Справа № 760/7609/21
Провадження № 1-кс/760/2549/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 ,
про закриття кримінального провадження та скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000165, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження та скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000165.
У клопотанні вказується, що у провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000165, відомості щодо якого внесено 06.01.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, за заявою потерпілого ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 12.12.2019 (справа №760/30766/19) було накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000165 на майно ОСОБА_4 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , а також на 3/8 квартири АДРЕСА_2 .
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , вказує, що вищевказаний арешт підлягає скасуванню, оскільки при накладенні арешту на майно ОСОБА_4 не було визначено правових підстав для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, будь-які законні підстави для арешту нерухомого майна відсутні, оскільки ОСОБА_4 є добросовісним набувачем вищевказаного майна, а саме успадкувала майно за законом від рідної тітки ОСОБА_7 .
У клопотанні вказується, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, доказів того, що ОСОБА_4 незаконно заволоділа зазначеним майном немає. Крім того, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, однак, нерухоме майно, на яке накладено арешт, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 квартири за адресою: АДРЕСА_5 , не відповідає ознакам речового доказу, зазначеним ст. 98 КПК України, оскільки воно не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не містить на собі його сліди, також не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин під час кримінального провадження, не є об`єктом кримінально протиправних дій.
Також зазначається, що у ОСОБА_4 виникла необхідність у вчиненні певних дій щодо свого майна, а саме здійснення реєстрації місця проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, 20.02.2021 Відділом реєстрації місця проживання Печерської РДА ОСОБА_4 у проведенні реєстрації місця проживання було відмовлено у зв`язку із арештом нерухомого майна. Так, накладення арешту на вищевказане майно є необґрунтованим та істотно порушує права ОСОБА_4 , як добросовісного набувача на мирне володіння, розпорядження та використання свого майна.
У клопотанні також вказується, що на думку адвоката ОСОБА_3 , строк досудового розслідування кримінального провадження №0000165 закінчився, а тому, враховуючи те, що в ході досудового розслідування жодній особі не повідомлено про підозру та продовжують обмежуватися права ОСОБА_4 , адвокат вказує на необхідність закриття кримінального провадження №0000165 від 06.01.2018 та скасування вищевказаного арешту, накладеного в рамках даного кримінального провадження.
Так, вказується, що відповідно до вимог ч.9 ст.284 КПК України якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.
Враховуючи вищенаведене та керуючись стст. 174, 219, 284 КПК України, адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , просить слідчого суддю закрити кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру та скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_4 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , та на 3/8 квартири АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 заперечував проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні,
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;
2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
В ході судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що 06.01.2018 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165.
Разом з тим, відповідно до вимог пункту 4 § 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» - підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Таким чином, положення ст. 219 КПК України можуть бути застосовані лише до кримінальних проваджень, відомості по яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» в дію змін до ч. 1 ст.219 КПК України, тобто з 15.03.2018.
Виходячи з наведеного та враховуючи ту обставину, що відомості про кримінальне правопорушення внесені 06.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165, тобто, до введення Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» в дію змін до ч. 1 ст. 219 КПК України, у слідчого судді відсутні повноваження закривати дане кримінальне провадження відповідно до вимог ч.9 ст.284 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0000165 від 06.01.2018 не підлягає задоволенню.
Щодо клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 12.12.2019 (справа №760/30766/19, провадження №1-кс/760/15245/19) накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000165 на майно ОСОБА_4 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , а також на 3/8 квартири АДРЕСА_2 , із тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження цим майном.
Під час накладення арешту на вищевказане майно слідчий суддя виходив з наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, кримінально-процесуальне законодавство не вимагає аби докази були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть бути підставою обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти певний вид обмеження, застосувати захід забезпечення кримінального провадження з метою уникнення негативних наслідків.
Так, при вирішенні питання про накладення арешту на майно ОСОБА_4 слідчим суддею було встановлено, що існує наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, а також що внаслідок вчинення цього правопорушення потерпілому та цивільному позивачу ОСОБА_6 завдано шкоду у розмірі на загальну суму 4 462 254 грн., останнім також було надано достатньо доказів на обґрунтування встановленого розміру завданої шкоди.
Слідчий суддя також дійшов висновку, що майно, на яке просив накласти арешт цивільний позивач, є предметом кримінального правопорушення, отже, відповідає ознакам речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України, було пред`явлено цивільний позов з визначеним розміром шкоди та позовних вимог, накладення арешту було спрямовано на виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, тому клопотання підлягало задоволенню із накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 000), а також на 3/8 квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 000), із тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження цим майном.
Виходячи з вищевказаної ухвали, арешт накладався з метою забезпечення заявленого цивільного позову, відшкодування завданої шкоди, а також виходячи з того, що нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим суддею також було встановлено існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони відчуження, розпорядження майном може призвести до його втрати, передачі майна. Так, було встановлено, що ще до набуття права власності ОСОБА_4 вже розмістила оголошення про продаж садового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_6 » на території Гореницької сільської ради, практично все майно, яким заволоділа ОСОБА_4 , нею вже було продано, а квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 також було виставлено на продаж, що підтверджувалося наданими в судовому засіданні скрін-шотами відповідних сторінок в інтернеті, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Дослідивши клопотання про скасування арешту та додані до нього копії документів слідчий суддя дійшов висновку, що адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що арешт на майно ОСОБА_4 накладено необґрунтовано, зокрема, не спростовано вищевказану позицію слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва, а також те, що незастосуванння арешту вищевказаного майна може привести до ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, у тому числі ризиків втрати, відчуження цього майна.
Слідчий суддя враховує те, що на час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165, здійснюється, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження призначено судово-психіатричну експертизу ОСОБА_6 , а тому, в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала, а адвокатом у поданому клопотанні та судовому засіданні не доведено протилежного.
Слідчий суддя також дійшов висновку, що твердження адвоката, що ОСОБА_4 позбавлена права власності на законно набуте майно є необґрунтованим, оскільки з урахуванням ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.12.2019, якою було накладено арешт на майно ОСОБА_4 , остання не позбавлена права користування квартирою АДРЕСА_1 , а також 3/8 квартири АДРЕСА_2 . Про те, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , свідчить, зокрема, наявний в матеріалах провадження договір №1-02/21-к від 08.02.2021 про надання правничої допомоги між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з яким ОСОБА_4 проживає саме за цією адресою.
Слідчий суддя також звертає увагу, що згідно з п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016, № 207, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років, при цьому, не зазначено, що арешт майна є підставою відмови у реєстрації місця проживання. Крім того, ОСОБА_4 не позбавлена в такому випадку права звернутися за судовим захистом у встановленому законодавством порядку щодо вирішення питання про здійснення реєстрації місця проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , в якому останній було відмовлено.
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000165 є необґрунтованим та не доведено, що відпала необхідність в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.
Керуючись стст. 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження та скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000165 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1