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вже були розлучені. Врешті ОСОБА_6 погодилась вийти до ОСОБА_8 . ОСОБА_10 вказала, що у цей час вона, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували у приміщенні автобусної зупинки с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області. Коли ОСОБА_6 стала підходити, ОСОБА_8 дістав ззаду з-під одежі ножа і пішов на зустріч потерпілій. Свідок зауважила, що місце, де розташована автобусна зупинка, освітлювалось, відтак ОСОБА_10 побачила дії обвинуваченого і відблиск від ножа. Коли ОСОБА_8 підійшов до потрепілої, то схопив її за руку. Це було за метрів 10-15 від зупинки. Що саме робив ОСОБА_8 , зокрема, нанесення ударів свідок не бачила, але почула, що ОСОБА_6 стала кликати на допомогу, і попросила ОСОБА_9 допомогти потерпілій. ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_8 і збив його з ніг. Обвинувачений відпустив ОСОБА_6 і вона втекла. Коли ОСОБА_8 підвівся, то викинув ножа у бік меморіала пам`яті. Про те, що ОСОБА_8 наніс потерпілій рани ножем свідок довідалась пізніше.

Покази свідка ОСОБА_10 щодо обставин вчиненого обвинуваченим замаху на вбивство ОСОБА_6 повністю узгоджуються із показами, наданими нею під час проведення зі свідком слідчого експерименту, в ході якого вона продемонструвала присутнім свої дії, дії потерпілої та дії обвинуваченого, вчинені ними 28 грудня 2020 року неподалік автобусної зупинки у с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 30 грудня 2020 року та доданим до нього відеозаписом.
Покази потерпілої та свідка ОСОБА_10 підтверджуються показами допитаного в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_9 , котрий суду показав, що 28 грудня 2020 року у центрі с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області зустрілись з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Свідок зазначив, що вживав з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 алкогольні напої, зокрема у приміщенні автобусної зупнки приблизно о 18-19 годині на протязі близько 30-40 хвилин. Свідок зауважив, що ОСОБА_8 був похмурий, постійно кудись телефонував. Коли прийшла потерпіла, ОСОБА_8 вийшов їй назустріч, вони зустрілись приблизно за метрів десять від зупинки, стояли обличчям одне до одного, а свідок лишився на зупинці. Що саме зробив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не бачив, але приблизно за хвилину ОСОБА_6 почала кликати на допомогу і ОСОБА_10 стала просити допогти потерпілій. Свідок вказав, що у нього на той час була підвернута нога, але він як міг скоріше побіг до обвинуваченого і потерпілої. Підбігши до них, свідок побачив, що ОСОБА_6 була обернута, щоб втікати, а ОСОБА_8 її тримав. Тоді ОСОБА_9 різко штовхнув ОСОБА_8 , від чого той втратив рівновагу, відпустив потерпілу і впав. ОСОБА_6 стала швидко тікати у той же бік, звідки прийшла. Коли ОСОБА_8 підвівся, у нього у руках був ніж. Свідок зауважив, що відразу ж наказав із застосуванням нецензурних слів обвинуваченому викинути ножа. ОСОБА_8 викинув ніж у бік меморіала пам`яті приблизно на 4-5 метрів. Свідок повідомив, що те місце було освітлене і він бачив ніж, який разом з руків`ям був приблизно 35 см. ОСОБА_9 вказав, що весь час спільного перебування цього ножа у ОСОБА_8 не бачив. Свідок зазначив, що ніколи не чув, щоб ОСОБА_8 раніше застосовував фізичне насильство до потерпілої.

Покази свідка ОСОБА_9 щодо обставин вчиненого обвинуваченим замаху на вбивство ОСОБА_6 повністю узгоджуються із показами, наданими ним під час проведення зі свідком слідчого експерименту, в ході якого він продемонстрував присутнім свої дії, дії потерпілої та дії обвинуваченого, вчинені ними 28 грудня 2020 року неподалік автобусної зупинки у с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 30 грудня 2020 року та доданим до нього відеозаписом.
Покази потерпілої підтверджуються показами допитаного в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_12 , котрий суду показав, що в даний час він проживає однією сім`єю з ОСОБА_6 . Стосунки між ними почали складатись з 19 грудня 2020 року після спільного перебування у гостях. ОСОБА_12 вказав, що на той момент ОСОБА_6 з ОСОБА_8 вже були розведені, однак за декілька днів до цієї події ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_12 із звинуваченнями та образами через ці стосунки, хоча сам на той момент вже мав стосунки з іншою жінкою. Про цей випадок свідок потерпілій не розповідав. 28 чи 29 грудня 2020 року вдень ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_6 та попросив допомогти його матері по господарству. Потерпіла погодилась, прийшла та допомагала. Через деякий час ОСОБА_6 повідомила, що їй постійно телефонує ОСОБА_8 і вимагає зустрітись, питала поради, але все ж таки вирішила зустрітись з ОСОБА_8 , вдягнулась та пішла. Приблизно через п`ять хвилин ОСОБА_6 повернулась, зігнулась від болю, а коли свідок з матір`ю почали допомагати їй роздягнутись, ОСОБА_12 побачив на спині плями крові і дві різані рани нижче лівої лопатки. ОСОБА_6 була налякана, її трясло, при цьому вона повідомила, що її підрізав ОСОБА_8 . З метою збереження життя та здоров`я потерпілої невідкладно була викликана карета «швидкої допомоги», а коли вона приїхала, матір свідка поїхала з потерпілою до лікарні.

