Провадження №: 1-кп/755/1380/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292 від 02 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
26 серпня 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва з Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Також заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочину, тому існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання проведення судового розгляду іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зважаючи на це, підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний момент відсутні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 не заперечувала щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду, проте заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як її підзахисний не переховується і не буде переховуватись від суду, на попередні судові засідання не з`являвся через проблеми з мобільним телефоном, а вона не попередила його про виклики. Крім того, вказала, що ОСОБА_3 має важкі проблеми зі здоров`ям, потребує операцію на серце, яка має бути проведена найближчим часом, та надала копії виписки з його медичної карти та протоколу УЗД.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника у повному обсязі.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження суд дійшов такого висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному проваджені № 0000292 від 02 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину.
Як вбачається з розділів І, ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування №0000292, обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на: протоколах допиту свідків від 02 лютого, 12 березня, 11 та 12 червня 2021 року, протоколах огляду місця події від 12 березня та 11 червня 2021 року, протоколах про передачу коштів від 12 березня та 11 червня 2021 року, протоколах аудіо-, відео контролю особи від 12 березня та 11 червня 2021 року, постановах про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 10 квітня, 12 квітня, 12 червня, 21 липня 2021 року, тощо.
Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачений ОСОБА_3 міг вчинити злочини, передбачені ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності його вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, здійснюватиметься під час судового розгляду у судовому засіданні, а їх оцінка у нарадчій кімнаті.
Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке.
п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, будучи обізнаним із санкціямистатей, які йому інкримінуються, може переховуватися від суду.
Суд враховує, що запобігання ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_3 , оскільки він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів та за які передбачено покарання від 4 до 8 років позбавлення волі та від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів останніми в ході судового розгляду.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_3 вплинути на свідків, суд враховує, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Водночас суд критично ставиться до ризиків перешкоджання проведенню судового розгляду іншим чином та вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як вказані ризики є формальними та не підтверджуються жодними матеріалами, долученими до клопотання.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якихвін підозрюється, його вік, стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, те, що він не працює, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Разом з тим відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Між тим клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у обвинуваченого наміру переховуватись та перешкоджати судовому розгляду у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Суд звертає увагу на те, що наведені у клопотанні обставини не свідчать про обґрунтованість всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та зазначених прокурором, які б передбачали застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям обвинуваченого на вимогу суду можливе і при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до 08 січня 2022 року, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження, поклавши на обвинуваченого процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатись з м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості інкримінованих йому злочинів та може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.
У судове засідання викликати прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, захисника та обвинуваченого.
Керуючись ст. 42, 177, 181, 194, 291, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000292 від 02 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 30 на 18 листопада 2021 року о 12 год 30 хв.
У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_3 - відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до судута, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
не відлучатися з міста Києва без дозволу суду;
повідомляти судпро зміну свого місця проживання.
Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_3 - до 08 січня 2022 року.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1