УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника СД відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- металобрухт чорних металів вагою 7680 кг.

- металобрухт алюмінію вагою 42 кг.

- металобрухт бронзи вагою 18,5 кг.

- металобрухт міді вагою 49 кг.

- сім зошитів з записами.

- три балона для кисню.

- різак по металу.

- ваги механічні напільні без номерні для зважування ваги до 500 кг.

- ваги електричні без номерні для зважування ваги до 100 кг.

які мають значення для кримінального провадження, та з метою збереження речових доказів.
Розгляд клопотання на підставі ч.2 ст.172 КПК України провести без повідомлення власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що до 27.09.2021 до ЧЧ ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що в смт. Комишани м.Херсона існує незаконних пункт прийому металобрухту, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що упродовж останніх 4 місяців по теперішній час він займається ремонтними роботами в с. Комишанах м.Херсона. В ході здійснення ремонтних робіт у нього збирався лом чорного металу, який він близько 4 разів упродовж липня-серпня 2021 року носив і здавав на приймальний пункт металобрухту, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Ціна на лом чорного металу на цьому приймальному пункті була 6 грн. за 1 кг. Прийом металу там здійснювали два хлопці віком від 25 до 30 років, яких в обличчя він не запам`ятав. Кожного разу він приносив і здавав в межах 25-30 кг металу. Метал зважували на вагах, які стоять при вході на приймальному пункті металобрухту, розташований на території бази, після чого йому давалися гроші за металобрухт. Останній раз він здавав металобрухт на вказаний приймальний пункт 25.09.2021 р. Ціна була 6,2 грн. за 1 кг. Також на вказаному приймальному пункті приймають алюміній, бронзу і мідь. За якою ціною не знає, оскільки не цікавився. Про перевірку зонності діяльності вказаного пункту прийому металобрухту він звернувся до правоохоронних органів.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна власником земельної ділянки площею 0,1493 га. за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 .

16.11.2021 р. відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області №766/18084/21 н/п 1-кс/766/9366/21 від 18.10.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

- металобрухт чорних металів вагою 7680 кг.

- металобрухт алюмінію вагою 42 кг.

- металобрухт бронзи вагою 18,5 кг.

- металобрухт міді вагою 49 кг.

- сім зошитів з записами.

- три балона для кисню.

- різак по металу.

- ваги механічні напільні без номерні для зважування ваги до 500 кг.

- ваги електричні без номерні для зважування ваги до 100 кг.

16.11.2021 року відповідно до ст.98 КПК України майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було визнано в якості речових доказів та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Далі слідчим процитовано статті КПК України, які регулюють питання накладення арешту на майно.
На підставі вищевказаного, у зв`язку із тим, що під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 вилучалось майно, яке має значення для кримінального провадження, а також інші особи можуть його знищити, змінити, втратити, перетворити, відчужити тощо, відчужити тощо, слід вирішити питання про накладення арешту на майно до встановлення істини у кримінальному провадженні, з ціллю збереження речових доказів та подальшого призначення експертиз.
Доводи сторін у судовому засіданні:

Начальник СД підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Представник власника майна заперечував проти арешту майна, надав письмові заперечення на клопотання. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відсутні докази вчинення злочину, передбаченого ст.213КПК України, при цьому послався на Постанову Верховного Суду у справі №241/1510/16-к від 09 квітня 2020року. Стаття 213КК України не передбачає ні конфіскації, як виду покарання, ні спеціальної конфіскації. Із клопотанням звернулася неналежна особа, оскільки майно третьої особи, то з клопотанням про арешт майна відповідно до ст.64-2КПК України повинен звертатися прокурор.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Щодо особи, яка звернулася

Клопотання підписано начальником СД відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області за погодженням з прокурором.

Дізнавач - службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (п.4-1 ч.1 ст.3 КПК України).
Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання (ч.1 ст.40-1 КПК України).
ОСОБА_3 , який звернувся до суду із клопотанням як начальник СД відділу поліції №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області згідно витягу з ЄРДР є дізнавачем у даному кримінальному провадженні.
Дізнавач просить накласти арешт на майно, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Щодо правової підстави

У клопотанні дізнавача відсутнє обґрунтування підстави чому необхідно накласти арешт на майно. Лише те, що формально зазначена фраза, що «у зв`язку із тим, що під час проведення обшуку за адресою: м. Херсон, смт. Комишани, вул. Широка (стара назва Червоноармійська), 1-Г вилучалось майно, яке має значення для кримінального провадження, а також інші особи можуть його знищити, змінити, втратити, перетворити, відчужити тощо, відчужити тощо, слід вирішити питання про накладення арешту на майно до встановлення істини у кримінальному провадженні, з ціллю збереження речових доказів та подальшого призначення експертиз» не є належним обґрунтуванням. Вказана фраза є загальною без належної конкретизації.

Щодо мети та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні

Клопотання не містить обґрунтування того для забезпечення якої мети його необхідно застосувати.

Із загальних фраз можливо здогадатись, що необхідним є забезпечення збереження речових доказів. Поняття речових доказів викладено в ч.1 ст.98 КПК України. Вказана норма містить кілька ознак за якими матеріальний об`єкт є речовим доказом. Однак, у клопотанні відсутні критерії (ознаки) чому дізнавач вважає вилучене майно речовим доказом.

До клопотання додана постанова від 16.11.2021року про визнання речовим доказом. Проте вказана постанова взагалі не містить жодної інформації про те чому вилучене майно є речовими доказами. Зміст вказаної постанови складають відомості про те, що був проведений обшук, перелік майна, яке було вилучено та висновок дізнавача, що «оскільки вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тому вони є речовими доказами».

Проте, відповідно до ч.3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх прідстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Єдиним документом, в якому слідчий повинен визначити критерії відповідності вилучених речей речовим доказам, є постанова про визнання речових доказів.

Також, дізнавачем не обґрунтовано, яким чином вилучене ним майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Як його оглядати, яку обставину воно може підтверджувати.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту

У клопотанні взагалі відсутнє таке обгрунгтування.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В клопотанні дізнавач не довів існування обставин, зазначених у ст.132 КПК України. Дізнавач жодним чином не зазначив яке ж завдання має бути виконане арештом майна, існування обґрунтованої підозри.

Також, не обґрунтовано, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).
Дізнавачем не доведено ні необхідність накладення арешту, ні наявність ризиків.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке не відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила :

Відмовити начальнику СД відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- металобрухт чорних металів вагою 7680 кг.

- металобрухт алюмінію вагою 42 кг.

- металобрухт бронзи вагою 18,5 кг.

- металобрухт міді вагою 49 кг.

- сім зошитів з записами.

- три балона для кисню.

- різак по металу.

- ваги механічні напільні без номерні для зважування ваги до 500 кг.

- ваги електричні без номерні для зважування ваги до 100 кг.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим прокурором.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 05 хвилин 14 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1