Справа № 496/916/21
Провадження № 1-кп/496/212/22
У Х В А Л А

07 лютого 2022 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 000662 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Біляївський районний суд Одеської області розглядає зазначене кримінальне провадження.
14 лютого 2022 року закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Прокурором до суду було подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав, просив його задовольнити, так як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, необхідність яких допитати може виникнути під час судового розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечувала проти продовження строків тримання під вартою, оскільки вина обвинуваченого не доведена, ОСОБА_4 знаходився на території України, проживав Овідіопольский район, с. В. Долина у зв`язку з чим, просила обрати обвинуваченому заставу, так як він був працевлаштований, мав постійний заробіток.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника.
Згідно телефонограми потерпіла ОСОБА_10 повідомила про неможливість явки в судове засідання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, що додані до клопотання, суд дійшов до наступного висновку:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Приймаючи рішення про можливість продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою суд приймає до уваги, що у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller проти Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller проти Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter проти Austria/;
ризик, що особа порушить громадський порядок / справа Letellier проти France/.
Доцільність продовження строку перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Відмовляючи у застосуванні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, суд керується тим, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КПК України, а саме в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, суд вирішив не визначати розмір застави.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, вік та стан здоров`я обвинуваченого, враховуючи те, що інші характеризуючі дані ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, обвинуваченим та його захисником не надані, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років та ризики, які на даний час не перестали існувати, а також те, що обвинувачений не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, є громадянином іншої держави, на території України проживає, але не зареєстрований, що збільшує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, тому суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи та вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою без заміни на інший, більш м`який запобіжний захід та без внесення застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 314-315, 376, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 07 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року, включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст оголошено 09.02.2022 року о 10:20 годині.

Суддя ОСОБА_1