Провадження №1-кс/463/150/22
У Х В А Л А

08 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 06 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001502 від 09.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (із дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 від 06.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0001502 від 09.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що оскаржуване рішення є формальним, слідчим не вжито усіх заходів, спрямованих на виконання завдань кримінального провадження, не вчинено слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин.

В судове засідання скаржник подав заяву про підтримання скарги з викладених в ній мотивів та розгляд справи за його відсутності.

Слідчий в судовому засіданні заперечив проти скарги, пояснив, що оскаржувана постанова вмотивована та винесена після повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження, матеріалів скарги, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.11.2020 за заявою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 від 19.10.2020 до ЄРДР за № 0001502 від 09.12.2020 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України - невиконання судового рішення, вчинене службовою особою.

Згідно вказаної заяви про кримінальне правопорушення 09.11.2019 інспектором МП «Львів-аеропорт» Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил, тимчасово вилучено належні ОСОБА_4 речі пальто-пуховики в кількості 9 штук. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 30.04.2020, яка залишена без змін постановою апеляційної інстанції, звільнено ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, закрито провадження у справі та зазначено обов`язок повернути ОСОБА_4 вилучений товар. Однак, службові особи Галицької митниці Держмитслужби свідомо не виконують судове рішення, а безпідставно зазначають про необхідність сплати ОСОБА_4 митних платежів.

Постановою прокурора від 16.03.2021 визначено підслідність провадження за Першим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованому у м. Львові.

Оскаржуваною постановою від 06.12.2021 кримінальне провадження № 0001502 від 09.12.2020 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні службових осіб Галицької митниці Держмитслужби складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, у кримінально-правовому і кримінально-процесуальному значеннях подія злочину (подія кримінального правопорушення) це діяння особи, вчинення якого заборонено законом і яке законодавцем визнається злочином (кримінальним правопорушенням). В найбільш узагальненому визначенні подія злочину це вчинення злочину. Відсутність у діянні особи складу злочину означає одночасно і відсутність події злочину.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 06.12.2021 та матеріалів кримінального провадження № 0001502 від 09.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, слідчим долучено до матеріалів судові рішення на які покликається заявник, досліджено причини невиконання таких, надіслано ряд запитів до Галицької митниці Держмитслужби, отримано відповіді, згідно яких у відповідності до норм Митного кодексу України, положень Порядку роботи складу митного органу видача товарів здійснюється після їх митного оформлення, про що повідомлений і представник заявника. Відтак, слідчим встановлено, що ОСОБА_4 необхідно здійснити митне оформлення товарів та митному посту та прибути на склад митниці. Таким чином, слідчим встановлено, що в ході досудового розслідування не здобуто жодних об`єктивних, фактичних даних які б вказували на факт умисного невиконання судового рішення.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України характеризується невиконанням службовою особою судового рішення (вироку, рішення, ухвали чи постанови, що набрали законної сили), яке полягає у невжитті заходів щодо їх виконання, або у прямій відмові виконати судове рішення чи ухиленні від його виконання. Тобто, службова особа усно чи письмово висловлює небажання виконати рішення або діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання. Також з об`єктивної сторони злочин може характеризуватися перешкоджанням виконанню судового рішення з метою недопущення його реалізації, зокрема забороною підлеглим виконувати рішення. Суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення характеризується виключно прямим умислом.

Разом з тим, виходячи з обставин кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено ознак умисного невиконання судового рішення службовими особами Галицької митниці Держмитслужби, зокрема службові особи не вказують на необхідність сплати ОСОБА_4 митних платежів чи відшкодування витрат без відповідних на це правових підстав.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Лише за таких умов можливе належне виконання завдань кримінального провадження.

Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У справі яка розглядається оскаржувана постанова слідчого є достатньо вмотивованою і містить спростування усіх суттєвих доводів заявника про наявність в діянні ознак кримінального правопорушення, а також обґрунтовані висновки про наявність достатніх підстав, які виключають можливість подальшого проведення досудового розслідування у даному провадженні і обумовлюють його закриття. Крім того викладені у такій постанові доводи і твердження відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у ході досудового розслідування на підставі достатньої кількості належних та допустимих доказів.

Враховуючи наведене, слідчим встановлено всі важливі обставини події за допомогою належних засобів доказування. Будь-які інші доводи чи докази не можуть суттєво вплинути на прийняте рішення. При цьому, скаржником і необґрунтовано необхідність проведення інших слідчих дій та яких саме.

З огляду на обставини кримінального провадження, які всебічно, повно і неупереджено встановлені під час досудового розслідування, вважаю, що слідчий прийшов до вірного висновку про відсутність у діянні службових осіб Галицької митниці Держмитслужби ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, оскільки факт умисного невиконання судового рішення, а також прямого умислу в діях службових осіб не встановлено.
Зібрані докази оцінені слідчим з точки зору належності, допустимості, достовірності, є достатніми для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження. Постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є вмотивованою та відповідає вимогам закону і тому, в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 06 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001502 від 09.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11.02.2022 року о 13.50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1