Справа № 991/5587/21
Провадження №11-сс/991/513/21
Слідчий суддя: ОСОБА_4.
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів ОСОБА_2.,

ОСОБА_5.,

секретар судового засідання - ОСОБА_6.,

за участю :

особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.08.2021,

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.08.2021, якою було повернуто скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань особі, яка її подала.

До початку розгляду зазначеної вище апеляційної скарги по суті суддею ОСОБА_2. було заявлено собі самовідвід.

Самовідвід суддя ОСОБА_2 заявив собі з тих мотивів, що у листопаді 2017 року під час здійснення ним повноважень представника сторони у Володимирецькому районному суді Рівненської області у нього виник конфлікт із головуючим у справі - суддею Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , який у подальшому перейшов у публічну площину, зокрема - шляхом публікацій у засобах масової інформації. Враховуючи наведену обставину суддя ОСОБА_2 вважав свою участь у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 у якості судді колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду неможливою через те, що у стороннього спостерігача може виникнути сумнів у його неупередженості по відношенню до особи, яка звернулася із апеляційною скаргою. У якості правової підстави для задоволення заяви про самовідвід посилався на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що після оголошення вказаної заяви він згадав про конфліктну ситуацію, що мала місце, але не вважає, що вказані обставини можуть слугувати для відводу судді ОСОБА_2. від розгляду його апеляційної скарги.

Заслухавши суддю ОСОБА_2., думку ОСОБА_1 , дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить наступного висновку.

Положення статей 75, 76 КПК України визначають перелік підстав, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, проте відповідно до положень кримінального процесуального кодексу заявлений відвід має бути мотивований.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p. (далі - Конвенція), кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до п.п. 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Пунктом 1.5 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10 липня 1998 року) визначено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Відповідно до пункту 3 Європейського статуту судді (прийнятий Європейською асоціацією суддів у 1993 року) встановлено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, а й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає самовідвід судді ОСОБА_2. вмотивованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки з точки зору стороннього спостерігача, з огляду на існування публічного конфлікту у минулому, участь судді у розгляду цієї справи по суті може сприйматися як така, що може свідчити про упередженість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80 - 81 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про самовідвід судді колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 - задовольнити.

Відвести члена колегії - суддю ОСОБА_2. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.08.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_5