Покази потерпілої та свідка ОСОБА_12 підтверджуються показами допитаної в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_13 , котра суду показала, що у її сина з ОСОБА_6 розпочались стосунки і син повідомив, що вони будуть жити однією сім`єю. Того дня свідок з потерпілою спільно виконували роботи по господарству. ОСОБА_13 вказала, що у ОСОБА_6 постійно дзвонив мобільний телефон їй весь час телефонував ОСОБА_8 та наполегливо пропонував зустрітись. Свідок зауважила, що потерпіла була напружена. Зважаючи на це, ОСОБА_13 порадила ОСОБА_6 не зустрічатись з колишнім чоловіком. Через деякий час свідок виявила, що ОСОБА_6 відсутня у господарстві, однак приблизно за п`ять хвилин потерпіла повернулась. ОСОБА_6 плакала, тряслася, згиналась від болю і повідомила, що її порізав ОСОБА_8 . В цей час на потерпілій були вдягнуті футболка, кофта та груба зимова жилетка. Коли свідок з сином почали допомагати ОСОБА_6 знімати жилетку, виявили різані рани, які дуже кровили. Свідок показала, що всього було три рани: дві на спині і одна на грудях. Після надання потерпілій першої допомоги, невідкладно була викликана карета «швидкої допомоги» і ОСОБА_13 поїхала разом з ОСОБА_6 до лікарні.

Характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої визначена з висновку судово-медичного експерта № 20, згідно якого виявлені тілесні ушкодження утворились від трьох травмуючих дій гострого колючо-ріжучого предмета (предметів), яким міг бути клинок ножа, могли винкнути у строк та за обставин, вказаних у постанові та обстежуваною, утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок самоспричинення виключено.
На підставі ухвали слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 січня 2021 року 14 січня 2021 року згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду, складеного 14 січня 2021 року, було вилучено історію хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_6 на 16 аркушах. Постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17 січня 2021 року медична карта стаціонарного хворого № 401/3599 ОСОБА_6 на 16 аркушах визнана речовим доказом та приєднана до матеріалів кримінального провадження. Відповідно до протоколу огляду від 17 січня 2021 року медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_6 була оглянута, визначені її номер, відділення лікарні, період госпіталізації, діагноз.

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні медичної карти стаціонарного хворого № 401/3599 ОСОБА_6 була госпіталізована 28 грудня 2020 року у хірургічне відділення КНП «Ізяславська ЦРЛ» о 21 год. 50 хв. з діагнозом: ножові поранення спини зліва, різані рани правої молочної залози.
Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_14 суду показав, що працює лікарем-травматологом у КНП «Ізяславська ЦРЛ». 28 грудня 2020 року він перебував на чергуванні, коли приблизно о 19 годині до хірургічного відділення була доставлена ОСОБА_6 у стані середньої важкості з трьома різаними ранами: дві у ділянці попереку, одна у районі молочної залози. Рани мали рівні краї, ширину до 2 см, глибину до 8 см, рани були не проникаючі. Свідок зауважив, що рани на спині були розташовані у проекції нирки, а рана молочної залози у проекції легені. ОСОБА_6 скаржилась на біль і повідомляла, що рани нанесла відома їй особа. Потерпілій був проведений комплекс медичних процедур по встановленню, чи не являються рани проникаючими, по обробці ран та знеболенню.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_11 суду показав, що дійсно 28 грудня 2020 року у центрі с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області зустрічався з ОСОБА_9 , його дівчиною та ОСОБА_8 , перебував у їх компанії хвилин 30-40. Свідок підтвердив факт вживання ОСОБА_8 алкогольних напоїв. ОСОБА_11 зауважив, що ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння і був чимось схвильований. Самої події свідок не бачив, оскільки вже поїхав додому у інше село і о 18 годині 30 хвилин вже був вдома. Свідок вказав, що ножа того дня у ОСОБА_8 не бачив. ОСОБА_11 зазначив, що ніколи не чув, щоб ОСОБА_8 раніше застосовував фізичне насильство до потерпілої.

