ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1838/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №318/1/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 07 жовтня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Білозерка, Великобілозерського р-ну, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою міського суду до 06 грудня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив ухвалу міського суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Зазначав, що судом першої інстанції не взято до уваги плутанину у показах свідків та потерпілої, яка на думку обвинуваченого, перебуває у зговорі з прокурором.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суд, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що ризики, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання вартою, а саме впливу на свідка у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення продовжують існувати, а тому для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Так, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків.

Перевіряючи наявність у даній справі ризиків, передбачених ст.177 КПК, суд першої інстанції правильно встановив, що ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчиняти певні дії з метою впливу на свідка у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою

Наявність існування вказаних ризиків об`єктивно підтверджується матеріалами провадження, з яких вбачається, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не одружений та неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Крім того, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , раніше 7 разів був судимий, судимості не знято та не погашено у встановленому законом порядку, перебуваючи в статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні за ч.2 ст.185 КК, вчинив новий тяжкий корисливий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до восьми років.

Крім того, істотне значення при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою має та обставина, що розгляд даного кримінального провадження по суті триває, а відтак, враховуючи, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, колегія суддів дійшла висновку, що перебуваючи на волі обвинувачений з метою викривлення фактичних обставин справи може вчинити певні дії за для впливу на потерпілу та свідки, чиї покази мають істотне значення для встановлення істини у справі, тим паче, що адреси їх проживання обвинуваченому відомі, та, як встановлено судом, обвинувачений під час досудового розслідування погрожував свідку.
Наведені вище обставини у їх сукупності давали суду достатні підстави для висновку, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити передбачені п.п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК дії, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти цим ризикам.

Зважаючи на конкретні обставини даного кримінального провадження колегія суддів, усупереч доводам обвинуваченого, вважає, що прокурор довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі.

Рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в даній справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали провадження не містять.

Посилання обвинуваченого на наявність плутанини у показах потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні, а також наявність зговору між потерпілою та прокурором, колегією суддів залишено без уваги, оскільки зазначене не є предметом даного розгляду та не впливає на висновки суду щодо наявності підстав для продовження утримання обвинуваченого під вартою, та відсутності підстав пом`якшити обраний йому запобіжний захід.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що на момент даного апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою на підставі ухали Енергодарського міського суду Запорізької області від 26.11.2021 року, якою було продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою до 25.01.2022 року включно.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції також не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення..
Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 07 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу 01.12.2021 Справа № 318/1/21