справа № 208/7801/21
№ провадження 1-кс/208/1767/21
УХВАЛА
Іменем України

16 вересня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за № 0000528 від 03.09.2021 за ч.2 ст.186 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Чернігів, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, відомості про судимості:

- 06.08.2021 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч.1 ст.185 КК України до показання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, вирок не набрав законної сили,-

встановив:
16 вересня 2021 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000528 від 03.09.2021 за ч.2 ст.186 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що повторно, 29.08.2021 приблизно о 13.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 проходив біля буд. АДРЕСА_3 , де він побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , в руках у якого знаходився належний останньому мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення у ОСОБА_7 зазначеного мобільного телефону, поєднане із застосуванням до ОСОБА_7 насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаний час в означеному місці, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 та, з метою подолання можливого опору останнього його протиправним діям, наніс ОСОБА_7 один удар ногою по колінах ззаду, внаслідок чого останній впав на коліна. Після цього, повторно, ОСОБА_6 передпліччям правої руки наніс потерпілому один удар в район грудей, від чого ОСОБА_7 впав на спину. Таким чином, ОСОБА_6 застосував до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я. Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, скориставшись тим, що внаслідок застосування ним насильства до потерпілого останній не могла чинити опір протиправним діям, ОСОБА_6 шляхом ривку з лівої руки потерпілого ОСОБА_7 відкрито викрав належний останньому мобільний телефон "TECNO Pouvoir 3 Air 1 GB / 16 GB" ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого, згідно судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-21/28359ТВ від 09.09.2021 складає 1372,00 грн.

З метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_6 утримуючи викрадене у ОСОБА_7 майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив у невідомому напрямку. Таким чином, ОСОБА_6 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій злочинний умисел до кінця.

Дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування, кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

А тому враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , його характеризуючи данні, відсутність офіційного чи постійного джерела доходу, осіб яких би утримував останній, наявність кримінального провадження, за яким постановлено обвинувальний вирок, який не набув законної сили, підозра у вчиненні тяжкого злочину, у сукупності зібраних доказів є обґрунтованою, а тому наявні заявлені ризики як переховування від органу досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення майнової спрямованості.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, а також наявність ризиків, які дають достатні вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, з врахуванням характеризуючих даних на особу підозрюваного, який також є обвинуваченим в межах іншого кримінального провадження за яким постановлено вирок Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України, та є підозрюваним у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, з корисних мотивів, що підтверджує заявлені ризики, а тому іншій більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .. Враховуючи що кримінальне правопорушення вчинене із насильством, хоча і не небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, просять заставу не застосовувати.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання не оспорюючи дату, час та місце події зазначив, що дійсно він відкрито викрав телефон у чоловіка. Але він не згодний з тим, що завдавав потерпілому будь-які удари. З забраним телефоном він дійсно пішов до ринку намагаючись його збути. Просив не обирати відносно нього найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою, а обрати домашній арешт, так як він має постійне місце проживання, батьків, має не офіційний заробіток. Також просив врахувати стан його здоров`я, та що він проживає із батьками: матір`ю який 62 роки, яка працює, та батька 67 років, який є пенсіонером і потребує його піклування.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вважав його не обґрунтованим та таким що не відповідає фактичним даним. Що органом досудового слідства не враховано, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, батька віком більш 65 років. Крім того, наявність іншого кримінального провадження, в межах якого ОСОБА_6 є обвинуваченим, не є підставою визнавати його винним у скоєні кримінальних правопорушень в яких він обвинувачується в даному провадженні, тим більш що Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.08.2021 року не набув законної сили. Вважав що цілодобовий домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вислухавши учасників процесу, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Як встановлено в ході розгляду клопотання, СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР №0000528 від 03.09.2021 за ч.2 ст.186 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який є тяжким злочином за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

16.09.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

16.09.2021 року звертаючись із заявленим клопотанням слідчий, за погодженням із прокурором, заявили про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на характеризуючи данні особи підозрюваного, що останній не становить на шлях виправлення, належних висновків для себе не робить, та наявності ризиків передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Клопотання вирішуються із дотриманням приписів ч. 1 ст. 194 КПК України.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Так обґрунтовуючи підозру та клопотання, слідчий і прокурор посилалися на зібрані докази в ході досудового розслідування, а саме протокол допиту потерпілого, заявою ОСОБА_6 , протоколом огляду від 07.09.2021 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілим та свідком, протоколами допиту свідків, постановою про визнання речовими доказами, та іншими доказами у їх сукупності.
Враховуючи стадію кримінального провадження досудового розслідування, вирішуючи клопотання, слідчий суддя не вирішує питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра у скоєнні кримінального правопорушення, визначеного в межах даного кримінального провадження, є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор і слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу та позицію захисту, слідчий суддя враховує приписи ч. 1 ст. 131, ст. 177 КПК України.

Так, прокурор і слідчий обґрунтовуючи клопотання послалися на ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.
Ймовірна можливість переховування ОСОБА_6 від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вони підозрюється, передбачає, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для переховування від органу досудового розслідування та суду.
Так, як за таких обставин, у разі доведення винуватості ОСОБА_6 та подальшого його визнання винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, останній повинене буде понести покарання, визначене санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, яка передбачає в тому числі реальне покарання у виді позбавлення волі, а тому тяжкість такого покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Ризик переховування від правосуддя, також оцінюється в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки ОСОБА_6 (сімейного стану, роботи, місця проживання, засобів до існування), а тому слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування є досить актуальним, вважаючи на особистість підозрюваного та тяжкість ймовірного можливого покарання за ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про наявність заявленого ризику як можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя виходить з наступного.
Крім того, необхідним є врахування характеризуючих даних на особу підозрюваного ОСОБА_6 , а саме відсутність офіційного та постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, що за місцем реєстрації ОСОБА_6 не проживає, а факт проживання його за адресою проживання батьків ґрунтується на його поясненнях. Також заслуговує на увагу наявність іншого кримінального провадження, в межах якого ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В той же час, слідчий суддя враховує, що вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.08.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України, був отриманий ОСОБА_6 27.08.2021 року, а тому на час розгляду клопотання є таким, що не набув законної сили.
При цьому підозра в межах даного кримінального провадження відображає дані про обґрунтованість заявлених ризиків, так як ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, як корисного злочину, вчиненого 29.08.2021 року, тобто вже через 2 дні після отримання та ознайомлення зі змістом ухваленого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Вироку суду від 06.08.2021 року.
Сама по собі наявність іншого кримінального провадження за ч. 1 ст. 185 КК України не може підтверджує і не спростовує можливість про ймовірність вчинити інше кримінальне правопорушення, так як це стосується минулих подій, до часу обрання запобіжного заходу. Проте, у цілому характеризує особу та її здатність дотримуватись правових приписів, а тому виключити повністю цей ризик не є можливим, з урахуванням минулої поведінки підозрюваного, відсутності висновків, і не ставлення на шлях виправлення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує як позицію прокурора і слідчого, які посилалися на те, що жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам, так і позицію захисту щодохарактеризуючих даних на особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, соціальних зв`язків, та заявлення як альтернативи застосування цілодобового домашнього арешту.

Але важливим є те, що у разі застосування заявленого альтернативного запобіжного заходу є необхідним встановлення кола осіб, з якими підозрюваний проживає, їх бажання утримавати та піклуватися ним під час знаходження цілодобового домашнього арешту, у разі його застосування. Натомість стороною захисту не підтверджено ні склад сім`ї підозрюваного ОСОБА_6 , так і факт його проживання за місцем проживання його батьків, та взяття останніх на себе зобов`язань щодо його утримання, у разі застосування такого запобіжного заходу про яких просить сторона захисту.

А тому, встановив фактичні обставини, слідчий суддя вважає що зазначені стороною захисту обґрунтування своєї позиції обставини не нівелюють заявлені ризики, які підтримані прокурором та слідчим, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, та що заявлений вид запобіжного заходу цілком відповідає обґрунтованості підозри, встановленим ризикам та особі підозрюваного.
Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 186 КК України, як скоєного із застосування насилля, а тому враховуючи вимоги ст. 183 КПК України, застава не підлягає застосуванню.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 194, 196 КПК України, -

постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, рахувати з часу його затримання, і по 12 листопада 2021 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1