справа №619/3745/21
провадження №1-кп/619/316/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт № 0000038 від 16.01.2021 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Куп`янськ Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 27.12.2012 Куп`янським міськрайонним судом Харківської обл. за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 30.06.2015 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1, ст. 71 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 3 місяці; на підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 28.03.2016 покарання пом`якшено за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення полі, на підставі ст. 71 ч.1 КК України часткового приєднано невідбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.12.2012 та остаточно призначено 6 років 3 місяці позбавлення волі; 16.06.2016 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 3 місяці, на підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21.03.2017 у відповідності ч. 5 ст. 72 КК України із зарахуванням строку відбування покарання звільнений з-під варти в залі суду -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27.07.2021 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінальних правопорушень , передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000038 від 16.01.2021 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 27.07.2021 року кримінальну справу було призначено на підготовче судове засідання на 05.08.2021 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 10.06.2021 було застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.08.2021 року.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбаченні п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 10.06.2021 було застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.08.2021 року.
Згідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.
У контексті практики Європейського суду з прав людини слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Суд враховує, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не перестали існувати.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 , суд оцінює у сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суспільну небезпечність кримінальних правопорушеннь, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, відбував покарання у вигляді реального позбавлення волі, судимість не погашена у встановленому Законом порядку, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується.
Суд бере до уваги посилання прокурора на те, що обвинувачений ОСОБА_5 у разі зміни запобіжного заходу може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи ту обставину, що розгляд судового провадження не розпочався, потерпілий та свідки ще не допитані, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає за доцільне продовжити строк застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому умисного тяжкого злочину, свідчить про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.
До того ж, судове провадження по кримінальному провадженню не завершено, не досліджені матеріали справи, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити.
Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України.
Суд, заслухавши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та призначає справу до судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 314 316, 392 КПК України суд ,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, вважати продовженим до 01 жовтня 2021 року.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 12 год. 00 хв. 13 серпня 2021 року у відкритому судовому засіданні.
Викликати в судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.
В частині продовження строку тримання під вартою ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1