ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2284/21 Справа № 189/347/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, маючої неповну середню освіту, одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року ОСОБА_8 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 07 лютого 2020 року.
Зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 07 лютого 2020 року до набрання вироку законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 , в кінці квітня місяця 2019 року, близько 22.00 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, прибула за адресою свого мешкання, а саме, АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 і знайомим ОСОБА_10 .
Знаходячись у вітальній кімнаті будинку, де в цей час перебував її брат ОСОБА_11 , в ході виниклої на ґрунті особистих неприязних відносин сварки чоловіка обвинуваченої - ОСОБА_9 із братом обвинуваченої - ОСОБА_11 , між останніми сталася бійка, під час якої ОСОБА_9 , знаходячись позаду ОСОБА_11 обхватив його руками за тулуб та руки, тим самим обмеживши рухи ОСОБА_11 , щоб останній не мав змоги наносити йому удари. В цей час ОСОБА_8 користуючись уразливістю ОСОБА_11 , без попередньої змови із ОСОБА_9 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, по раптово виниклому умислу, направленому на умисне позбавлення життя ОСОБА_11 , зі столу, що знаходився біля неї взяла у праву руку кухонний ніж та, приховуючи його від ОСОБА_9 і ОСОБА_11 збоку за своєю ногою, наблизившись до ОСОБА_11 , одразу із застосуванням фізичної сили нанесла йому не менше чотирьох прямих ударів у черевну порожнину, грудну клітину і один боковий удар в шию з лівої сторони, після чого, доводячи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 та бажаючи настання таких наслідків, направилась до двору домоволодіння, де вона мешкає, та взявши до рук металеву сокиру повернулась до будинку, після чого направилась до ОСОБА_11 , який в цей час знаходився на підлозі вітальної кімнати, та нанесла два удари сокирою по голові останнього, чим спричинила смерть ОСОБА_11 , тим самим довела свій злочинний умисел до кінця.
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 помер на місці скоєння злочину, а саме: в будинку домоволодіння АДРЕСА_1 близько 22.30 годин в кінці квітня місяця 2019 року.
Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 передбачена ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 115 КК України в частині призначеного їй покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити обвинуваченій за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років, мотивуючи такі вимоги тим, що призначене судом першої інстанції покарання через свою м`якість не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченої. В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.
Захисник обвинуваченої в своїй апеляційній скарзі просить вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 115 КК України змінити, призначивши обвинуваченій більш м`яке покарання, аніж обрано судом першою інстанції. В мотивування таких вимог захисник посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було належним чином враховано сприяння ОСОБА_8 органам досудового розслідування при встановленні істини по даному кримінальному провадженню, а також, те, що остання на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не знаходиться, не офіційно працювала та утримувала двох неповнолітніх дітей, раніше не судима.
Обвинувачена просила суд апеляційної інстанції переглянути вирок суду та призначене судом першої інстанції покарання, оскільки на її думку обраний судом термін є занадто суворим та несправедливим.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав та мотивів викладених в ній. Проти задоволення апеляційних скарг захисника обвинуваченої та обвинуваченої прокурор заперечував, посилався на їх безпідставність та необґрунтованість.
Захисник обвинуваченої та сама обвинувачена в судовому засіданні, подані з їх боку, апеляційні скарги підтримали, просили їх задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги прокурора та ухвалення нового вироку щодо призначення більш суворого покарання захисник та обвинувачена заперечували.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченої, перевіривши матеріали провадження в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченої підлягають залишенню без задоволення, щодо апеляційної скарги прокурора, то на думку колегії суддів вона підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасуванню із ухваленням в цій частині нового, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація її дій в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію її дій, невиявлено.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст. ст. 65, 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті. При призначенні покарання, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви скоєння особою кримінального правопорушення, її ставлення до скоєного та поведінку після вчинення злочину.
Виходячи з положень ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин, характер кримінального правопорушення, яке пов`язано із злочинами проти життя та здоров`я особи та виразилось у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині та правильно врахував суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , яка за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружена, у лікаря нарколога чи психіатра на обліку не перебуває, не працює, що свідчить про відсутність в останньої бажання забезпечувати достатній та необхідний рівень життя своїм неповнолітнім дітям, створювати їм умови для повноцінного та всебічного розвитку, маючи розлад психіки та емоційно нестійкий розлад особисті замість підтримання стану свого психічного здоров`я в нормі - вживає спритні напої.
Врахував і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченій, серед обставин, які обтяжують покарання враховано - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину проти особи, з якою обвинувачена перебуває у родинних відносинах, поведінку ОСОБА_8 як в момент вчинення злочину, так і після, яка вчинивши особливо тяжкий злочин, довгий час його приховувала, зізнаватися у скоєному не збиралась, в ході судового провадження свою провину заперечувала та призначив обвинуваченій за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченої, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самою ОСОБА_8 так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів прокурора про те, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_12 через свою м`якість не відповідає обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. З огляду на викладене, колегія суддів і не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту та обвинуваченої щодо необхідності призначити більш м`яке покарання. Доводи сторони захисту про те, що при розгляді кримінального провадження та призначення покарання, судом першої інстанції поза увагою залишились такі обставини, як сприяння органам досудового розслідування при встановленні істини по даному кримінальному провадженню, а також, те, що остання на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не знаходиться, раніше не судима колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції прийняв до уваги вказані обставини та відобразив їх в судовому рішенні. Враховуючи поведінку обвинуваченої після вчинення злочину, яка провину у вчиненому не визнала, зізнаватись не збиралась, вжила заходів щодо приховання злочину, колегія суддів вважає доводи захисника про те, що ОСОБА_8 сприяла органам досудового розслідування при встановленні істини по даному кримінальному провадженню такими, що спрямовані на уникнення останньої від кримінальнох відповідальності за вчинений злочин, зокрема, намаганням зменшити строк обраного судом першої інстанції покарання. Обґрунтованих та достовірних доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що обвинувачена неофіційно працювала та утримувала свої неповнолітніх дітей, захисник також не надав.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування судових рішень, окрім невідповідності призначеного покарання, ступеню тяжкості вчиненого злочину, колегією суддів не встановлено, як і підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника.
Тож, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 414, 420, 421 КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженою в той самий строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4