21.10.2021 Справа № 756/3085/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3085/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві об`єднане кримінальне провадження (№0000297 від 05.02.2021 та №0000486 від 04.03.2021) за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, раніше судимого: вироком Оболонського районного суду міста Києва від 10.11.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин; вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05.07.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 і ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
05.02.2021 приблизно о 16:00 ОСОБА_3 знаходився в приміщенні гіпермаркета «Епіцентр» у м. Києві (просп. Степана Бандери, 11а), де у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке належить ТОВ «Епіцентр К» (), вчиненого повторно.
Надалі, реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, того ж дня, в той же час і у тому ж місці ОСОБА_3 умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, підійшов до полиць на яких знаходились побутові товари та, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає й у тому, що він діє таємно, взяв із торгівельних полиць майно, що належнить ТОВ «Епіцентр К» (), а саме: точило чорне «Essential Roll-Sharp» (арт. 52224366) 1 шт, вартістю 258,65 грн (без урахування ПДВ), рулетку 8 м. х 28 мм «Tylon grip tape Stanley sthtO-33566» (арт. 20702137) 3 шт, вартістю 326,75 грн за 1 шт, загальною вартістю 980,25 грн (без урахування ПДВ), яке заховав у штани, в які був одягнений того дня.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторного, ОСОБА_3 , тримаючи при собі вищевказаний товар, що належить ТОВ «Епіцентр К», не розрахувавшись за нього, пройшов повз лінію кас та направився до виходу з приміщення гіпермаркета «Епіцентр», однак поряд із його виходом був зупинений працівниками охорони.
Внаслідок вчинення злочину, в разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг спричинити майнову шкоду ТОВ «Епіцентр К» () на загальну суму 1238,90 грн (без урахування ПДВ).
Крім того, 04.03.2021 приблизно о 14:00 ОСОБА_3 перебував у приміщенні гіпермаркету «Епіцентр» у м. Києві (вул. Полярна, 20д), де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Епіцентр К», вчиненого повторно.
Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, того ж дня, в той же час і у тому ж місці ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи таємно, взяв із полиць товар (майно), що належить ТОВ «Епіцентр К», частину якого поклав у рюкзак, який був при ньому того дня, а іншу частину до куртки, в яку був одягнений, а саме:
ЧВ Степлер 4-12 мм, тип скоби 53, Му Tools 612-612 (арт.20645266), в кількості 3 шт., вартістю за 1 шт. 300,47 грн (без урахування ПДВ), загальною вартістю 901,4 грн (без урахування ПДВ);
рулетку 8м х 28мм TYLON GRIP TAPE STANLEY STHT0-33566 (арт.20702137), вартістю 326,75 грн (без урахування ПДВ);
ЧВ Степлер 4-14 мм, тип скоби 53, будівельний HAISSER 83671 (арт.20645327), у кількості 3 шт., вартістю за одиницю 268,73 грн (без урахування ПДВ), загальною вартістю 806,17 грн.
Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_3 , перетнувши лінію кас гіпермаркета з викраденим товаром, не розрахувавшись за нього, направився до виходу з гіпермаркета, однак у цей час дії ОСОБА_3 були викриті службою охорони гіпермаркета, які перебували на робочих місцях, та ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, викриті охороною, на вимогу останніх зупинитися не відреагував та почав тікати, однак був затриманий охоронцями.
Внаслідок вчинення злочину, в разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг спричинити майнову шкоду ТОВ «Епіцентр-К» () на загальну суму 2034,33 грн (без урахування ПДВ).
Представники потерпілого ТОВ «Епіцентр К» () ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, звернулись на адресу суду із заявами про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , поклалися на розсуд суду. Відтак на підставі положень ст. 55, ч. 1 ст. 325 КПК України суд прийняв рішення про завершення судового розгляду за відсутності представників потерпілого ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за епізодом від 05.02.2021 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, беззаперечно підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000297 від 05.02.2021, зокрема те, що він 05.02.2021, внаслідок скрутного матеріального становища з метою перепродажу товарів у подальшому, зайшов до гіпермаркета «Епіцентр» у м. Києві (просп. Степана Бандери, 11а), де взяв із торгівельних полиць товар, який сховав до штанів та, не сплативши вартість товару та перетнувши лінію кас, намагався винести товар за межі гіпермаркета, але був зупинений охоронцем магазину. На запитання останнього чи має він ( ОСОБА_3 ) несплачений товар, ОСОБА_3 відразу повідомив, що має та виклав товар. Вартість викраденого, так як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_3 не оспорював.
Разом із тим, за епізодом від 04.03.2021, не оспорюючи вартості викраденого майна, так як зазначено в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000486 від 04.03.2021, обвинувачений ОСОБА_3 частково визнав вину в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та показав суду, що дійсно 04.03.2021 він, внаслідок скрутного матеріального становища з метою перепродажу товару в подальшому, зайшов до торгівельної зали гіпермаркета «Епіцентр» у м. Києві (вул. Полярна, 20д), де з торгівельних полиць взяв товар, частину якого поклав у рюкзак, який був при ньому того дня, а частину сховав у куртку та, не сплативши вартості товару та перетнувши лінію кас, намагався винести товар за межі гіпермаркета, але за першими дверима його зупинив охоронець, із яким у нього раніше був конфлікт у цьому ж гіпермаркеті, та він ( ОСОБА_3 ), злякавшись, зробив декілька кроків і його повалили на підлогу працівники охорони. Також зазначив, що він був впевнений, що він діє таємно і за його діями ніхто не спостерігає, він не чув, що його кликали, а тому вважає, що його дії слід кваліфікувати як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а не як закінчений замах на грабіж, про що зазначено в обвинувальному акті.
У судовому засіданні було допитано свідків обвинувачення працівників гіпермаркета «Епіцентр» у м. Києві (вул. Полярна, 20д): оператора відеонагляду ОСОБА_9 та охоронця гіпермаркета ОСОБА_10 , котрі за епізодом від 04.03.2021 повідомили наступне.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що 04.03.2021 він перебував на робочому місці в гіпермаркеті «Епіцентр». У торгівельному залі постійно працюють камери відеоспостереження. Дивлячись на екрани, він побачив знайому людину ( ОСОБА_3 ), фотокартка якої перебуває у відеоархіві гіпермаркета, і він (свідок) почав спостерігати за його діями. Було видно, як ця людина декілька разів заходить в торгівельний ряд бере певну кількість товару та заходить у зону, недоступну для візуального контролю, а потім ця людина попрямувала до виходу з гіпермаркета. Він (свідок ОСОБА_9 ) візуально довів цю людину до лінії кас і побачив як ОСОБА_3 , перетнувши лінію кас, не зупиняючись, пішов до виходу з гіпермаркета. Свідок, спілкуючись по внутрішньому каналу розмов із іншим працівником охорони гіпермаркета, спостерігаючи за діями ОСОБА_3 , вказав іншому охоронцю, котрий йшов із вулиці до приміщення гіпермаркета, куди прямує ОСОБА_3 й зорієнтував, де зустріти ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_9 підтвердив іншому охоронцю, що ОСОБА_3 саме та людина, та, кладучи слухавку, почув як інший охоронець звернувся до ОСОБА_3 з проханням зупинитися, однак той почав утікати.
Повідомлені свідком ОСОБА_9 обставини виявлення та затримання ОСОБА_3 підтвердив свідок ОСОБА_10 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеним до присяги, впевнено вказав на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, яку було виявлено та затримано ним за підозрою в учиненні крадіжки.
Так, свідок ОСОБА_10 надав суду показання про те, що 04.03.2021 він, перебуваючи на зміні в гіпермаркеті, спілкуючись у телефонному режимі з оператором відеонагляду ОСОБА_9 , отримав інформацію від останнього про те, що особа, за неправомірними діями якої по системі відеонагляду спостерігав свідок ОСОБА_9 та про дії якої останній повідомив свідку ОСОБА_10 засобами внутрішнього зв`язку, несплативши за товар, перетнула лінію кас та виходить до виходу «Д» з неоплаченим товаром. Він, виявивши цю особу у тамбурі входу «Д», про неправомірні дії якої повідомив йому оператор відеонагляду, та звернувшись до особи (громадянина) з проханням зупинитись, на що особа, повернувшись до свідка ОСОБА_10 та побачивши його, просто побігла.
