Справа №:755/7933/21
Провадження №: 1-кс/755/4949/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" листопада 2021 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на нежитлового приміщення (групу приміщень) № 50, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Зважаючи на обставини кримінального провадження та зазначені положення закону слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність власника майна.

Вивчивши зміст клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування вищезазначеного кримінального провадження за фактом шахрайського заволодіння нежитловими приміщеннями, розташованими за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , які належать територіальній громаді міста Києва.

На цей час органами досудового розслідування встановлено, що, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, первинна реєстрація права власності на групу нежитлових приміщень № 50 загальною площею 476,1 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), зареєстровано 25.07.2018 р. державним реєстратором філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві за Приватним підприємством «ЮТАС» () на підставі: договору купівлі-продажу від 10.10.2003, укладеного між Дочірнім підприємством «Торговий дім «РОДЕНЬ» () та Приватним підприємство «ЮТАС»; акту приймання-передачі майна до договору купівлі-продажу від 10.10.2003.

При цьому, вказаний договір купівлі-продажу від 10.10.2003 нотаріально не посвідчений, а право власності на це майно не було зареєстровано у БТІ згідно чинного на той час законодавства, що є порушенням п. 1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5, згідно якого обов`язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб…., а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

У подальшому ПП «ЮТАС» продало вказане нежитлове приміщення ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2018; а ОСОБА_4 , в свою чергу, продав вказане приміщення ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2021.

За інформацією Департаменту комунального майна КМДА приватизація нежитлового приміщення 476,4 кв.м. на АДРЕСА_2 , на користь Дочірнього підприємства «Торговий дім «Родень» та приватного підприємства «Ютас» не здійснювалась. Департаментом видавались свідоцтва про право власності територіальної громади міста Києва на дві окремі групи приміщень у 2006 та 2005 році відповідно.

Згідно офіційної відповіді КП «Київське міське БТІ» нежитлове приміщення № 50, літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 476,1 кв.м. є підвальним приміщенням будинку, що розташований за вказаною вище адресою. Разом з тим, згідно реєстрових книг БТІ замовлення на проведення технічної інвентаризації, виготовлення технічного паспорту та довідок щодо нежитлового приміщення №50, літ. «Б» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 9, загальною площею 476,1 кв. м., не проводились, відповідних звернень не було.

Разом з тим, первинна реєстрація права власності на будинок, розташований за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 9, що складається з двох груп нежитлових приміщень, була проведена за Територіальною громадою Голосіївського району м. Києва на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22.12.2005 та 11.05.2006 відповідно.

Будинок № 9, розташований по вул. Антоновича у м. Києві, згідно наказу Головного управління охорони культурної спадщини КМДА № 10/34-11 від 10.06.2011 р., належить до переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва, як прибутковий будинок 1911-1912 років забудови (п.25 додатку №1 до наказу).

Таким чином, враховуючи, що приватизація нежитлового приміщення № 50, літ. «Б», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 9, загальною площею 476,1 кв. м., не здійснювалась, відповідно зазначене майно не могло бути реалізоване у 2003 році ДП «Торговий дім «Родень» на користь ПП «Ютас». Отже, під час здійснення первинної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна у 2018 році невстановленими особами було використано підроблені документи на право власності, а саме договір купівлі-продажу від 10.10.2003, акт приймання-передачі майна до договору купівлі-продажу від 10.10.2003, укладених начебто між ДП «Торговий дім «Родень» та ПП «Ютас», а майно вибуло з власності територіальної громади м. Києва внаслідок заволодіння ним шляхом обману.

Належність спірного майна територіальній громаді міста Києва в особі Київради підтверджується, окрім вказаного вище, положеннями статті 7 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 7 грудня 1990 року №533-XII (який діяв на момент проголошення Незалежності України), статті 60 діючого Закону України «Про місцеве самоврядування», статті 35 Закону України «Про власність» (який діяв з 1991 року по 2007 рік), а також Переліком державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 1991 №311.

Таким чином, органом досудового розслідування встановлено, що невстановлені на цей час особи заволоділи комунальним майном на підставі фактично підроблених документів.

Постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 28.10.2021 р. група нежитлових приміщень № 50, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000) визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а відтак підпадає під визначений кримінальним процесуальним законодавством перелік майна, на яке може бути накладено арешт.

Враховуючи наведене, прокурор порушив питання про накладення арешту на вказане нежитлове приміщення (групу приміщень), з метою збереження речових доказів та забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження.

Вислухавши пояснення прокурора, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

На думку слідчого судді, прокурором у клопотанні, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вказане нежитлові приміщення (групу приміщень), із забороною розпорядження вказаним майном, з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, оскільки у даному кримінальному провадженні наявні підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене.

За правилами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, слідчим суддею враховується, що кримінальне провадження розслідується саме за фактом ймовірного заволодіння майном вказаним нежитловим приміщенням внаслідок шахрайських дій.

Таким чином, слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення (групу приміщень) № 50, розташоване за адресою: м.Київ, вул. Антоновича, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000, шляхом заборони відчуження та розпорядження даним нежитловим приміщенням.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6