Справа №538/1621/21
Провадження по справі №1-кп/538/176/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинувачяеного ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Лохвиця, Полтавської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 13.09.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця села Риги, Лохвицького району, Полтавської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
12.09.2021 року близько 23 год. 00 хв. у м. Лохвиця Полтавської області, а саме по вулиці Гоголя, між потерпілим ОСОБА_6 , який рухався додому разом з родиною, а саме дружиною та малолітнім сином, виник конфлікт з громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які рухалися мотоциклом марки «JAWA моделі 350, червоного кольору, повз них та ледь не зачепили малолітнього ОСОБА_8 , 2015 року народження. Під час цих подій ОСОБА_5 , реагуючи на фізичне зауваження ОСОБА_6 , який ногою вдарив по мотоциклу та його пасажиру ОСОБА_7 , зупинив вказаний транспортний засіб.

Далі ОСОБА_5 вставши з мотоцикла, підійшов до ОСОБА_6 і умисно, у присутності малолітнього ОСОБА_8 , наніс один удар кулаком лівої руки в область правої скроні ОСОБА_6 , від чого останній став на коліна та похилився на лівий бік. У цей час ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також наслідки які можуть від них настати, наніс один удар лівою ногою в праву частину тулуба потерпілого ОСОБА_6 , у наслідок чого останній відчув різкий біль у грудях та впав на асфальтове покриття проїзної частини, на лівий бік.

Після цього ОСОБА_5 і ОСОБА_7 сіли на мотоцикли і поїхали у напрямку вул. Перемоги, покинувши місце події.

Від вказаних протиправних дій ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 151 від 23.09.2021 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які можна розділити на дві групи: перша група-підшкірний крововилив в ділянці правої бокової поверхні грудної клітини з переходом на бокову поверхню живота, перелом 8,9,10 ребер справа з правобічним гемопневмотораксом та гострою дихальною недостатністю,які можуть бути оцінені як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя; друга група- підшкірний крововилив в ділянці верхнього та нижнього повік правого ока, який може бути оцінений як легке тілесне ушкодження.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорює, підтвердив суду, що кримінальне правопорушення ним було вчинено при вищезазначених обставинах.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив суд ОСОБА_5 суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився надав до суду заяву в якій просить суд сухати справу за його відсутності. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_5 не має. Також просив суд суворо не карати та обрати міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються судом за ч.1 ст. 121 КК України, тобто як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 , встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Згідно досудової доповіді органу пробації виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину у присутності малолітньої дитини.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючи покарання обставини, обтяжуючі обставини покарання у сукупності із даними, що характеризують особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину, та вважає, що покарання треба визначити в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності- призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, того факту, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 , ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, а також його наслідки, щирого каяття, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Суд не вбачає підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст.ст. 69, 69- 1 КК України.

По кримінальному провадженню цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту, на підставі ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 10.11.2021 - скасувати.

Іспитовий строк ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту проголошення вироку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.09.2021 року.

Речові докази: штани синтетичні, спортивні,чорного кольору з маркуванням «SPORT» кросівки 44-го розміру з джинсової тканини синього кольору, з білою підошвою та маркуванням «GIPANIS»; кофту з довгим рукавом зеленого кольору та мотоциклетний шлем червоного кольору з елементами синього кольору та маркуванням «PHOENIX» які знаходяться в камері зберігання речових доказів при ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області по вул. Гоголя , 19 в м. Лохвиця Полтавської області- повернути ОСОБА_5 .

-штани синтетичні спортивні чорного кольору з маркуванням «NIKE», кросівки сірого кольору з білою підошвою та маркуванням «CALCULATED, кофту джинсову синього кольору та мотоциклетний шлем червоного кольору з елементами синього та сірого кольорів та маркуванням «KUROSAWA MT», які знаходяться в камері зберігання речових доказів при ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області по вул. Гоголя, 19 в м. Лохвиця Полтавської області- повернути ОСОБА_7 .

Мотоцикл марки «JAWA» моделі 350, червоного кольору, з номером рами НОМЕР_1 та державним реєстраційним номером « НОМЕР_2 », який знаходиться на зберіганні у законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_7 - ОСОБА_9 залишити у ОСОБА_9 .

Змиви речовини бурого кольору схожої на кров, п`ять вологих серветок з речовиною бурого кольору та недопалок сигарети марки «Compliment» у паперових конвертах, які знаходяться в камері речових доказів ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області-знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1