Справа № 192/1589/19
Провадження № 1-кп/192/53/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000329, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працює, має неповну середню освіту, не одружений, громадянин України, не військовозобов`язаний, раніше судимий:

- 04 липня 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 20 лютого 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; звільнився по відбуттю строку покарання 18 січня 2016 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 03 червня 2019 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу зупинки транспортних засобів по вул. Січових Стрільців в м. Дніпро, яка розташована на перехресті з вул. Святослава Хороброго, знайшов на землі поліетиленовий згорток, в якому побачив рідину, масою 1,4715 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0619 г. Також побачив речовину, масою 16,137 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 14,362 г. Крім цього, побачив речовини, масою 0,2327 г, 0,2244 г, 0,2193 г, 0,2507 г, 0, 2000 г, 0,2124 г, які є наркотичним засобом, обіг яких обмежено метадон (фенадон). Маса метадону в речовині становить відповідно 0,1405 г, 0,1681 г, 0,1364 г, 0,1821 г, 0,1312 г, 0,1599 г (загальною масою 0,9182 г), та керуючись раптово виниклим умислом на їх незаконне придбання, зберігання та перевезення, поклав у ліву кишеню своїх штанів, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, приблизно о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел на незаконне зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, а саме: поліетиленового згортку із вказаними наркотичними засобами, які знаходилися в лівій кишені його штанів, перебуваючи в автомобілі марки «HYUNDAI H-1» білого кольору, виїхав з м. Дніпро та попрямував до с. Аполлонівка Солонянського району Дніпропетровської області.

Приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу маскувальної огорожі дільниці №2 охоронюваної території ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» по вул. Військове містечко, біля буд.15 в с. Аполлонівка Солонянського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 був помічений працівниками ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» за підозрою в порушенні охоронюваної території ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» та останніми на місце події було викликано слідчо-оперативну групу.

Приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції наркотичні засоби: рідину, масою 1,4715 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0619 г; речовину, масою 16,137 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 14,362 г; речовини, масою 0,2327 г, 0,2244 г, 0,2193 г, 0,2507 г, 0, 2000 г, 0,2124 г, які є наркотичним засобом, обіг яких обмежено метадон (фенадон). Маса метадону в речовині становить відповідно 0,1405 г, 0,1681 г, 0,1364 г, 0,1821 г, 0,1312 г, 0,1599 г (загальною масою 0,9182 г), які ОСОБА_3 умисно, незаконно придбав, зберігав, перевіз для особистого вживання, без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав та своїми показаннями підтвердив обставини вчиненого ним проступку.

Пояснив, що в червні 2019 року він знаходився на перехресті вул. Січових Стрільців та вул. Святослава Хороброго в м. Дніпро та поблизу зупинки транспортних засобів випадково побачив поліетиленовий згорток, перемотаний скотчем, у якому були наркотичні засоби, які він забрав собі, оскільки раніше вживав їх. Раніше він через мережу Інтернет познайомився з дівчиною, яка мешкає в с. Аполлонівка Солонянського району Дніпропетровської області та з метою зустрічі з нею в той день найняв автомобіль та поїхав до неї. В с. Аполлонівка він попросив водія зупинити автомобіль щоб сходити в туалет, проте його помітили працівники поліції, яким він добровільно видав згорток з наркотичними засобами, які він фактично придбав, зберігав та перевозив для особистого вживання без мети збуту. У вчиненому каявся, пояснивши що хоче позбавитися згубної звички вживати наркотичні засоби.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_3 визнав свою вину, суд вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованому йому проступку підтверджена та доведена в повному обсязі дослідженими судом наступними доказами.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він з 2014 року займає посаду оперуповноваженого Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України та 03 червня 2019 року виконував патрулювання периметру колонії разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Так, приблизно о 21 годині 00 хвилин вони побачили як поблизу маскувальної огорожі дільниці №2 зупинився автомобіль, з якого вибіг невідомий чоловік, в якому свідок упізнав ОСОБА_3 , який в той день був одягнений у камуфляжні штани та куртку темного кольору, та який пробіг приблизно 2 метри і впав, оскільки послизнувся. Після цього свідок з двома співробітниками колонії підійшли до нього, запитали його прізвище та мету прибуття до периметру колонії у зв`язку з чим викликали працівників поліції. Під час того, як ОСОБА_3 біг свідок бачив у нього в руках якийсь пакунок. Працівники поліції провели огляд та виявили у нього також якийсь пакунок, який поклали до спец пакету.

Свідок ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 надали суду аналогічні пояснення.

Суд не приймає посилання адвоката ОСОБА_5 стосовно того, що показання свідків є недопустимими доказами через те, що свідок ОСОБА_6 після надання своїх показань вийшов із зали суду, а тому на думку адвоката, мав можливість спілкування зі свідком ОСОБА_8 , який в якості свідка надав аналогічні йому показання навіть в частині того, в чому був одягнений ОСОБА_3 03 червня 2019 року, в той час як свідок ОСОБА_7 не зміг це пригадати.

Суд зазначає, що згідно ч.ч.4,5,16 ст. 352 КПК України кожний свідок допитується окремо. Свідки, які ще не дали показань, не мають права перебувати в залі судового засідання під час судового розгляду. За клопотанням сторони кримінального провадження або самого свідка свідок допитується за відсутності певного допитаного свідка, а допитаний свідок може бути залишений у залі судового засідання на вимогу суду.

У зв`язку з тим, що під час допиту свідків судом було дотримано вимоги вказаної статті, клопотання про залишення допитаних свідків у залі судового засідання від інших учасників судового провадження суду не надходили, а у суду були відсутні підстави для такої вимоги, тому суд вважає, що показання вказаних свідків є належними та допустимими доказами в даній справі.

Крім того, суд вважає, що показання свідків є логічними, такими, що не суперечать один одному, підтверджують факт виявлення обвинуваченого о 21 годині 00 хвилин поблизу маскувальної огорожі дільниці №2 охоронюваної території ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» по вул. Військове містечко, біля буд.15 в с. Аполлонівка Солонянського району Дніпропетровської області, про що зазначено і в обвинувальному акті.

Також суд не приймає посилання захисника адвоката ОСОБА_5 на те, що згідно показань вказаних свідків вбачається вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, а саме передбаченого ст. 307 КК України, а таке обвинувачення ОСОБА_3 не пред`явлене. Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Оскільки суд позбавлений можливості погіршувати становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, тому посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що дії ОСОБА_3 підпадають під правову кваліфікації, передбачену ст. 307 КК України судом не приймаються.

Згідно досліджених судом рапортів від 03 червня 2019 року, ОСОБА_3 був виявлений о 21 годині 00 хвилин поблизу маскувальної огорожі дільниці №2 охоронюваної території ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» по вул. Військове містечко, біля буд.15 в с. Аполонівка Солонянського району Дніпропетровської області, про що зазначено і в обвинувальному акті.

Також ОСОБА_3 добровільно надав згоду на здійснення його огляду та речей, які одягнені на ньому, а згідно протоколу огляду від 03 червня 2019 року у нього в лівій кишені штанів, одягнених на ньому було виявлено наркотичні засоби, які були поміщені до спец пакету № 44922604, 3562429, 3562451, 3523816 та постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 04 червня 2019 року приєднані в якості речових доказів.

Згідно Висновку експерта № 1/8.6/2402 від 21 серпня 2019 року надані на експертизу речовини, які знаходилися в спец пакеті № 3562429 містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон (фенадон). Маса метадону в речовині становить відповідно 0,1405 г, 0,1681 г, 0,1364 г, 0,1821 г, 0,1312 г, 0,1599 г (загальною масою 0,9182 г). Надана на експертизу рідина масою 1,4715 г містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0619 г. Надана на експертизу речовина масою 16, 137 г, яка поміщена до спец пакету №3562429 є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 14,362 г.

Тобто вказаним Висновком підтверджено те, що вилучені у ОСОБА_3 речовини є наркотичними засобами.

Тому суд вважає, що діям обвинуваченого правильно надано оцінку та його дії вірно кваліфіковані як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

На підставі досліджених судом доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 309 КК України повністю доведена, оскільки показання свідків узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами та з показаннями самого обвинуваченого.

Отже, відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Судом встановлено, що він діяв з прямим умислом, без корисливого мотиву. Обвинувачений є суб`єктом цього кримінального правопорушення, оскільки є осудною та повнолітньою особою.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують покарання не зазначено, а обставиною, яка обтяжує покарання вказано рецидив злочинів.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також те, що він визнав свою вину лише в судовому засіданні, вважає, що в даній справі відсутні обставини, які пом`якшують покарання, оскільки щире каяття, про що зазначив адвокат ОСОБА_5 як характеризуюче ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання. Однак, суд не встановив усіх цих ознак та вважає, що така обставина, яка пом`якшує покарання відсутня.

Також суд вважає, що в даній справі відсутня обставина, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке є проступком. В той же час згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2014 року обвинувачений був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився по відбуттю строку покарання 18 січня 2016 року. Згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2013 року був засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Вказане покарання було частково приєднано до покарання за вироком від 20 лютого 2014 року. Таким чином ОСОБА_3 є особою яка була раніше судима за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

У той же час суд вважає, що оскільки ст. 67 КК України передбачає таку обставину яка обтяжує покарання, як рецидив злочинів, а відповідно до ст. 34 цього Кодексу рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, тому в даному випадку наявний рецидив кримінальних правопорушень (злочину та проступку на момент його вчинення). Однак ст. 67 КК України містить саме рецидив злочинів. Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тому суд вважає, що рецидив злочинів в даному випадку відсутній.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив злочин в сфері обігу наркотичних засобів вперше; є раніше судимим, перебуває в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями з 2019 року, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без ізоляції його від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.

Під час вирішення питання про призначення покарання, суд враховує те, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року було внесено зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, яка діяла як на час вчинення обвинуваченим проступку, так і на час розгляду справи судом, що може поліпшувати його становище в частині призначеного покарання.

Призначення більш м`якого виду покарання у вигляді штрафу, про що просив захисник, або виправних робіт є недоцільним, оскільки обвинувачений не працює, а призначення покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком, про що просив прокурор, не досягне своєї мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки речові докази по справі наркотичні засоби, які були поміщені до спец пакету № 44922604, 3562429, 3562451, 3523816 є предметами, виключеними з обігу, тому такі речові докази підлягають знищенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно Довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № №0000329, витрати на проведення експертизи склали 1256 гривень 08 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактичного виконання.

Речові докази по справі: спец пакет № 44922604, в якому знаходиться речовина рослинного походження, спец пакет № 3562429, в якому знаходяться 6 (шість) поліетиленових згортки синього кольору з кристалічною речовиною білого кольору та пластмасова ємність об`ємом 1,5 мл з речовиною темно-коричневого кольору, спец пакет № 3562451, в якому знаходять змиви з долоней пальців лівої руки, спец пакет № 3523816, в якому знаходять змиви з долоней пальців правої руки, а також пакет № 1748313, в якому знаходяться переупаковані об`єкти дослідження - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 1 256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Головуючий: суддя ОСОБА_1