Справа №463/2592/20
Провадження №1-кс/463/202/21
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

16 лютого 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , погоджене прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ужгород Закарпатської обл., українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово не працюючому, раніше не судимому, розлученому, має на утриманні двох малолітніх дітей 2011, 2012 років народження, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, погодженим з прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» строком на шістдесят днів. У разі застосування судом до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу просить покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що в один із днів березня 2020 року (точного часу досудовим слідством не встановлено, але не пізніше 15 березня 2020 року) у ОСОБА_6 спільно з старшим офіцером (з технічних засобів прикордонного контролю) відділу прикордонного контролю штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди виконувачу обов`язки начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_8 , тобто службовій особі, за сприяння йому, ОСОБА_9 у незаконному переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно злочинного умислу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , майор ОСОБА_8 , при виконанні обов`язків військової служби за посадою повинен був організувати таким чином службу прикордонними нарядами, що забезпечило б безперешкодне переміщення ОСОБА_6 тютюнових виробів через державний кордон України, а також надавати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 службову інформацію про місця розташування прикордонних нарядів для подальшого переміщення тютюнових виробів поза межами розташування пунктів пропуску через державний кордон до Словаччини в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 . 15 березня 2020 року в другій половині дня ОСОБА_6 та старший офіцер (з технічних засобів прикордонного контролю) відділу прикордонного контролю штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою та з метою досягнення бажаного злочинного результату, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 проходить військову службу на посаді виконувача обов`язки начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в силу займаної посади обізнаний з розстановкою сил та засобів Державної прикордонної служби України на закріпленій ділянці державного кордону України, під час особистої зустрічі з останнім поблизу пабу «Белфаст» по АДРЕСА_2 висловили пропозицію ОСОБА_8 систематично надавати неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США за сприяння їм, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у переміщенні поза межами розташування пунктів пропуску тютюнових виробів через державний кордон до Словаччини на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надання службової інформації про місця розташування прикордонних нарядів. Будучи в силу положень ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовцем спеціального правоохоронного органу та бажаючи викрити злочинну діяльність, ОСОБА_8 погодився на пропозицію ОСОБА_7 , після чого одразу звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою. В подальшому, протягом березня-липня 2020 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , з метою досягнення бажаного злочинного результату, проводив зустрічі з ОСОБА_8 у м. Ужгород, в ході яких обговорював деталі запланованого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 та наступного переміщення тютюнових виробів через державний кордон до Словаччини поза межами розташування пунктів пропуску на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 . 1 червня 2020 року ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 в м. Ужгород для обговорення деталей запланованого переміщення тютюнових виробів через державний кордон до Словаччини поза межами розташування пунктів пропуску на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 та в ході розмови висловив пропозицію збільшити вдвічі розмір попередньо обіцяної неправомірної вигоди за сприяння у переміщенні тютюнових виробів через державний кордон до Словаччини. 17 липня 2020 року, близько 18:10 год. підполковник ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на надання неправомірної вигоди службовій особі, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території автомобільної парковки поблизу ТЦ «Боздош» по вул. Лінтура в м. Ужгород надав службовій особі начальнику відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди у розмірі 4000 доларів США за сприяння ним, ОСОБА_8 , шляхом надання службової інформації про місця розташування прикордонних нарядів, безперешкодному переміщенню наближеним до нього особами поза межами розташування пунктів пропуску тютюнових виробів через державний кордон до Словаччини на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цього ж дня, надана ОСОБА_7 частина неправомірної вигоди у розмірі 4000 доларів США добровільно видана ОСОБА_8 представникам правоохоронних органів під час проведення особистого огляду. Зазначає, що викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у наданні за попередньою змовою з ОСОБА_7 службовій особі начальнику відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_8 неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про кримінальне правопорушення від відділу внутрішньої та власної безпеки ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами обшуків за місцями проживання підозрюваного та можливих інших співучасників злочину; протоколами оглядів вилучених мобільних телефонів, грошових коштів предмету неправомірної вигоди; протоколом огляду місця події; протоколом огляду транспортного засобу; висновком судово-технічної експертизи друкарських форм № 5264 від 24 вересня 2020 року; іншими матеріалами кримінального провадження. У зв`язку із наведеним, 2 грудня 2020 року відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Вказує, що зазначене повідомлення про підозру скероване за адресою реєстрації ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), однак 8 грудня 2020 року цінний лист із повідомлення про підозру, пам`яткою підозрюваного та повістками про виклик повернувся до ТУ ДБР у м. Львові із відміткою «адресат відмовився». Зазначає, що оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але місцезнаходження ОСОБА_6 не було встановлено, а підозрюваний продовжував переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 8 грудня 2020 року слідчим Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .
Таким чином, слідчий вважає, що в діях ОСОБА_6 наявні підстави для обґрунтованої підозри у вчинені останнім злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Слідчий клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивує тим, що підозрюваний ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування, будучи уродженцем та жителем прикордонного регіону, що безпосередньо межує із іноземними державами обріс міцними соціальними зв`язками у вказаному регіоні та має можливість безперешкодно перетнути державний кордон поза пунктами пропуску та переховуватись від органів досудового розслідування за межами України, окрім цього в останнього наявний паспорт громадянина Угорщини, що дає йому можливість переховуватись від органу досудового розслідування на території Угорщини з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначає, що знаходячись на волі підозрюваний має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні проживають на території Закарпатської області, про яких йому відомо, також має можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, зокрема продовжувати переправляти поза межами розташування пунктів пропуску тютюнових виробів через державний кордон до Словаччини. Окрім того підозрюваний має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки не прибуває на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, які жодним чином не підтверджені, затягуючи хід досудового розслідування. Слідчий вказує, що запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 має можливість впливати на свідків, експертів, спеціалістів та залякувати їх, має змогу не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді, посилаючись на зовсім не обґрунтовані обставини, які не мають підтвердження.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав лише в частині обґрунтованості підозри та наявності ризиків визначених в ст. 177 КПК України, однак просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Захисник відносно задоволення клопотання заперечив і пояснив, що на його думку відсутні ризики визначені в ст. 177 КПК України, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Підозрюваний в судовому засіданні відносно задоволення клопотання заперечив, вказав, що повністю опікується дітьми, водить їх до школи в м. Ужгород, має на утриманні непрацездатних батьків, а тому просив застосувати щодо себе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, проходжу до наступного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону домашній арешт як запобіжний захід може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 березня 2020 року вбачається, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження № 0000024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 359 КК України. Постановою прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 від 31 грудня 2020 року виділено з кримінального провадження № 0000024 від 16 березня 2020 року за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України в окреме провадження матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_6 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 369 КК України та присвоєно провадженню № 0001570 від 31 грудня 2020 року.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а 2 грудня 2020 року слідчим Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 відносно нього складено повідомлення про підозру.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: протокол обшуку від 15 серпня 2020 року (а.с. 36-41), протокол огляду місця події від 15 серпня 2020 року (а.с. 42-44), протокол обшуку від 15 серпня 2020 року (а.с. 45-47), протокол огляду від 17 липням 2020 року (а.с. 59-62), висновок експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи друкарських форм № 5264 від 24 вересня 2020 року (а.с.63-69).
Постановою слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові 8 грудня 2020 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук (а.с. 87-90)

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 14 грудня 2020 року в справі №463/2592/20, провадження №1-кс/463/6478/20 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
16 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява-повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 про добровільне з`явлення до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Ризиками, які дають підстави слідчому судді застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід вважати той факт, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду та слідства. А тому вважаю, що на даному етапі досудового розслідування існують підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, відтак наявні всі підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби. Застосовуючи вказаний запобіжний захід слідчий суддя враховує позицію прокурора, який в судовому засіданні не підтримав подане клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також слідчий суддя враховує наявність на утриманні в підозрюваного двох малолітніх дітей, яких необхідно щобуднього дня водити до школи в інший населений пункт ніж він проживає.
Слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.
Наведені дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 15 квітня 2021 року включно.
Крім того, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а також обвинуваченим ОСОБА_7 щодо обставин кримінального провадження.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволені клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду у період з 22:00 год. до 06:00 год. впродовж строку дії запобіжного заходу.

Строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 рахувати з часу оголошення ухвали 16 лютого 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1.прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

2.не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5.утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а також обвинуваченим ОСОБА_7 щодо обставин кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 15 квітня 2021 року включно.

Ухвалу передати до Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1