Дата документу 19.01.2022 Справа № 322/1106/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/1106/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/85/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області),
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення EASYCON),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новомиколаївка, Новомиколаївського району, Запорізької області, проживаючого (зі слів) за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 лютого 2022 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з начальником Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він будучи обвинуваченим за скоєння злочину, передбаченого ст. 185 КК України, не працюючим, не маючі легальних джерел доходів для існування, отримавши інформацію про словесний конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не пізніше липня 2021 року сформував умисел на незаконне збагачення шляхом вимагання чужого майна у ОСОБА_11 .
З метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_8 в період з липня 2021 року по грудень 2021 року систематично телефонував ОСОБА_11 та пред`являв незаконну вимогу передати гроші за вирішення питання щодо конфлікту із ОСОБА_10 , супроводжуючи вимогу погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_11 та його близькими родичами.
Не пізніше листопада 2021 року ОСОБА_8 , шляхом висловлювання погроз насильства над потерпілим ОСОБА_11 під час телефонної розмови отримав від останнього обіцянку розрахуватись та передати майно або грошові кошти.
Продовжуючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом вимагання, 8 грудня 2021 року, приблизно о 8 год. 55 хв., ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Мерседес S 400» д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав на територію фермерського господарства «ПАВЕЛ-АГРО», розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Новомиколаївка, вул. Вільна, 4а, де зустрівшись особисто із потерпілим ОСОБА_11 знову висунув до останнього незаконну вимогу передати йому грошові кошти в сумі 500 гривень з погрозою застосування насильства. Після чого, не отримавши бажаного результату, а саме грошових коштів, розуміючи необхідність застосування більш радикальних заходів та дієвих методів під час вчинення злочину, ОСОБА_8 дістав із салону автомобілю «Мерседес S 400» д.н.з. НОМЕР_1 металевий пістолет, який, утримуючи у правій руці продемонстрував ОСОБА_11 і, пересмикнувши затвор, направив ствол пістолету в бік потерпілого, при цьому висловив погрозу прострелити йому ногу, тобто погрозу заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Однак, потерпілий ОСОБА_11 так і не виконав незаконну вимогу ОСОБА_8 про передачу йому грошових коштів, оскільки не мав фінансової можливості, після чого останній на автомобілі «Мерседес S 400» д.н.з. НОМЕР_1 покинув місце вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вимозі передачі чужого майна з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому (вимагання), тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

8 грудня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (а.с. 6).

8 грудня 2021 року о 12 год. 20 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 12-14).

9 грудня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (а.с. 69-72).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000085, внесеного до ЄРДР 8 грудня 2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково та обрати міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , не пов`язану з триманням під вартою, а також з метою дотримання права на життя підозрюваного ОСОБА_8 просить зобов`язати уповноважених осіб ізолятору тимчасового тримання м. Запоріжжя забезпечити медичне обстеження стану здоров`я підозрюваного із залученням лікарів терапевта, хірурга, а у випадку необхідності залучити хірурга для проведення операції, встановити мінімальний розмір застави.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що станом на сьогоднішній день ОСОБА_8 знаходиться в ізоляторі тимчасового тримання в м. Запоріжжі, оскільки в його тілі знаходиться два інородних тіла, слідчий ізолятор відмовляється приймати підозрюваного у зв`язку із тим, що останній потребує хірургічного втручання, медична допомога не надається, предмети знаходяться в тілі людини.
Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права України, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при постановлені зазначеної ухвали у суду не було достатніх підстав вважати, що ризики, які судом були встановлені, не будуть попереджені шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Вказує, що клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та дані, на які посилається орган досудового слідства щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є уявними та припущенням, які не підтверджуються жодним доказом, тому у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_8 буде впливати на свідків, потерпілого, або будь-яким чином перешкоджати встановлювати істини по справі.
Вказує, що у органу досудового слідства відсутня будь-яка інформація, що ОСОБА_8 якимось чином намагався вплинути на свідків у кримінальному провадженні під час здійснення досудового слідства. Будь-які заяви, які б надійшли від свідків чи інших учасників кримінального провадження, у органу досудового слідства відсутні.
Крім того, вказує, що зазначений ризик може бути забезпечений покладеним на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, його роль та наслідки кримінального правопорушення не можуть бути підставою обрання найсуворішого запобіжного заходу, оскільки вину підозрюваного у вчиненні даного діяння не доведено у встановленому законодавством України порядку.
Також вказує, що у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та їх належну поведінку.
Зауважує, що хоча ОСОБА_8 і підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких, однак має в м. Запоріжжі місце проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із своєю матір`ю, хоча і неофіційно, однак працює, в нього наявний ряд хронічних захворювань, однак належної медичної допомоги ним не отримано. Це все свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід може забезпечити належну поведінку підозрюваного.
Звертає увагу на те, що захисником було подано клопотання в порядку ст. 206 КПК України щодо доставки підозрюваного до лікарні, однак слідчим суддею було відмовлено у його задоволенні.
Зазначає, що до підозрюваного без належного на те обґрунтування взагалі не застосовано як альтернативний запобіжний захід заставу.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 підтримала подану нею апеляційну скаргу та зазначила, що наразі ОСОБА_8 знаходиться у слідчому ізоляторі, в його тілі продовжує перебувати стороннє тіло, проте, останнього було обстежено та згідно висновку лікарів він може перебувати в умовах слідчого ізолятору, а тому вимоги апеляційної скарги з приводу зобов`язання уповноважених осіб забезпечити медичне обстеження стану здоров`я підозрюваного не підтримує.
Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив звернути увагу на те, що підозрюваного було затримано за ст. 208 КПК України, його направили до ізолятору тимчасового затримання, викликали йому швидку допомогу, перед доставкою до суду першої інстанції його було доставлено до лікарні, проте у суді також було викликано швидку допомогу, де лікарі пропонували без оперативного втручання вилучити стороннє тіло, однак, підозрюваний відмовився та звернувся зі скаргою, в якій зазначив, що не хоче отримувати медичну допомогу, оскільки не згоден з діями поліції. Такі дії підозрюваного підтверджують наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Повідомлений належним чином підозрюваний ОСОБА_8 заяв про забезпечення його участі або відкладення розгляду апеляційної скарги його захисника не подавав.
Враховуючи, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_8 , з урахуванням ч. 4 ст. 405 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги його захисника по суті.

