№ 642/1016/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року

Ленінський районний суд м. м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11 січня 2021 року за № 0000784 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, одруженого, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , що призводить до психологічних страждань останньої, і також погіршення якості її життя, що виражається у формі втрати енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так,19 травня 2020 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 насильницькі дії психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство. За вказані дії постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.06.2020 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено покарання у вигляді попередження про недопустимість вчинення адміністративних правопорушень.

Крім цього, 20 червня 2020 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 насильницькі дії психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство повторно протягом року.За вказані дії постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп.

Також, 25 вересня 2020 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 насильницькі дії психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував розправою, чим вчинив домашнє насильство. За вказані дії постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.10.2020 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

06 січня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , умисно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 психологічне насильство, яке до цього носило систематичний характер, а саме: кричав на неї, ображав нецензурною сайкою, принижував людську гідність, погрожував фізичною розправою, що ти з вело до психологічних страждань потерпілої. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 постійно перебуває стані емоційного пригнічення та у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій до життя, погіршенні якості життя в цілому.

З урахуванням викладеного, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні - злочині, передбаченому ст. 126-1 КК України, вину свою визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся. підтвердив події викладені в обвинувальному акті.

Допитана в судовому засіданні потерпіла підтвердила всі події викладені в обвинувальному акті.Пояснила, що на теперішній час стосунки з чоловіком налагодились.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, покази обвинуваченого, документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні - злочині, передбаченому ст. 126-1 КК України, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи .

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що обвинувачений поживає з дружино та двома малолітніми дітьми, на даний час постійної роботи не має, працює не офіційно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується посередньо.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, а саме ст. 126-1 КК України відповідно до ст.12 КК України віднесений до нетяжкого злочину.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства.

Відповідно до п. 1 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 зі змінами від 06.11.2009 звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся, у потерпілої відсутні вимоги до нього, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7