Справа № 308/2448/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2021 року м. Ужгород
Із клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , вбачається, що в період часу 23.02.2021 року в період з 01.10 години по 01.30 годину невстановлена особа таємно, умисно, шляхом підпалу намагалась пошкодити або знищити майно заявниці гр. ОСОБА_4 , 1981 року народження, зокрема поставила на вікно будинку АДРЕСА_2 каністру ємністю 5 літрів в середині якої знаходилась рідина та автомобільну шину, яку підпалила за допомогою газової горілки, однак свої дії до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі.
Цього ж дня, під час огляду місця події, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: відрізок «Скотч» зі слідами матерії, газову горілку червоного кольору, пластикову ємність 5 літрів, з рідиною з специфічним запахом, автомобільну шину чорного кольору марки «Goodyear», розміром 205/55/R16, металеву проволку, медичну маску синього кольору.
У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у володінні якого перебувають документи, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином, що вбачається з рапорту слідчого ОСОБА_3 від 15.03.2021 року.
Відповідно до вимог ч.4 ст.163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши внесене слідчим клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
За приписами положень ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.
Слідчим суддею встановлено, що у органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні дозволу на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », центральний офіс якого знаходиться в АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим доведено відповідно до вимог ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що документи, які перебувають у володінні зазначеної у клопотанні особи, самі по собі та у сукупності з іншими документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, іншими способами встановити обставини, які необхідні для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування вказаного кримінального провадження не має можливості, у зв`язку з чим, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів.
Що стосується вимоги слідчого зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовити на паперовому та електронному носії документ, то така задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про тимчасовий доступ.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити частково зазначене клопотання.
Керуючись статтями 131, 132, 159 164 КПК України, -
В решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19.03.2021 року о 10 год. 15 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1