Заслухавши доповідь судді, захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, який законом віднесено до тяжких умисних злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 7 років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Доводи захисника про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який відноситься до категорії тяжких умисних злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 7 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, як вбачається із матеріалів клопотання, підозрюваним ОСОБА_8 не було повідомлено органу досудового розслідування свого місця проживання, а як випливає із рапорту о/у СКП відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 за місцем своєї реєстрації підозрюваний не мешкає (а.с. 40), що також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначення в апеляційній скарзі захисником та самим підозрюваним у суді першої інстанції про місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 є не підтвердженим відповідними доказами та не може бути єдиною підставою для встановлення відсутності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що як свідчать матеріали клопотання, підозрюваний ОСОБА_8 під час вчинення вимагання, використовував відносно потерпілого предмет схожий на пістолет, місце знаходження якого на теперішній час невідомо, що дає підстави вважати, що будучі на свободі, підозрюваний може вчинити всі дії, які направлені на приховання або знищення вказаної речі задля уникнення можливого покарання.
Також не виключається можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки останні є знайомими підозрюваного ОСОБА_8 і йому відомі їх анкетні дані, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання, тим самим перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню для уникнення кримінальної відповідальності.
При цьому, посилання захисника на відсутність у органу досудового розслідування будь-яких заяв від потерпілого та свідків про вчинення впливу на них зі сторони підозрюваного не можуть свідчити про відсутність ризику - незаконного впливу на вказаних осіб, оскільки такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_8 не вказав будь-яких фактів, в тому числі не повідомив відомості про чоловіка, який знаходився в автомобілі, на якому приїхав підозрюваний до потерпілого та судячи із пояснень останнього передав ОСОБА_8 предмет, схожий на пістолет. Такі дії підозрюваного дають підстави вважати, що останній перешкоджає кримінальному провадженню.

Також, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_8 офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається, відсутні дані, що він має постійне джерело доходу, що у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних злочинів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 має ряд хронічних захворювань, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційному суду не надано.

Посилання захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 неофіційно працює не можуть бути єдиною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи навіть той факт, що в апеляційній скарзі не вказується про місце такої роботи.

Доводи з приводу не застосування до підозрюваного застави також є безпідставними, у зв`язку із наступним.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вчиненні злочину, де одною із характеризуючи ознак є погроза заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, а тому на думку колегії суддів, висновок слідчого судді про не визначення для ОСОБА_8 застави є обґрунтованим.

Вимоги апеляційної скарги в частині зобов`язання уповноважених осіб забезпечити медичне обстеження стану здоров`я підозрюваного, апеляційним судом не розглядались, у зв`язку із відмовою захисника від них у судовому засіданні апеляційного суду.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 206, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 лютого 2022 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4