Номер справи 703/493/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2021 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого з процесуальним керівником - прокурором Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.02.2021 за №0000130, про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, урожденця с. ЛузанівкаКам`янського району Черкаської області, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

затриманого в порядку ст.208 КПК України 12.02.2021 о 14 год. 58 хв., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

установив:

Слідчим СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 подано до суду клопотання, погоджене начальникомКам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 11.02.2021 в період часу з 17 год. 00 хв. до 23 год. 00 хв., знаходячись в будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , на її запрошення, після спільного вживання спиртних напоїв, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , маючи умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , умисно наніс йому численні удари правою рукою та дерев`яною палицею по голові, тулубу та нижніх кінцівках, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді численних саден голови, тулуба, рук та ніг, переломів ребер з обох сторін з розривом плеври і кровотечею у плевральну порожнину, що призвело до малокровності внутрішніх органів. В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

За даним фактом 12.02.2021внесено відомості до ЄРДР за № 0000130 за ч.2 ст.121 КК України.

13.02.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за вказаною статтею.

Просивзастосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виглядітримання під вартою, оскільки його причетність до вчиненого злочину підтверджується зібраними доказами та з огляду на наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, надав пояснення, аналогічні його обґрунтуванню. Уточнив підстави для застосування запобіжного заходу, зіславшись лише на ризики, які передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України (імовірна можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки покарання за скоєний злочин передбачає реальний строк позбавлення волі; ризик незаконного впливу на свідків, шляхом умовлянь до надання показів на користь підозрюваного та ризик продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень).

Вказав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити підозрюваному належної процесуальної поведінки. Повідомив також, що хоча підозрюваний має погашені судимості, однак знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, спрямованого проти життя людини, що свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів, які в даному випадку є більш тяжкими ніж його попередні судимості.

Слідчий підтримав думку прокурора та просив задовольнити подане клопотання.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Вказав, що в судовому засіданні прокурор не довів обставин, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема не доведено можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, оскільки його підзахисний з місця вчинення злочину не втікав, натомість повернувся до потерпілого щоб надати йому допомогу, не заперечує своєї вини, надає покази, що свідчить про його намагання сприяти досудовому розслідуванню. Крім того повідомив, що підозрюваний має родину, проживає з батьками та сестрою, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Відтак уважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного та запобігти ризикам, які, на думку прокурора, є наявними.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 178 КПК України під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом.

Так, при прийнятті рішення, слідчий суддя враховує, що 12.02.2021 зареєстроване кримінальне провадження №0000130 за обставинами, що вказані у клопотанні.

До клопотання додано копії документів, відомості з яких обґрунтовують підозру ОСОБА_6 , а саме протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.02.2021, протокол огляду місця події, протоколи допиту свідків, протокол допиту підозрюваного та протокол затримання ОСОБА_6 .

У клопотанні слідчий зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, що ОСОБА_6 , під тягарем кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та продовжити вчинення кримінальних правопорушень, спрямованих проти життя та здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя уважає, що органом досудового розслідування у відповідності до ст.177-178 КПК України не наведено достатнього обґрунтування ризиків зазначених слідчим у клопотанні. Також не зазначено неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Як повідомив у судовому засіданні захисник, підозрюваний після сутички між ним та потерпілим, яка відбулася 11.02.2021 повернувся до нього, щоб надати допомогу, про вказану подію, що відбулася розповів матері. Вказане свідчить про те, що підозрюваний не мав на меті приховати вчинений злочин, не втікав, хоча мав достатньо часу, щоб переховуватися від працівників поліції.

Відтак, посилання слідчого та прокурора на можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду є лише припущенням щодо можливої поведінки підозрюваного.

Посилання прокурора на ризик впливу на свідків, шляхом умовлянь до надання неправдивих показів також не підтверджено належними доказами, а з самих доводів прокурора не вбачається, що обвинувачений будь-яким чином намагався впливати чи чинити тиск на свідків.

Також, слідчий суддя уважає, що позиція сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному з метою запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень в зв`язку з наявністю у нього, у минулому, судимостей є формальною.

Наявність у підозрюваного судимостей, які є погашеними, не може бути безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, наявність судимостей в особи не може вказувати на її можливу протиправну поведінку в майбутньому, на чому, в даному випадку, наполягає сторона обвинувачення.

Також, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, з урахуванням обставин справи та особи підозрюваного, не зазначено неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам на які посилається прокурор.

Слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу враховуються обставини, визначені ст.178 КПК України, а саме, що хоча ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, однак раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Крім того, слідчий суддя враховує поведінку підозрюваного, який з місця вчинення злочину не зник, хоча, як встановлено під час розгляду справи та вбачається з матеріалів справи мав реальну можливість переховуватися від працівників поліції, надає покази, що свідчить про сприяння органам досудового розслідування при проведенні слідства.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Стаття 181 КПК України визначає домашній арешт як заборону підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором не надано обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, однак застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на два місяці, оскільки даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст. 62 Конституції України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.177, 178, 181, 194, 309, 372,376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого з процесуальним керівником - прокурором Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 12.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 14 квітня 2021 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до слідчого та суду;

2) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування, за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності;

6) носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 14 квітня 2021 року включно.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти у залі суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити про це слідчого та прокурора.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали проголошений 16 лютого 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1