Крім того, в ході судового провадження було досліджено:
витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000486 від 04.03.2021, зі змісту якого вбачається, що відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, до вказаного реєстру було внесено 04.03.2021 о 17:21 (т. 1, а.к.п. 20);
протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.03.2021 о 19:30, в порядку, передбаченому пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, складеного у присутності захисника ОСОБА_11 , в якому зазначено про те, що 04.03.2021 приблизно о 14:30 у приміщенні ТЦ «Епіцентр» у м. Києві (вул. Полярна, 20д) ОСОБА_3 було фактично затримано 04.03.2021 о 14:30 як особу, підозрювану в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він намагався відкрито викрасти товар на загальну суму 2034,33 грн (без ПДВ), але свій умисел до кінця не довів, оскільки був зупинений працівником охорони магазину. При цьому ОСОБА_3 на виконання вимог ч. 4 ст. 208 КПК України належним чином було роз`яснено його права та обов`язки, про отримання копії протоколу свідчать підписи сторони захисту. При цьому, протокол не містить будь-яких пояснень сторони захисту з приводу незгоди з його змістом, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення сторона захисту не заявляла та не подавала.
Протокол відповідає вимогам статей 104, 208 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає (т. 2, а.к.п. 8);
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2021, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_10 у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_3 як особу, дії якої, що були направлені на викрадення товару з полиць у торгівельному залі, побачив оператор відеонагляду та яку він ( ОСОБА_10 ) зупинив з неоплаченим товаром на виході з гіпермаркета та яка намагалась втекти, в подальшому ця особа представилась ОСОБА_3 .
Пред`явлення особи для впізнання проведено з дотриманням положень статей 223, 228 КПК України, а протокол, складений за результатами проведення вказаної слідчої дії, відповідає положенням статей 104, 231 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає. Жодних заяв, зауважень чи заперечень учасників вказаної слідчої (розшукової) дії щодо його змісту протокол не містить (т. 1, а.к.п. 199-201);
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2021, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_14 у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_3 як особу, котра в приміщенні охорони гіпермаркета «Епіцентр» зізналася, що намагався викрасти будівельний товар, належний ТОВ «Епіцентр К».
Пред`явлення особи для впізнання проведено з дотриманням положень статей 223, 228 КПК України, а протокол, складений за результатами проведення вказаної слідчої дії, відповідає положенням статей 104, 231 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає. Жодних заяв, зауважень чи заперечень учасників вказаної слідчої (розшукової) дії щодо його змісту протокол не містить (т. 1, а.к.п. 202-204);
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2021, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_15 у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_3 як особу, котра в приміщенні охорони гіпермаркета «Епіцентр» зізналася, що викрала будівельні інструменти, які добровільно вийняв з кишень куртки та свого рюкзака.
Пред`явлення особи для впізнання проведено з дотриманням положень статей 223, 228 КПК України, а протокол, складений за результатами проведення вказаної слідчої дії, відповідає положенням статей 104, 231 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає. Жодних заяв, зауважень чи заперечень учасників вказаної слідчої (розшукової) дії щодо його змісту протокол не містить (т. 1, а.к.п. 205-207);
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2021, в результаті проведення цієї слідчої дії свідок ОСОБА_9 у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 серед представлених на фотознімках осіб впізнав ОСОБА_3 як особу, дії якої, направлені на викрадення товару, він спостерігав на екранах відеоспостереження.
Пред`явлення особи для впізнання проведено з дотриманням положень статей 223, 228 КПК України, а протокол, складений за результатами проведення вказаної слідчої дії, відповідає положенням статей 104, 231 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає. Жодних заяв, зауважень чи заперечень учасників вказаної слідчої (розшукової) дії щодо його змісту протокол не містить (т. 1, а.к.п. 208-210);
DVD-R диск, на якому містяться записи з камер відеоспостереження торгівельного залу ТЦ «Епіцентр» у м. Києві (вул. Полярна, 20д), де зафіксовано перебіг подій перебування ОСОБА_3 в торгівельному залі, та дії останнього, направлені на викрадення товару, а також зафіксовано обставини перетину ОСОБА_3 лінії кас гіпермаркета, його зупинення в тамбурі виходу «Д» гіпермаркета та подальшого затримання працівниками охорони. Зокрема, з відеозапису «5.avi» вбачається, як ОСОБА_3 через розсувні скляні двері магазину виходить до тамбуру, який містить два виходи: праворуч та ліворуч. Перебуваючи в тамбурі, повернувши голову праворуч в бік охоронців, які були одягнені в формений одяг, ОСОБА_3 почав бігти в бік лівого виходу із табмуру (т. 1, а.к.п. 211а).
Вказаний диск постановою слідчого від 04.03.2021 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, сумніву у суду не викликає, є належним та допустимим доказом;
розписка про відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, які було викрадено 04.03.2021 з ТЦ «Епіцентр» у м. Києві (вул. Полярна, 20д), загальною вартістю 2 034,33 (без врахування ПДВ) (т. 1, а.к.п. 183);
розписка про відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, які було викрадено 05.02.2021 з ТЦ «Епіцентр» у м. Києві (просп. Бандери, 11а), загальною вартістю 1 238,90 (без врахування ПДВ) (т. 1, а.к.п. 181).
Інші докази у об`єднаному кримінальному провадженні судом не досліджувались з огляду на позицію сторони захисту, висловлену в судовому засіданні під час визначення судом обсягу доказів, що підлягають дослідженню та встановленні порядку їх дослідження. Будь-яких клопотань про дослідження інших доказів у об`єднаному кримінальному провадження сторони кримінального провадження не заявляли.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 при оцінці доказів, як правило, застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й їх сукупність із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_16 на предмет їх достовірності, суд бере їх до уваги, оскільки вони повністю узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а також узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, та не суперечать між собою. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими й достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не мав умислу на грабіж, оскільки мав умисел лише на таємне викрадення чужого майна, суд до уваги не приймає та оцінює критично, вважає їх такими, що звернені на уникнення до кримінальної відповідальності за фактично скоєне діяння, оскільки такі показання повністю спростовуються вищевказаними доказами, а також даними, що містяться на безпосередньо дослідженому в ході судового розгляду диску із записами з камер відеспостереження, та не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 на ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 04.03.2021.
З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що за результатами судового розгляду повністю доведено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 і ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно (за епізодом від 05.02.2021);
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно (за епізодом від 04.03.2021).
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
Слід зазначити, що згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів з огляду на положення ст. 12 КК України, з яких ч. 2 ст. 185 цього Кодексу є нетяжким, а ч. 2 ст. 186 КК України тяжким; особу обвинуваченого, котрий має середньо-спеціальну освіту, неодружений, непрацевлаштований, має дитину ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.к.п. 130), на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, формально посередньо характеризується за місцем проживання (т. 1, а.к.п. 187-189), раніше двічі судимий за вчинення корисливих кримінальних проступків проти власності; згідно статей 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норм закону, що передбачає відповідальність за вчинене, з його реальним відбуванням, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому суд не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням статей 69, 691 КК України, як і не вбачає таких для звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 цього Кодексу, оскільки вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в разі реального відбування покарання.
Водночас, визначаючи остаточне покарання ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне зазначити про наступне.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 є судимим:
вироком Оболонського районного суду міста Києва від 10.11.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин;
вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05.07.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом часткового складання покарань за цим вироком та попереднім вироком від 10.11.2020 ОСОБА_3 було визначено остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.
Тобто, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 і ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, до постановлення вироку Святошинського районного суду міста Києва від 05.07.2021, яким остаточне покарання було визначено судом на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання за вироком від 10.11.2020.
З огляду на викладене остаточне покарання ОСОБА_3 за цим вироком слід визначити за загальними правилами ст. 70 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 цього Кодексу шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і попереднім вироком від 05.07.2021 у виді громадських робіт, яке слід перевести в більш суворий вид покарання за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.
Керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 і ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на строк 2 (два) роки;
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком і попереднім вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05.07.2021, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) днів.
Строк відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
рулетку 8м х 28мм TYLON GRIP TAPE STANLEY STHTO-33566 (арт. 20702137), у кількості 3 шт.; точило чорне Essential Roll-Sharp (арт. 52224366), у кількості 1 шт., які передано на відповідальне зберігання уповноваженим особам ТОВ «Епіцентр К», залишити потерпілому за належністю;
ЧВ- Степлер 4-12 мм, тип скоб 53, My Tools 612-612 (арт. 20645266), у кількості 3 шт.; рулетку 8м х 28мм TYLON GRIP TAPE STANLEY STHTO-33566 (арт. 20702137), у кількості 1 шт.; ЧВ- Степлер 4-14 мм, тип скоб 53 будівельний HAISSER 83671 (арт. 20645327), у кількості 3 шт., які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Епіцентр К», залишити потерпілому за належністю;
DVD-R диск з відеозаписом подій, що мали місце 04.03.2021 в приміщенні гіпермаркета «Епіцентр» на вул. Полярній, 20д у м. Києві, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попередньо ув`язнення в період з 04.03.2021 (момент затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1