Провадження № 1-в/638/569/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6

представника колонії ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в режимі відеоконференції з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» заяву засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, в якій просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у відповідності до ст.82 КК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що відбув більше трьох чвертей від призначеного йому покарання. Під час відбування покарання став на шлях виправлення, розкаявся у всіх скоєних ним злочинах. За поведінку та сумлінне ставлення до праці має заохочення, але має також і стягнення, які вже погашені в законному порядку. Під час відбування покарання здобув дві професійні освіти. Відвідує духовно-просвітницьку секцію, відповідальний за фізкультурно-спортивну секцію. Характеризується позитивно, до представників адміністрації ввічливий, тактовний, дотримується тактовних відносин. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, також дбайливо ставиться до майна колонії, ліжко та тумбочку тримає в охайному вигляді. На протязі майже всього строку покарання працює на підприємствах установи по 10-12 годин. Також посилається на неналежні умови тримання під час попереднього ув`язнення в період з 25.06.2012 року по 27.01.2015 року. Крім того зазначає, що у 2019 році уклав шлюб з жінкою, з якою познайомився у Харківській виправній колонії №43, через що і був переведений до іншої колонії.

В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали заяву, просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував у зв`язку з відсутністю підстав.
В судовому засіданні представник установи виконання покарання при вирішенні заяви поклався на розсуд суду.
Суд, розглянувши заяву, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 29.10.2013 року вироком Куп`янського міського суду Харківської області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.2 ст.297, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 13.08.2009 року і призначено 13 років 6 місяців позбавлення волі.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 27.01.2015 року вирок Куп`янського міського суду Харківської області від 29.10.2013 року залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 08.12.2015 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого про застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році».
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03.08.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.06.2012 року по 27.01.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.10.2016 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03.08.2016 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.01.2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13.10.2016 року.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.11.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.11.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.07.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25.06.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно із п.3 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Частиною 1 статті 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
При цьому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (п.3 ч.4 ст.82 КК України).
Станом на 16.12.2021 року засуджений перебуває в умовах ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» та відбув більше трьох чвертей строку призначеного покарання.

Крім того, в силу положень частини 3 статті 82 КК України головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін та спосіб, ніж це було визначено вироком.

Так, згідно характеристики ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 15.12.2021 року засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.06.2012 року. З 27.06.2012 року утримувався в ДУ «Харківська УВП (№27)». За час тримання вимоги режиму тримання порушував, внаслідок чого був покараний у дисциплінарному порядку, характеризувався посередньо. Адміністрацією установи не заохочувався. З 11.11.2013 року по 25.11.2013 року, з 03.02.2014 року по 10.02.2014 року, з 03.03.2014 року по 02.06.2014 року, з 23.06.2014 року по 01.09.2014 року, з 16.02.2015 року по 02.03.2015 року та з 28.08.2015 року по 21.06.2019 року ОСОБА_5 відбував покарання в державній установі «Харківська виправна колонія (№43)». За час тримання порушував вимоги режиму відбування покарання, за що мав стягнення, які на теперішній час зняті та погашені у встановленому законом порядку. Неодноразово заохочувався адміністрацією установи.

З 20.11.2014 року по 16.02.2015 року утримувався у Київському слідчому ізоляторі. Характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 21.06.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимог режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав. Адміністрацією виправної колонії заохочувався для стимулювання правослухняної поведінки. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь у суспільно-корисній праці. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, надає допомогу у оформленні наочної інформації. До праці ставиться добре, виконує свої трудові обов`язки. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у роботі та побуті, здійснює за ними належний догляд. Виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушень вимог правил пожежної безпеки і правил безпеки праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але позитивного прикладу для інших засуджених не подає. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Зарахований до участі в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», до запланованих заходів ставиться задовільно. Підтримує соціальні зв`язки з матір`ю та дружиною шляхом телефонних розмов та листування, отримує передачі.

Судом також встановлено, що засуджений приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», відвідує лекції правового характеру, підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом телефонних розмов, короткострокових та довгострокових побачень, отримує посилки, передачі. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, читає художню та просвітницьку літературу. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій та проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 , виданою начальником відділення соціально-психологічної служби державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до ОСОБА_5 було застосовано дев`ять стягнень: від 12.11.2014 року за відмову надання особистих речей для обшуку у вигляді ДІЗО строком на 6 діб; від 12.11.2014 року за зберігання заборонених предметів у виді догани; від 16.07.2015 року за спробу створити конфліктну ситуацію з іншим засудженими у виді догани; від 19.09.2017 року року за порушення форми одягу у виді попередження; від 10.11.2017 року за порушення форми одягу у виді догани; від 15.02.2018 року за порушення форми одягу у виді догани; від 04.09.2018 року за порушення форми одягу у виді догани; від 08.02.2019 року за порушення розпорядку дня у виді догани; від 04.05.2019 року за зберігання заборонених предметів у виді попередження.

Відповідно до довідок про стягнення та заохочення до засудженого застосовувалось наступні заохочення: від 23.08.2016 та 10.02.2017 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці у виді подяк; від 20.06.2017, 20.09.2018, 20.12.2018 та 08.02.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді подяк; від 15.06.2018 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення; від 24.07.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді надання додаткового тривалого побачення; від 20.05.2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у виді нагородження похвальною грамотою.

Відповідно до довідки, наданої головним бухгалтером начальником відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_5 виводився на оплачувані роботи у лютому-жовтні 2020 року, січні, березні та квітні 2021 року. З наданої довідки вбачається, що з лютого 2020 року по серпень 2020 року включно здійснювалась погодинна оплата праці, у вересні 2020 року виконання норми виробітки 26,5%, у жовтні 2020 року виконання норми виробітки 26,0 %, у січні 2021 року виконання норми виробітки 21,3%, у березні 2021 року виконання норми виробітки 22,6%, у квітні 2021 року виробітки 24,5%.
Крім того з матеріалів особової справи вбачається, що рішенням комісії ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» від 25.08.2016 року та ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 10.07.2019 року в зміні умов тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення. Рішенням комісії ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» від 12.12.2018 року відмовлено в направленні матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким як особі, яка не стала на шлях виправлення. Рішенням комісії ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 10.01.2020 року відмовлено в направленні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання як особі, яка не довела свого виправлення.

Відповідно до листа ФОП ОСОБА_11 від 27.05.2021 року у разі умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , компанія з поставки промислового обладнання готова прийняти останнього на постійну роботу з повною зайнятістю та з офіційним оформленням згідно трудового законодавства України на посаду «спеціаліст з продажу промислового обладнання».
Також судом встановлено, що під час відбування покарання ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 29.08.2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №3630.
Згідно вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29.10.2013 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 791,90 грн., на користь потерпілої ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 727,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_15 матеріальну шкоду у розмірі 7964,32 грн. та моральну шкоду у розмірі 100000 грн. Крім того з ОСОБА_5 стягнуто на користь держави судові витрати. При цьому, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо виконання засудженим вказаного рішення суду та відшкодування ним вищевказаних сум у добровільному чи примусовому порядку. Також матеріали справи не містять даних щодо здійснення будь-яких заходів щодо ініціювання вирішення процесу відшкодування завданої шкоди потерпілим.
Такі відомості відносно засудженого, на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 20.12.2021 року о 15:00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1