КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2929/2021
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № 0005967, № 0007135, № 0006504 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Свердловськ Луганської області,громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді чотирьох місяців арешту, 03 липня 2020 року звільненого з ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання;
вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., 22 лютого 2021 року штраф сплачено у повному обсязі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року в частині призначеного покарання та призначити остаточне покарання у межах відбутого строку перебування під вартою.

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік сім місяців;

за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

До набрання вироком суду законної сили, обвинуваченому ОСОБА_6 , залишенозапобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислюватиз моменту його затримання, а саме з 07 листопада 2020 року.

Цим вироком також вирішене питання речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 будучи судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові кримінальні правопорушення проти власності за таких обставин.

03 серпня 2020 року приблизно о 12 годині 35 хвилин у ОСОБА_6 , який перебував у приміщенні магазину «Reserved», що за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 2-а, ТЦ «Глобус», виник умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП».
Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 серпня 2020 року приблизно о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_6 , з метою таємного повторного викрадення чужого майна, взяв в руки чоловічі штани чорного кольору, артикул «XW826», після чого підійшов до полиці з аксесуарами, звідки взяв чоловічий пояс коричневого кольору, артикул «YQ386», з якими пішов у примірочну кімнату, де зняв з підготовлених до викрадення речей магнітні кліпси та, заховавши штани та пояс до свого рюкзака чорного кольору, вийшов з примірочної кімнати.
Після цього ОСОБА_6 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, не оплативши вартість товару, вийшов з магазину, тим самим таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», а саме: чоловічі штани, артикул «XW826», вартістю 639 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), чоловічий ремінь, артикул «YQ386», вартістю 359 гривень 20 коп. (без урахування ПДВ).
А всього ОСОБА_6 таємно, повторно викрав майно належне ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» на загальну суму 998 гривень 40 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім цього, 27 вересня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Reserved», що знаходиться у ТРЦ «Україна» за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, 3, вирішив повторно таємно викрасти з приміщення магазину чуже майно.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 27 вересня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи в магазині «Reserved», що знаходиться у ТРЦ «Україна» за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, 3, взяв чоловічі штани синього кольору артикул «XL633-59X-30», вартістю 719,20 грн. (без ПДВ), чоловічий светр фіолетового кольору, артикул «YW186-49X-M», вартістю 639,20 грн. (без ПДВ), чоловічий светр зеленого кольору, артикул «YW186-91X-S», вартістю 639,20 грн. (без ПДВ), куртку чоловічу сірого кольору, артикул «YM393-90X-S», вартістю 1279,20 грн. (без ПДВ), зайшов до примірочної кабіни, де помістив штани синього кольору, артикул «XL633-59X-30», чоловічий светр фіолетового кольору, артикул «YW186-49X- М), куртку чоловічу сірого кольору, артикул «YM393-90X-S» до свого рюкзака, а светр зеленого кольору, артикул «YW186-91X-S» надягнув під свій одяг.
Після цього ОСОБА_6 під приводом добросовісного покупця, разом із прихованим товаром прослідував через касу, не розрахувавшись за товар і попрямував до виходу з магазину з метою розпорядитися викраденим на власний розсуд. Однак довести свій протиправний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки біля сигнальних рамок його дії були помічені та припинені працівниками магазину «Reserved».
А всього, ОСОБА_6 повторно таємно намагався викрасти чуже майно, що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» на загальну суму 3 276 (три тисячі двісті сімдесят шість) грн. 80 коп. (без ПДВ).
Крім цього, 07 листопада 2020 року приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «DeFacto», розташованому за адресою: м. Київ, площа Майдан Незалежності, 2, ТЦ «Глобус», реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 07 листопада 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин з метою таємного повторного викрадення чужого майна, взяв чоловічу куртку, артикул «N4530AZ», вартістю 1 039 гривень (без урахування ПДВ), зайшов у примірочну кімнату, де зняв з неї магнітні кліпси, які поклав до лівої кишені власної куртки. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, одягнув чоловічу куртку, артикул «N4530AZ», вартістю 1 039 гривень (без урахування ПДВ) на себе під власну куртку, в яку був одягнений, з метою викрадення.
Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на таємне потворне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , не маючи наміру оплатити товар, під виглядом добросовісного покупця, разом з одягненою під власною курткою чоловічою курткою, артикул «N4530AZ», вартістю 1 039 гривень (без урахування ПДВ), яка належить ТОВ «ДЕФАКТО РІТЕЙЛ УКРАЇНА», направився до виходу з магазину. Однак, ОСОБА_6 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений продавцем-консультантом ОСОБА_9 , яка не дала вийти з приміщення магазину та, тим самим довести протиправний умисел ОСОБА_6 до кінця.
А всього ОСОБА_6 вчинив незакінчений замах на таємне повторне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «ДЕФАКТО РІТЕЙЛ УКРАЇНА», на загальну суму 1039 гривень 00 коп.

За доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ухвалений щодо ОСОБА_6 вирок є незаконним та необґрунтованим.
Апелянт звертає увагу на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та сприяв слідству.
Також захисник вказує, що суд помилково застосував ст. 67 КК України, що негативно вплинуло на призначене ОСОБА_6 судом покарання.
Апелянт вважає, що суд при призначенні ОСОБА_6 покарання не в повному обсязі врахував інші пом`якшуючі обставини, зокрема факт вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких, особистих, сімейних чи інших обставин та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду в частині доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі захисником не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.
Таким чином, колегія суддів переглядає вирок суду лише в частині призначеного ОСОБА_6 покарання.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.
Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, неодружений, до затримання був працевлаштований, його молодий вік, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Судом першої інстанції вірно враховано щире каяття ОСОБА_6 , як обставину, що пом`якшує покарання та обґрунтовано не встановлено обставин, що обтяжують покарання.
З урахуванням наведеного, суд призначив ОСОБА_6 покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі.
При цьому суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_6 вчинив нові кримінальні правопорушення впродовж короткого проміжку часу після відбуття ним покарання у виді обмеження волі в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», що свідчить про те, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив, та не бажає стати на шлях виправлення.
З такими висновками погоджується колегія суддів.
Оскаржуючи вирок суду захисник зазначає, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд помилково застосував ст. 67 КК України, однак такі доводи апелянта є безпідставними, оскільки як вбачається із вироку, обставин, які б відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжували покарання судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував як обставини, якіпом`якшуютьпокарання вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких, особистих, сімейних чи інших обставин та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
В той же час, захисником не зазначено, які дії обвинуваченого можуть бути розцінені, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах кримінального провадження відомості про такі дії відсутні, як і не вказані вони в апеляційній скарзі.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що саме лише визнання вини під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 вчиняв кримінальні правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин є необґрунтованим, оскільки жодних доказів на підтвердження цих обставин матеріали кримінального провадження не містять.
Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду про призначення ОСОБА_6 остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк два роки є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4