Справа № 700/589/21
Провадження № 1-кп/700/117/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 р. Лисянський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка кримінальне провадження № 1-кп/700/117/21 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні маючий неповнолітню доньку, раніше судимого: Лисянським районним судом Черкаської області 30.04.2021 року за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, судимість у законному порядку не знята та не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення передбачення ч. 2 ст. 389 КК України,
установив:
ОСОБА_4 засуджений вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 30.04.2021 року №700/421/20 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 150 (сто) годин громадських робіт, 05.07.2021 ОСОБА_4 поставлено на облік філії Лисянського районного сектору Державної установи «Центру пробації» в Черкаській області та 07.07.2021 направлений для відбування покарання до КП «Благоустрій», що знаходиться в смт. Лисянка Звенигородського району Черкаської області, тобто за місцем фактичного його проживання. Проте, ОСОБА_4 12.07.2021, 13.07.2021, 14.07.2021, 15.07.2021, 16.07.2021, 19.07.2021, 20.07.2021, 21.07.2021, 22.07.2021, 23.07.2021, 26.07.2021 умисно, безпричинно не з`являвся для відбування покарання у вигляді громадських робіт до КП «Благоустрій», що в смт. Лисянка Звенигородського району Черкаської області. Не відбута частина покарання становить 22 години громадських робіт.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю та пояснив, що не відбув громадські роботи, оскільки пішов на заробітки і легковажно поставився до наслідків. У вчиненому кається та просить суворо не карати.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Суд з`ясував, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст обставин справи, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, керуючись приписами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи ніким із сторін судового провадження не оспорюються.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд дійшов до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості.
На обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, а саме у виді арешту.
Судом призначається саме реальне покарання, оскільки раніше призначене судом реальне покарання у виді громадських робіт, засуджений не відбув.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не пред`являвся. Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 349-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді одного місяця арешту.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням приписів ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лисянського районного суду Черкаської області області від 30 квітня 2021 року та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1(одного) місяця 2 (двох) днів арешту.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
На вирок суду може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій. У разі подачі апеляцій, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку суду негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1