КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київський апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 17 січня 2022 року апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 листопад 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Черкаської області, громадянина України, одруженого, офіційно непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 195 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Так, прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в зловживанні впливом, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, окрім того вказаний злочин є корупційним до якого не можуть бути застосовані положення передбачені ст. 75 КК України.
Відтак наявні всі підстави вважати, що підозрюваний під страхом отримання максимального покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що унеможливлять виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Вишгородською окружною прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000090 відомості про яке 13 жовтня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
25 листопада 2021 року підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КПК України.
26 листопада 2021 року прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у особистого зобов`язання, строком на два місяці та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 195 КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про ряд доказів, виходячи з яких та враховуючи конкретні обставини вчиненого злочину і обставини його розслідування з яких може вбачатися певна причетність ОСОБА_6 до події злочину. Однак дані які б підтверджували наявність ознак вимагання в діях ОСОБА_6 , в чому полягало створення ним реальних умов, які б не залишали особі вибору, як лише дати неправомірну вигоду, а також в чому полягало застосування впливу та чи має останній можливість здійснювати такий вплив на відповідних осіб в матеріалах справи відсутні.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 183 КПК України, суд повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке застосування можливе.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні прокурора підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, слідчий суддя прийшов до висновку, що ступінь обгрунтованності підозри є сумнівною.
Слідчий суддя правильно дійшов висновку, що обставини, а саме рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок, згідного чинного законодавства України і ст. 20 Земельного кодексу України, зокрема передує замовлення, розроблення і виготовлення відповідної технічної землевпорядної документації уповноваженими суб`єктами цивільних правовідносин, послуги яких оплачується на договірних засадах,

свідчать про наявність ознак цивільно-правових відносин, а підозра такого ступеню тяжкості кримінального правопорушення є сумнівною та недостатньо обґрунтованою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, які б свідчили про наявність ризиків перешкоджання слідству, незаконного впливу на свідків та про переховування підозрюваного в матеріалах клопотання відсутні. Дані про протилежне не надано і під час апеляційного розгляду.
У той же час слідчий суддя, всупереч твердженням прокурора, правильно встановив, що для необхідності подальшого розслідування обставин кримінального правопорушення та з метою убезпечення від настання ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, ухилення підозрюваного від слідства і суду, незаконного впливу на свідків, цілком достатнім буде застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, який з урахуванням даних про його особу в повній мірі забезпечить виконання завдань кримінального провадження і досягнення мети настання вказаних ризиків.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів провадження не вбачається.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, з урахуванням інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 листопад 2021 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_8 ОСОБА_9 . С ОСОБА_10 .

Унікальний номер справи 363/5092/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Провадження № 11сс/824/361/2022 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст.182 КПК України