Провадження № 11-кп/4820/248/22
Справа № 682/1648/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2021 року за № 0000026 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької обласної прокуратури на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, повернуто прокурору Хмельницької обласної прокуратури як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України для приведення у відповідність до вимог закону.
Непогодожуючись з таким рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалу вважає незаконною, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, у тому числі виклад фактичних обставин справи, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення. В такому детально описані обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, тому висновок суду щодо неконкрететності висунутого ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України є безпідставним.

За результатами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, як співучасник у фомі простої співучасті, тому розподіл ролей відповідно до ст. 27 КК України у даному випадку відбуватись не може.

Разом з тим, зазначає, що в анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 обґрунтовано зазначено, що він є несудимим, оскільки обвинувачений є таким в силу ст. 89 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в ній доводи, думку обвинуваченого та захисника, які вважають, що законні підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд.

Згідно з приписами ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, при постановлені ухвали вказані вимоги дотримані не були.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КК України обвинувальнимй акт, окрім іншого, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд вправі в підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд може повернути обвинувальний акт прокурору лише за наявності суттєвих недоліків у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, які можуть потягти за собою порушення права на захист з огляду на суперечливість або незрозумілість суті обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд своє рішення мотивував тим, що такий не відповідає вимогам КПК України, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, викладені не повно та не конкретно, оскільки досудовим розслідуванням не встановлено розподіл ролей між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та не вказано хто з них є виконавцем вказаного кримінального правопорушення.

Окрім того, в анкетних даних особи обвинуваченого вказано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, хоча із формулювання обвинувачення слідує, що останній вчинив кримінальне правопорушення будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 257 КК України.

Такі недоліки є суттєвими, оскільки стосуються меж висунутого обвинувачення.

Однак, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду не погоджується та вважає його передчасним.

Із фактичних обставин та формулювання обвинувачення, викладених в обвинувальному акті від 29 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 , вбачається, що останній близько 01 год. 30 хв. 23.01.2021 року, за попередньою змовою з ОСОБА_9 (матеріали щодо якого видаленні в окреме кримінальне провадження у зв`язку із розшуком останнього), усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання їх наслідків, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , без будь - якого права чи дозволу власника/користувача автомобіля, всупереч волі останнього, за допомогою наявного ключа від замка запалення та сигналізації автомобіля, проникли до його середини з метою подальшого викрадення та продажу. Здійснюючи оберт ключем в замку запалення привели в дію двигун автомобіля марки «ТОYОТА LEXUS», моделі «RX300», сірого кольору, 2005 року випуску, номер кузова шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний Знак Республіки Болгарія - НОМЕР_2 , вартістю 161303 грн. 82 коп., який перебуває у користуванні ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_7 , керуючи автомобілем - супроводу, марки «Аudi» моделі «А6», чорного кольору, реєстраційний номер Республіки Польща - НОМЕР_3 , а ОСОБА_9 керуючи автомобілем марки «ТОYОТА LEXUS», моделі «RX300», діючи відповідно до спільно узгодженого плану, залишили місце скоєння злочину та поїхали в напрямку м. Бердичів, Житомирської області, досягнувши при цьому поставленої цілі.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Отже, за результатами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, як співучасник у формі простої співучасті.

Так, вчинення злочину за попередньою змовою групою у формі простої співучасті осіб, що вбачається зі змісту пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину (співвиконавцями), які заздалегідь домовились про спільне його вчинення, виконують однорідну роль, хоча їх дії можуть мати різний характер.

Таким чином, розподіл ролей відповідно до ст. 27 КК України у даному випадку не може мати місце, оскільки обоє учасників є виконавцями даного кримінального правопорушення, а положення ч. 2 ст. 289 КК України містить у собі відповідну кваліфікуючу ознаку. Питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого може бути вирішене судом в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України.

А тому, висновок суду щодо неконкретності пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України у зв`язку із невстановленням розподілу ролей між ним та ОСОБА_9 є безпідставним.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів. Однак, судимість погашена, а тому, в силу ст. 89 КК України, він є несудимим. Отже, у формулюванні обвинувачення обґрунтовано зазначено, що він вчинив кримінальне правопорушення лише будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 257 КК України.

З урахуванням наведеного, суттєвих недоліків у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, які потягли за собою порушення права на захист, не допущено.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_11 детально описані фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення, яке є повним та конкретним, такий відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Отже, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів приходить до висновку, що рішення про повернення обвинувального акта прокурору є передчасним, постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального, тому таке підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Разом з тим, слід зазначити, що таке скасування не є перешкодою відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК України для повторної участі цього ж судді у даному кримінальному провадженні, оскільки таке по суті не розглядалось.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Хмельницької обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000026 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, повернуто прокурору Хмельницької обласної прокуратури скасувати.

Призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4