ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№616/199/21 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1008/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.187 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
- обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова, в режимі відеконференції, кримінальне провадження № 11-кп/818/1008/22 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року, -
УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 за ч.3 ст.187 КК України повернуто прокурору в порядку, передбаченому ч.3 ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини щодо кожного з обвинувачених, не конкретизовані дії та роль кожного обвинуваченого стосовно їх попередньої змови, не зазначені наслідки дій обвинувачених відносно потерпілих щодо застосованого насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я. Указав, що в обвинувальному акті не зазначено, хто саме застосовував насильство проти потерпілих та не міститься відомостей про розмір майнової шкоди кожному із потерпілих.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України та містить усі необхідні складові. Указав, що суд, у порушення вимог ст.314 КПК України, фактично надав оцінку суті обвинувачення, тобто вийшов за межі підготовчого судового засідання. Також зазначив, що відсутність в обвинувальному акті відомостей про розмір завданої шкоди кожному з потерпілих не може бути підставою для повернення обвинувального акту. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинувачених та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Обвинувачений ОСОБА_14 будучи повідомлений про дату, час та місце судового засідання, від участі в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, відмовився, тобто скористався своїм процесуальним правом, а тому апеляційний розгляд проводився за його відсутності.
Відповідно до вимог, передбачених п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
За приписами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Висновки суду першої інстанції про те, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини та формулювання обвинувачення є неповними, не конкретними та містять протиріччя, є передчасними.
З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
Як вбачається зі змісту викладених у обвинувальному акті фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, у цьому процесуальному документі зазначено час, місце, спосіб, форма вини та мотиви вчинення кримінальних правопорушень кожним з обвинувачених, окремо.
До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, а також зазначено формулювання обвинувачення щодо кожного з обвинувачених окремо, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення, а також можливість суду роз`яснити його обвинуваченим.
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Крім того, 27 січня 2022 року до Харківського апеляційного суду надійшли клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на 60 діб. В обґрунтування вказаних клопотань прокурор посилається на те, що кримінальне правопорушення в якому вони обвинувачуються є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років. Указав, що обвинуваченні після вчинення кримінальних правопорушень намагалися зникнути з місця його вчинення. Зазначив, що наявність ризику незаконно впливати на потерпілих, свідків підтверджується тим, що обвинуваченим відомі їх прізвища та місце проживання, контакті номери телефонів. Наголосив, що ОСОБА_14 також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше притягався до кримінальної відповідальності.
31 січня 2022 року до Харківського апеляційного суду захисник ОСОБА_10 подала клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування свого клопотання захисник послалася на те, що ОСОБА_12 раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки. Указала, що потерпілі та свідки проживають в іншій місцевості, а тому можливість впливу на них відсутня.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Наразі передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду чи вчинити новий злочин, береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення призначеного покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.
Ураховуючи, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, було вчинено за попередньою змовою, поєднане із насильством та проникненням у житло, обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не гарантує, що вони не стануть переховуватися від суду та органів виконання покарань, не вчинять інше кримінальне правопорушення.
Крім того, доводи прокурора про можливість впливу на потерпілих та свідків є обґрунтованими, оскільки обвинуваченим відомі їх місце проживання та контактні дані.
До того ж на даний час потерпілі та свідки не допитані, що додатково підтверджує наявність вказаного ризику, оскільки обвинуваченим пред`явлено обвинувачення із застосування насильства до потерпілих, а тому обрання до них більш м`якого запобіжного заходу може спричинити ризик незаконного впливу на них з метою примушування потерпілих, свідків надати інші показання.
Зазначене свідчить про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених, не зменшились та існують на даний час.
Тому застосування до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не є достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає зазначеним у ст.177 КПК України меті і підставам його обрання, а також передбаченим ст.178 КПК України обставинам, які повинні бути враховані при його обранні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 задовольнити.
Клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_12 , 1985 року народження, ОСОБА_13 , 1984 року народження, ОСОБА_14 , 1989 року народження та ОСОБА_11 , 2001 року народження, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31 березня 2022 року.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2021 рокупро повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: