Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2008/21
номер провадження 1-кс/695/718/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області погоджене з прокурором Золотоніської окружної прокуратури відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасником ООС (АТО), інвалідом будь-якої групи не є, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлено, раніше не судимого:
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
про продовження строку тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:
Слідча СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_7 звернулася до суду з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000711 від 11.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 10 липня 2021 року близько 17 години 00 хвилин, точного часу слідством не встановлено, перебуваючи на березі ставка, що розташований у адміністративних межах с. Крупське Золотоніського району Черкаської області, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час розпиття спиртних напоїв із ОСОБА_8 , умисно схопив його двома руками за шию та в подальшому, шляхом стискання на шиї рук, перекрив доступ повітря в легені, що призвело до здушування та було небезпечним для життя в момент заподіяння та призвело до смерті потерпілого.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 13.07.2021 року оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
-даними протоколу огляду місця події від 11.07.2021 (домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ) ;
-даними протоколу огляду трупа ОСОБА_8 від 12.07.2021 № 247, виданого судово-медичним експертом Золотоніського міжрайонного відділення КУ "Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи»;
-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 12.07.2021;
-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 12.07.2021;
-даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 13.07.2021;
- даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 13.07.2021;
- даними висновку експерта № 06-5-06/123 від 06.08.2021;
- даними висновку експерта № 05-1-08/219 від 19.08.2021;
- даними висновку експерта № 05-1-08/220.
Постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури від 06.09.2021 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 13.10.2021.

14.07.2021 слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11 вересня 2021 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 11.09.2021 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не є можливим, оскільки у ході досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій для встановлення усіх обставин по справі, а саме необхідно отримати висновки призначених судових експертиз, призначити та провести додаткову судово-медичну експертизу по потерпілому ОСОБА_8 , виконати вимоги ст.. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Завершення проведення зазначених процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають вирішальне значення для судового розгляду в процесі доказування.
Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а саме:
- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування ОСОБА_5 , оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, офіційно не працює, тобто у підозрюваного відсутні стримуючі зв`язки;

- ризик незаконного впливу на потерпілу, свідків (які при цьому являються близькими родичами підозрюваного) та який фактично, проживаючи в с. Крупське Золотоніського району, Черкаської області, де проживають свідки, а також маючи можливість пересуватися по селам Золотоніського району, де проживає потерпіла сторона, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків будь-яким способом, а також матиме змогу незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні;

- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, адже підозрюваний ОСОБА_5 , на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, крім того відносно останнього на даний час в суді перебуває справа за фактом вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 КК України.

Таким чином, на думку органів слідства вказані обставини свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваним. Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий за погодженням із прокурором просили врахувати, що питання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні не можливо порушувати до вирішення питання щодо продовження строків досудового розслідування, який було продовжено постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури 06.09.2021 року, а з урахуванням часу на отримання постанови про продовження строку досудового розслідування, підготовку клопотання про продовження строку тримання під вартою та погодження його у процесуального прокурора, останнє було завершено 07.09.2021.

Разом з тим, етапувати підозрюваного ОСОБА_5 до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою до 09.09.2021 було не можливим, оскільки значна кількість особового складу чоловічої статі ГУНП в Черкаській області перебувала у відрядженні, відповідно до наказу ГУНП в Черкаській області від 27.08.2021 №2355, по забезпеченню публічної безпеки та порядку під час перебування в м. Умань паломників - хасидів до Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області на строк з 01.09.2021 до 11.09.2021.

