Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2931/20
Провадження № 1-кп/935/167/21
ВИРОК
Іменем України

27 квітня 2021 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області, у режимі відеоконференції між Коростишівським районним судом Житомирської області та Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 30.10.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, утриманців не має, працює вантажником у СНЕК «Продакшн» м.Павлограда, Дніпропетровської області, депутатом та інвалідом не є, судимий: 26.12.2017 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Палоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 26.10.2020, близько 10-00 години, ОСОБА_4 , перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , з яким спільно розпивав алкогольні напої у веранді будинку. Після розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_5 ліг відпочивати на ліжко у веранді будинку. У цей час ОСОБА_4 помітив на ліжку мобільний телефон торговельної марки «LG» моделі LG-Р690 із зарядним пристроєм для мобільного телефону, належні ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону із зарядним пристроєм для вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, таємно викрав з ліжка мобільний телефон торговельної марки «LG» моделі LG-Р690, індивідуальний ідентифікаційний номер ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер SN: НОМЕР_2 , в моно-корпусі чорного кольору, вартістю 484,17 грн із зарядним пристроєм для мобільного телефону торговельної марки «S-ТЕLL», вартістю 54,29 грн, належні ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_4 разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме продавши його ОСОБА_6 , тим самим завдавши ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 538,46 грн.
Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначеному в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, 26.10.2020, в передобідній час, перебував за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , разом із потерпілим вживали алкоголь. Обвинувачений у кімнаті веранди, на ліжку, помітив мобільний телефон марки «LG» із зарядним пристроєм та викрав,потерпілий в цей час спав, так як був у стані алкогольного сп`яніння. Викрадені речі обвинувачений продав ОСОБА_8 за 300 гривень, в подальшому все викрадене майно було повернуто потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, надав заяву, в якій просив суд розглянути кримінальне провадження за його відсутності, щодо призначення покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, з урахуванням думки учасників судового провадження, щодо можливості з`ясування всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, суд, керуючись ст. 325 КПК України, вирішив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілого.

Обвинувачений, прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинені повторно, тобто крадіжці.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_4 судимий, неодружений, утриманців не має, працює вантажником у СНЕК «Продакшн» м.Павлограда Дніпропетровської області,за попереднім місцем проживання характеризується позитивно.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння є обставиною, яка обтяжує покарання.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання неможливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону, остаточно-на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань обвинуваченому, за даним вироком та вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2017.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів; виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що саме таке покарання, має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів та відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обирався.

Питання про процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеному за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, остаточно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1961, 28 гривень.

Речові докази: мобільний телефон торговельної марки «LG» модель LG-Р690, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , зарядний пристрій «S-ТЕLL», чорного кольору, які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_5 - залишити у розпорядження останнього.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1