ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2576/21 Справа № 211/1806/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

02 листопада 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (приймають

участь в режимі відеоконференції),

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000043 за апеляційними скаргами першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_13 , прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року щодо
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 12.06.2018 року Довгинцвським районним судом м. Кривого Рога Дніпропетровської області за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384, ч.1 ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 189, п.п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 189, п.п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 189, п.п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року: - ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років; - за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна; - за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; - за ч.4 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна; - за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років; - за п.п. 3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_12 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; - ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років; - за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна; - за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; - за ч.4 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна; - за п.п. 3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна; - ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років; - за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна; - за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; - за ч.4 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна; - за п.п. 3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_11 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Цим же вироком стягнуто, солідарно в рівних частинах, з ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 106 499,30 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 300 000 грн.
Прокурори, обвинувачені та захисник подали апеляційні скарги на вищевказаний вирок.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, строк якого спливає 07 листопада 2021 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під вартою без визначення застави, оскільки ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу, а саме, переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати, так як ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, окрім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 місця роботи та коштів на існування не мають, а ОСОБА_12 є особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності, на утриманні малолітніх та будь-яких інших осіб не мають.
Захисником ОСОБА_8 під час судового розгляду надано заперечення на клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просить вказане клопотання залишити без задоволення, а до обвинуваченого ОСОБА_11 застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_12 заявив клопотання про забезпечення особистої безпеки шляхом зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, або постановити ухвалу щодо поміщення його до одиночної камери на період до остаточного вирішення цього провадження, або до моменту вступу судового рішення у законну силу, оскільки під час його етапування з ДУ Криворізька установа виконання покарань №3 до ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 він тимчасово перебував у ДУ Запорізький слідчий ізолятор, де від невідомої йому особи він отримав погрози на позбавлення його життя у ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4. Вказані погрози він оцінює реально, а тому побоюється за своє життя та здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_12 щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою просив постановити рішення на розсуд суду, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заперечували проти його задоволення, а їх захисники просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, також обвинувачений ОСОБА_12 підтримав подане ним клопотання.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а обвинуваченому ОСОБА_12 відмовити у задоволенні заявленого ним клопотання з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинувачених під вартою, колегією суддів встановлено, що продовжують існувати ризики, які визначені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких злочинів та двох особливо тяжких злочинів, серед яких злочин проти життя та здоров`я особи, вчиненого із застосуванням насильства, яке спричинило смерть потерпілого, що передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, враховуючи особи обвинувачених, а саме, що ОСОБА_12 раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раніше не судимі, не працюють, міцних соціальних зв`язків не мають, а також те, що апеляційний перегляд триває, стороною захисту ставиться питання щодо повторного дослідження доказів, - наявні підстави для продовження тримання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під вартою, оскільки заявлені ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати, з урахуванням наведеного, достатнім є термін продовження обвинувачених під вартою до 29.12.2021 року включно.
Разом з тим, посилання прокурора на наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки свідки та потерпіла вже допитані судом першої інстанції.
Враховуючи те, що апеляційний перегляд триває, достатнім є термін продовження обвинувачених під вартою до 29.12.2021 року включно.
Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про забезпечення особистої безпеки слід зазначити таке.
Статтею 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» № 3782-XII від 23.12.1993 року (надалі - Закон) визначено поняття забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві як здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
Відповідно до п. в ст. 2 вказаного Закону, до осіб, які мають право на забезпечення безпеки належать, в тому числі, підозрюваний, обвинувачений, захисники і законні представники.
Статтею 20 цього Закону визначено, що підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
Відповідно до ст. 22 вказаного Закону заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону. Суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язаний перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки.
Зі змісту клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 вбачається, що у ДУ Запорізький слідчий ізолятор він від невідомої йому особи отримав погрози на позбавлення його життя у ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4. Також у вказаному клопотанні зазначено, що по прибуттю до ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 він звернувся до адміністрації вказаної установи з проханням забезпечення його особистої безпеки, у зв`язку з чим, його було поміщено до одиночної камери.
Ознайомившись із цим клопотанням, колегією суддів встановлено відсутність підстав для забезпечення особистої безпеки обвинуваченого ОСОБА_12 , оскільки немає будь-яких даних, що свідчать про наявність реальної загрози життю та здоров`ю обвинуваченого в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4, при цьому, відповідно до його ж клопотання погрози ним було отримано у ДУ Запорізький слідчий ізолятор, також згідно його пояснень, наданих в суді апеляційної інстанції, в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 будь-яких погроз ним не було отримано та було забезпечено його окреме тримання, тобто фактично було виконано заходи на усунення обставин, на існування яких посилався ОСОБА_12 .
Відповідно до п. в ч.2 ст.6 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» органи, які здійснюють заходи безпеки, мають право звертатися до слідчого, дізнавача, прокурора, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, з клопотанням щодо прийняття рішення про застосування заходів безпеки при провадженні процесуальних дій або про скасування здійснюваних заходів.
Від Державної установи Дніпровська установа виконання покарань №4 до Дніпровського апеляційного суду не надходило звернення про застосування заходів безпеки щодо обвинуваченого ОСОБА_12 .
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернутись до ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 для надання матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_12 про застосування заходів безпеки, у зв`язку із здійсненням погроз, а також відомості щодо застосування до ОСОБА_12 заходів безпеки.
Керуючись ст.ст. 199, 331, 405 КПК України, Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до 29 грудня 2021 року включно.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про забезпечення особистої безпеки - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4