Відтак сторона обвинувачення була позбавлена можливості виконати вимоги ч. 2 ст. 184 КПК України щодо вручення клопотання підозрюваному, та своєчасно звернутися до суду із таким клопотанням про продовження строку тримання під вартою, а тому просила про поновлення пропущеного строку з поважних причин.
За вказаних обставин слідчий за згодою з прокурором звернулись до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання з мотивів, зазначених у його письмовому варіанті.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання та вважав, що матеріали справи не стверджують наявність зазначених слідчим ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, незаконно пред`явленою без участі захисника, досудове розслідування є поверхневим, а відносно ОСОБА_5 можливо обрати інший, більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі. Крім того вказував, що строк звернення органів досудового розслідування із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, який встановлений ч. 1 ст. 199 КПК України пропущений без поважних причин, оскільки по вказаному кримінальному провадженні задіяна велика кількість слідчих та прокурорів, які могли б своєчасно звернутись до суду з даним клопотанням. Крім того вказував, що з метою належного та об`єктивного з`ясування усіх обставин при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою необхідно допитати свідків, які ствердять про порушення органами слідства права ОСОБА_5 на захист.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.
Суд, заслухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, виходить з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням має підтверджуватися наявними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження на час пред`явлення підозри.
Сукупність цих доказів має дати підстави вважати, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження при розгляді справи по суті, зокрема наявності достатніх підстав для встановлення вини підозрюваного у інкримінованого йому кримінального правопорушення.
У свою чергу при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею необхідно встановити те, що заявлений ризик, який слугував підставою для застосування такого запобіжного заходу не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчене бути не може, при цьому слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою тільки, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, що продиктовано нормами ч. 3 та ч. 5 ст. 199 КПК України.
Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування, тиску на свідків та потерпілу, приховування речових доказів, тощо.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Окрім того, на думку суду ОСОБА_5 не має достатнього стримуючого стороннього впливу та міцних стримуючих соціальних зв`язків, які дисциплінували б його поведінку, запобігали б настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 офіційно не працює, офіційно не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних та стримуючих від втечі зв`язків та стверджує ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

Отже, в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, стверджуються доданими до клопотання матеріали, які на даному етапі містять достатньо доказів про обґрунтованість підозри.
Також слідчий суддя враховує і особу підозрюваного, відносно якого до суду направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.

А доводи сторони захисту про намір суду закрити вказане кримінальне провадження у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення не є належним доказом, оскільки в даному випадку такі обставини враховуються слідчим суддею лише щодо характеристики особи підозрюваного.

При цьому суд керується практикою Європейського суду з прав людини, саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).
Отже, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, при цьому вказані ризики, які існували на момент застосування до підозрюваного даного запобіжного заходу на даний час не змінились та не відпали, а стороною захисту не було надано до суду достатніх та належних доказів, які б свідчили про зменшення ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою.
Щодо клопотання захисника про допит свідків, слідчий суддя зауважує, що захисником не було належно мотивовано, які саме обставини мають повідомити свідки в межах розгляду саме клопотання про продовження тримання підозрюваного під вартою, тим більше, що заявлені стороною захисту свідки вже допитувались слідчим суддею при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Також слідчий суддя погоджується з доводами слідства щодо поважності пропуску строку, встановленого ч. 1 ст. 199 КПК України про продовження строку тримання під вартою, який обґрунтовується як часом на підготовку вказаного клопотання так, і діями сторони захисту, а саме обвинуваченого, який відмовився отримувати клопотання про продовження строку тримання під вартою в умовах СІЗО м. Черкаси, що позбавляло можливості виконати вимоги ч. 2 ст. 184 КПК України.
Крім того, слідчий суддя зауважує, що частина 4 ст. 199 КПК України передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, як зазначено вище, відмова в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, з урахуванням положень ст. 199 КПК України, можлива лише, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України (виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою) виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Такої підстави для відмови у продовженні строку тримання під вартою, як пропущення строку звернення з даним клопотанням КПК України не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що більш м`яким запобіжним заходом неможливо забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому задовольняє вищезазначене клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
Враховуючи, що відповідно до ухвали слідчого судді, строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 11.09.2021 року, строк досудового розслідування закінчується 13.10.2021 року, а по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, та провести (завершити) відповідні експертизи, і ризики, які передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, то клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини із застосуванням насильства, тому суд одночасно із застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.,ст. 177, 178 КПК України.
На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою та про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711 від 11.07.2021 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на тридцять чотири дні, тобто до 13 жовтня 2021 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1