КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/4388/2021 Суддя - доповідач ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

27 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021 застосовано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 11.12.2021 включно.

Цією ж ухвалою визначено обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 34050 гривень, з покладенням у випадку внесення застави певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції враховуючи у сукупності, характер та тяжкість злочину, який йому інкриміновано, особу обвинуваченого, дійшов висновку, що на даний час наявні ризики, визначені п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, з метою уникнення покарання за скоєне, може переховуватись від суду, незаконно впливати на показання свідків, потерпілих, які ще не допитувались у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку, уникнення зазначених ризиків та виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків у кримінальному провадженні. Також, суд першої інстанції, вважав за доцільне, залишити застосований альтернативний запобіжний захід у виді застави, у раніше визначеному (на досудовому розслідуванні) судом розмірі, який складає 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт та зменшити розмір застави.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою не врахував, дані щодо його особи, а саме те, що він проживає та території України більше 20 років, де має постійне місце проживання, одружений, є батьком багатодітної сім`ї, так як має чотирьох неповнолітніх дітей. Крім того, апелянт вказує на те, що визначений йому судом першої інстанції розмір застави, для його сім`ї, є занадто великим, у зв`язку з чим просить його зменшити.
Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не містить клопотання про її розгляд за участю сторін, а відтак апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.4 ст. 422-1 КПК України без участі сторін.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши надані в копіях матеріали, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №00032201, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2021 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
13 жовтня 2021 року в судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021 застосовано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11.12.2021 включно.
Так, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали судом першої інстанції при розгляді питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано.

Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, суд першої інстанції при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував конкретні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, характер та тяжкість злочину, який йому інкриміновано, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан та правильно встановив, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
З врахуванням характеру висунутого ОСОБА_6 обвинувачення,тяжкістю покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також враховуючи всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, є громадянином іноземної держави, не працює та не має достатніх стримуючих соціальних зв`язків, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 ,з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, незаконно впливати на показання свідків, потерпілих, які ще не допитувались у судовому засіданні та вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, такі ризики існують та виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд першої інстанції, застосовуючи йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не врахував дані, що характеризують його особу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою з достатньою повнотою врахував дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який має на утриманні неповнолітніх дітей та місце проживання в м. Києві, раніше судимий за злочини проти власності, є громадянином іноземної держави, не працює та правильно встановив, що зазначені дані у сукупності з усіма обставини, які враховані при обранні запобіжного заходу, жодним чином не будуть стримуючими факторами для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження та обґрунтовано дійшов висновку, що жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, з чим погоджується і колегія суддів. Та обставина, що обвинувачений одружений та є багатодітним батьком не може слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які б в сукупності з усіма врахованими судом першої інстанції обставинами, зменшували встановлені в ході судового розгляду провадження ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Також колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні, всупереч доводам обвинуваченого, відповідним і достатнім є визначений судом першої інстанції розмір застави. Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини кримінального провадження, існуючі ризики, його майновий стан і правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч.5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначеним судом першої інстанції розміром застави, а не інший запобіжний захід, як про це просить обвинувачений, має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021, якою застосовано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 11.12.2021 включно та визначено заставу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 34050 гривень, з покладенням у випадку внесення застави певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України -залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4