Те, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння підтверджується також висновком експерта токсиколога № 23 від 11-13 січня 2021 року, згідно якого під час судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_8 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю у кількості у крові 1,33 проміле. Зазначений висновок експерта відповідає вимогам ст. ст. 101, 102 КПК України. При цьому у суду немає підстав для визнання такого доказу недопустимим або таким, при складенні якого, не враховано всі фактичні дані.
Покази обвинуваченого, потерпілої та свідків щодо місця вчинення кримінального правопорушення підтверджується протоколом огляду місця події з фототаблицями та планом-схемою від 28 грудня 2020 року, згідно якого місцем події являється перехрестя вулиць Центральна та Миру у с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, на краю якого прямо від виїзду з вул. Центральної знаходиться споруда зупинки громадського транспорту з написом у верхній фронтальній частині «Михнів». Під час огляду прилеглої до зупинки території, на території меморіального комплексу на землі виявлений ніж з металевим клинком з односторонньою заточкою загальною довжиною 29 см, довжина клинка 17 см, ширина у найбільшій частині 2, 5 см. Вказаний ніж був вилучений.

28 грудня 2020 року згідно протоколу огляду було оглянуто та вилучено з господарства АДРЕСА_1 одежу ОСОБА_6 із наявними порізами та плямами бурого кольору: спортивну кофту із написом «SPORT TECH» сірого кольору, футболку із написом «SCHLUMPFE» світло зеленого кольору.

28 грудня 2020 року під час затримання ОСОБА_8 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у нього було вилучено шкіряну куртку чорного кольору із маркуванням «SHENGAL» 54 розміру, штани камуфляжні без маркування 50 розміру, мобільний телефон «TECNO» модель «POP 3».

Постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29 грудня 2020 року кухонно-побутовий ніж, шкіряна куртка чорного кольору із маркуванням «SHENGAL» 54 розміру, штани камуфляжні без маркування 50 розміру, мобільний телефон «TECNO» модель «POP 3», спортивна кофта із написом «SPORT TECH» сірого кольору, футболка із написом «SCHLUMPFE» світло зеленого кольору визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженню та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області відповідно до квитанції № 734.

Ухвалами слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/2431/20 від 30 грудня 2020 року на вказані речові докази накладений арешт.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта імунолога № 37 від 05 січня 2021 року кров потерпілої ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта імунолога № 38 від 05 січня 2021 року кров обвинуваченого ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно висновку судово-медичного експерта імунолога № 41 від 20-25 січня 2021 року на штанах та куртці, вилучених у підозрюваного ОСОБА_8 , слідів крові не знайдено.

Згідно висновку судово-медичного експерта імунолога № 39 від 18-25 січня 2021 року в частині плям на футболці знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої знайдений антиген А та антиген А з ізогемаглютиніном анти-В. Отже ця кров може походити від особи (осіб), у крові якої (яких) знаходяться ці антиген та ізогемаглютинін, у тому числі від потерпілої ОСОБА_6 та від підозрюваного ОСОБА_8 .

За висновком судово-медичного експерта імунолога № 40 від 18-25 січня 2021 року на кофті знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої знайдений антиген А та антиген А з ізогемаглютиніном анти-В. Отже ця кров може походити від особи (осіб), у крові якої (яких) знаходяться ці антиген та ізогемаглютинін, у тому числі від потерпілої ОСОБА_6 та від підозрюваного ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку судово-медичного експерта цитолога № 25 від 1-9 лютого 2021 року при дослідженні на поверхні рукоятки ножа пото-жирових виділень, епітеліальних клітин з ядрами та слідів крові не знайдено; при дослідженні на поверхні клинка пото-жирових виділень, епітеліальних клітин з ядрами не виявлено, знайдено слабкі сліди крові, встановити видову належність якої не вдалось через дуже малу її кількість.

У судовому засіданні був оглянутий речовий доказ, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів, - кухонний ніж та за індивідуальними ознаками встановлено, що саме цей ніж був вилучений під час огляду місця події 28 грудня 2020 року.
У судовому засіданні був оглянутий речовий доказ, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів, - футболка світло зеленого кольору з наявними порізами та плямами бурого кольору. Потерпіла підтвердила, що саме у цю футболку вона була одягнута 28 грудня 2020 року під час вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

За висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 82 ОСОБА_8 хронічно протікаючим психічним захворюванням не хворіє, не хворів таким і на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, може усвідомлювати свої дії та керувати ними і на теперішній час.ОСОБА_8 у період вчинення злочину у стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу не знаходився; на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту, психологічного стресу та фрустрації не перебував, у стані патологічного сп`яніння не знаходився.ОСОБА_8 застосовування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Зазначений висновок експерта відповідає вимогам ст. ст. 101, 102 КПК України. При цьому у суду немає підстав для визнання такого доказу недопустимим або таким, при складенні якого, не враховано всі фактичні дані.
Покази обвинуваченого про те, що ніж він взяв для того, щоб лагодити човна, не знайшли підтвердження у ході досудового слідства та під час судового розгляду і, на думку суду, є способом захисту від пред`явленого обвинувачення.
Крім того, при вирішенні питання шодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд відхиляє заперечення своєї вини ОСОБА_8 в спробі вчинити умисне вбивство потерпілої та спростовує його заперечення наступним.
Так, про наявність умислу в діях ОСОБА_8 на позбавлення життя ОСОБА_6 свідчить спосіб, характер та механізм заподіяння тілесних ушкоджень, завчасне підшукання та підготовка ножа, яким були завдані удари потерпілій і якого обвинувачений ховав у власному одягу, оскільки жоден зі свідків, з якими у той день перебував ОСОБА_8 , цього ножа у обвинуваченого не бачили, а також те, що саме обвинувачений був ініціатором зустрічі з потерпілою шляхом неодноразових наполегливих вмовлянь, а після здійснення ударів ножем в проекцію нирок та в область грудної клітки потерпілої в проекцію легені, спроб врятувати їй життя не вжив, в тому числі не викликав карету «швидкої медичної допомоги», а залишив місце злочину та взагалі с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області.
Оскільки ОСОБА_8 за даними судово-психіатричної експертизи на час вчинення інкримінованого йому злочину міг розуміти значення своїх дій, передбачати їх наслідки та керувати ними, у суду відсутні сумніви щодо усвідомлення обвинуваченим суспільно небезпечного характеру своїх дій та правильності сприйняття ним наслідків таких дій.
Таким чином, умисне нанесення ударів за зазначених обставин в область спини та грудної клітки потерпілої, де знаходяться життєво важливі органи, ножем з довжиною клинка 17 см, шириною у найбільшій частині 2,5 см, внаслідок чого могла настати смерть ОСОБА_6 , суд розцінює як доказ наявності умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілої.
Таким чином, всі вищенаведені докази, які оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, доводять поза розумним сумнівом, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке слід кваліфікувати за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким, та те, що кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі підсудного.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, в ході судового розгляду не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 являються вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який вину визнав частково, у скоєному розкаюється, потерпілою та односельцями характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, після вчинення кримінального правопорушення надавав матеріальну допомогу на лікування потерпілої.

Приймаючи до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, форму вини, тяжкість спричинених злочином наслідків, конкретних обставин справи, думки потерпілої, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в ізоляції від суспільства при поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме меті покарання.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини справи та приписи закону, підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України та підстав для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд не вбачає.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2020 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення підсудного підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі день за день.

Приймаючи до уваги тяжкість покарання, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, однак ніде не працює, розлучений, зареєстрований у с. Михнів Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, проте за його словами постійно проживав у с. Весняне Шепетівського (колишнього Білогірського) району Хмельницької області, суд вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам ОСОБА_8 переховуватися від суду, запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень та забезпечення виконання вироку.

З огляду на викладене, суд дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, внаслідок чого не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

Приймаючи до уваги вимоги п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази у вказаному кримінальному провадженні підлягають поверненню власникам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином суд приходить до висновку, що арешти майна підлягають скасуванню, слід скасувати арешти, накладені на кухонно-побутовий ніж, який підлягає знищенню, шкіряну куртку чорного кольору із маркуванням «SHENGAL» 54 розміру, штани камуфляжні без маркування 50 розміру, мобільний телефон «TECNO» модель «POP 3» із сім-картою, спортивну кофту із написом «SPORT TECH» сірого кольору, футболку із написом «SCHLUMPFE» світло зеленого кольору, оскільки вказані речі підлягають поверненню власникам.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання 8 (вісім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 28 грудня 2020 року, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28 грудня 2020 року по 07 жовтня 2021 року включно з розрахунку день за день.

Скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/2431/20 від 30 грудня 2020 року.

Речові докази: шкіряну куртку чорного кольору із маркуванням «SHENGAL» 54 розміру, штани камуфляжні без маркування 50 розміру, мобільний телефон «TECNO» модель «POP 3», які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області, нині Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, повернути власнику ОСОБА_8 ;

спортивну кофту із написом «SPORT TECH» сірого кольору, футболку із написом «SCHLUMPFE» світло зеленого кольору, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області, нині Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, повернути власниці ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 ;

медичну карту стаціонарного хворого № 401/3599 ОСОБА_6 на 16 аркушах, яка зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

кухонно-побутовий ніж, який перебуває на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області, нині Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для ОСОБА_8 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1