ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/636/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/312/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000140 за апеляційною скаргою прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 27.04.2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України повернуто прокурору відділу Тернопільської обласної прокуратури.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що обвинувальний акт складено з порушенням загальних засад законності здійснення кримінального провадження, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, принципів верховенства права, що унеможливлює розгляд судом обвинувачення, а тому вказаний обвинувальний акт із зазначеними недоліками повинен бути повернутий прокурору. Зокрема, в обвинувальному акті чітко не викладено форми вини та мотивів кримінального правопорушення, які в даному випадку, а саме при обвинуваченні у вчиненні вбивства за ч.1 ст. 115 КК України, є важливим для правильної кваліфікації дій обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2021 року в частині повернення прокурору обвинувального акту скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, в іншій частині ухвалу залишити без змін. Свої вимоги мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд в своїй ухвалі не зазначив, яку конкретну вимогу до обвинувального акту, що визначено в ст. 291 КПК України, було не дотримано прокурором. Вказує на те, що питання встановлення обставин кримінального правопорушення (форма вини, мотиви злочину тощо) згідно з ст. 314 КПК України, не підлягають розгляду в підготовчому засіданні, а встановлюються під час судового розгляду, суд при проведенні підготовчого судового засідання повинен вирішувати лише ті питання, які зазначені в ст.ст.314,315 КПК України. Прокурор звертає увагу суду на те, що стороною обвинувачення право обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, жодним чином не було порушено так як в обвинувальному акті чітко зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, обвинуваченого та його захисника, які вважають оскаржену ухвалу законною та обґрунтованою, а подану прокурором апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши його обставини, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Судом першої інстанції правильно враховано вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України, згідно якого обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, зміст пред`явленого особі обвинувачення має не лише відповідати закону про кримінальну відповідальність, але і забезпечувати реалізацію права особи точно знати в чому її обвинувачують.

Пред`явлення неконкретного обвинувачення є істотним порушенням права на ефективний захист, за відсутності якого судовий розгляд не може вважатися справедливим.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 25.07.2000р. у справі «Маттоціа проти Італії», вказано, зокрема, що для реалізації положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано право на справедливий судовий розгляд, обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. Також, у рішенні ЄСПЛ від 9.10.2008, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано, що деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в даному випадку обвинувальний акт не відповідає наведеним вимогам КПК України та судовій практиці, оскільки в ньому не вказано форми вини та мотивів кримінального правопорушення, які в даному випадку, а саме при обвинуваченні у вчиненні вбивства за ч.1 ст. 115 КК України, є важливим для правильної кваліфікації дій обвинуваченого. В свою чергу відсутність таких даних може призвести до того, що суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 348 КПК України, а саме до початку дослідження доказів роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.

Отже, відсутність чіткого формулювання обвинувачення, яке інкримінують ОСОБА_7 , суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього.

Більше того, в ході апеляційного розгляду встановлено, що формулювання пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ст.115 КК України не містить фактичних обставин, які передбачені диспозицією вказаної статті. Так, згідно обвинувального акту за ч.1 ст.115 КПК України від 24 червня 2021 року ОСОБА_7 обвинувачується у вбивстві ОСОБА_9 , але серед фактичних обставин зазначено, що ОСОБА_9 померла.

При цьому в обвинувальному акті не наведено фактичних обставин про те, що ОСОБА_7 умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині, тобто вбив її.

Доводи апеляційної скарги прокурора про можливість виявлення вказаних в ухвалі суду першої інстанції недоліків обвинувального акту лише в ході подальшого судового розгляду, не ґрунтується на положеннях кримінального процесуального закону. Так, за змістом ст. ст. 337, 338, 347 КПК України судовий розгляд розпочинається з оголошення прокурором обвинувального акта і проводиться в межах висунутого обвинувачення. За змістом ст.348 КПК України суд до початку дослідження доказів і обставин справи зобов`язаний роз`яснити суть обвинувачення і з`ясувати в обвинуваченого чи зрозуміле воно йому.

Отже, недоліки обвинувального акту в частині формулювання обвинувачення є істотними та порушують право особи на захист, а тому є перешкодою для призначення судового розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2021 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді