Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/203/22
Провадження №1-кс/542/49/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2022 року смт Нові Санжари
Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000024 від 11.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Начальник Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на:
-автомобіль вантажного типу, маркування ГАЗ - 2705, білого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , юридична адреса м.Полтава, вул.Довженка, 2А, НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження, та користування, який буде зберігатися на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів відділенні поліції №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Нові Санжари пл. Перемоги 1, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
-дві пластикові ємності наповнених відповідно до наданої документації абсорбент газоконденсатний марки «С» об`ємом 2000 літрів, які відповідно до наданої документації, належать ПП`ОІЛ-ОПТ-ПЛЮС», м.Полтава, вул.Довженка, 2А, 36002, які будуть зберігатися у відділенні поліції №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Нові Санжари пл. Перемоги 1, до скасування арешту майна у встановленому КПК України поряду.
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СД ВП №3 ПРУП ГУНП України в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000024 від 11.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що 11.02.2022 року близько 13:57 год. в смт.Нові Санжари, вул. Центральна, 3, Полтавського району, Полтавської області, працівниками поліції був зупинений автомобіль ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який здійснював перевезення 2000 л. дизельного палива з порушенням встановлених норм, що призвело до порушення правил безпеки під час робіт з підвищеною небезпекою.
Даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 11.02.2022 року за ознаками ч. 1 ст. 272 КК України.
Зазначає, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного доказу, з необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування шляхом проведення відповідних судових експертиз, а саме інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження автомобіля марки ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 разом з вантажем, а саме двома пластиковими ємностями наповнених відповідно до наданої документації абсорбент газоконденсатний марки «С» об`ємом 2000 літрів, які вилучені до відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області є потреба в накладенні арешту на майно.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в клопотанні.
Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки відсутні правові підстави арешту майна, а також можливість його використання в якості доказу у кримінальному провадженні, що розпочато за ч. 1 ст. 272 КК України.
Вислухавши прокурора, пояснення власника майна та його представника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Положення ч.2 ст.131 КПК України передбачають, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1. збереження речових доказів; 2.спеціальної конфіскації; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Слідчим суддею встановлено, що як з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і з клопотання прокурора вбачається, що ВП №3 Полтавського РУЮ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 11.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України за фактом того, що 11.02.2022 року близько 13:57 в смт Нові Санжари, вул.Центральна, Полтавського району, Полтавської області, працівниками поліції був зупинений автомобіль марки ГАЗ 27.05д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який здійснював перевезення 2000 л дизельнолго палива з порушенням встановлених норм, що призвело до порушення правил безпеки під час робіт з підвищеною небезпекою (а.с.8).
Диспозиція ч. 1 ст. 272 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
З проколу огляду від 11.02.2022 року вбачається, що в смт Нові Санжари по вул.Центральній був виявлений автомобіль марки ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , завантажений двома пластиковими ємностями з наповненими рідиною, з характерним запахом дизельного пального (а.с.11-12).
В даному випадку арешт майна обґрунтовується метою забезпечення збереження речових доказів, та відшкодування шкоди.
Постановою дізнавача вказані автомобіль та дві пластикові ємності наповнені абсорбентом газоконденсатним марки «С» визнано речовими доказами (а.с. 13).
Визнання дізнавачем зазначеного майна речовим доказом в цьому кримінальному провадженні, само по собі, не може бути підставою для накладення арешту на це майно.
Так, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтовано та в матеріалах, які додані до клопотання, відсутні докази, що майно на яке просять накласти арешт: автомобіль та дві пластикові ємності наповнені абсорбентом газоконденсатним марки «С» є чи знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, чи обєктом кримінально протиправних дій. Не наведено, які саме сліди кримінального правопорушення вони на собі зберегли, які інші відомості можливо отримати за їх допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що розпочато саме за ч. 1 ст. 272 КК України, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Відсутні такі дані про те, яким чином буде використаний як доказ у кримінальному провадженні автомобіль й дві пластикові ємності наповнені абсорбентом газоконденсатним марки «С», й в дізнавача від 11 лютого 2022 року про визнання майна речовими доказами по кримінальному провадженню №0000024, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.
Не зазначено та не доведено яким критеріям щодо речового доказу відповідає вказане майно й в тексті клопотання.
А також із змісту самого клопотання не вбачається для доказу якого саме факту чи обставин, пов`язаних з розслідуванням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, прокурор просить накласти арешт на вказане в клопотанні майно.
Що позбавляє слідчого судді можливості зробити висновок про відношення майна до кримінального провадження як речового доказу.
При цьому в клопотанні власниками майна зазначені: автомобіля ОСОБА_4 , двох пластикових ємностей, наповнених абсорбентом газоконденсатним марки «С» ПП «Оіл-Опт-Плюс», правомірність володіння яких вказаним майном не оспорюється.
Так, з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.16), вбачається, що ПП «Оіл-опт-плюс» здійснює оптову торгівлю твердим, рідким та газоподібним паливом і подібними продуктами. Керівником підприємства є ОСОБА_4 .
Також, з матеріалів провадження вбачається, що власником майна абсорбенту газоконденсатного надані документи про його придбання та його законне походження.
Так, в матеріалах справи наявні видаткові та товаротранспортна накладні ПП «Оіл-Опт-Плюс» на придбання та перевезення абсорбенту газоконденсатного марки «С».
При тому, що відомості про розпочате кримінальне провадження саме щодо посадових осіб вказаного підприємства матеріали клопотання не містять, як й не містять ознаки об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, у викладі фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення щодо будь-якого підприємства чи виробництва, особою, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки, не зазначені наслідки у вигляді створення загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, крмі того йдеться про перевезення 2000 л дизельного палива, в той час як ініціатор клопотання просить накласти арешт на 2000 л абсорбенту газоконденсатного марки «С».
Крім того в ході дослідження матеріалів доданих до клопотання встановлено, що санкція статті, щодо якої внесено відомості в ЄРДР не передбачає конфіскації майна, як додаткового покарання, а також те, що підозру нікому не пред`явлено.
Зазначення про необхідність проведення експертних досліджень також є необгрунтованим, оскільки з часу вилучення майна 11.02.2022 року будь-які експертизи слідчим призначені не були, експериментальні зразки не відібрані, та про необхідність проведення експертизи паливно-мастильних матеріалів не зазначено.
Посилання же в клопотанні на арешт вказаного майна з метою відшкодування шкоди слідчий суддя також вважає безпідставним, оскільки відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
В даному випадку прокурором не вказаний розмір шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, розмір цивільного позову, вартість майна, на яке просять накласти арешт, а крім того в такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.
Отже, з`ясувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевіривши розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки надані матеріали не доводять обґрунтованості мети та наявність правових підстав для накладення арешту на майно та можливості його використання в якості доказу у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000024 від 11.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Новосанжарського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1