КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/4841/21 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження№11-сс/824/2603/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 27 березня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Льовова, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, із повною вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимого,-
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 27 березня 2021 рокузастосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з 13 год. 00 хв. 26 березня 2021 року.
Строк дії ухвали - до 13 год. 00 хв. 24 травня 2021 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 27 березня 2021 року по справі № 757/4841/21 та застосувати до ОСОБА_7 , більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 із носінням електронного браслету.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що застосований щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід є необґрунтований, незаконний, невмотивований та такий, що постановлений всупереч вимогам як КПК України, так і конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також апелянт зазначає, що у даному кримінальному провадженні не доведено обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 , оскільки доказами слугують виключно показання свідків, які можуть бути недостовірними. Завдання майнової шкоди нічим не підтверджується. У матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які встановлюють, що потерпілому було спричинено короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, а тому кваліфікація «небезпечне для життя і здоров`я в момент заподіяння» взагалі не має відношення до ОСОБА_7 . ОСОБА_7 взагалі не роз`яснили, що він має право на вільний вибір захисника, хоча на момент затримання мав вже адвоката ОСОБА_6 , в матеріалах відсутній протокол впізнання особи. Обшук в автомобілі був проведений без ухвали слідчого судді.
Не містять матеріали провадження і даних про те, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. У судовому засіданні, під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не надано суду жодних доказів наявності відповідних ризиків.
Апелянт звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 має дохід для існування та працевлаштований. З 15 березня 2021 року працює експедитором у ТОВ «Інформаційне агентство Формат»; має місце проживання - АДРЕСА_2 ; має двох неповнолітніх дітей; є членом і активістом Громадської організації «Вартові екології» та Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Місія миру». ОСОБА_7 не становить небезпеки для суспільства, а тому відповідно немає жодних підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Апелянт вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, пояснення потерпілого ОСОБА_10 , вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
27 березня 2021 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 повідомлено слідчим про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 26.03.2021 приблизно о 10 год. 30 хв., знаходячись біля будинку № 7 по вул. Курчатова, у м. Києві побачив раніше незнайомого ОСОБА_10 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаним із застосування насильства, небезпечним для життя особи.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння майном, діючи з корисливих мотивів, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 підійшов збоку до потерпілого ОСОБА_10 та наніс останньому удар кулаком правої руки в область скроні з правої сторони, в наслідок чого, потерпілий ОСОБА_10 втратив свідомість та впав на землю, після чого ОСОБА_7 наніс ще два удари кулаком правої руки в область голови ОСОБА_10 та скориставшись безпорадним станом потерпілого, вирвав з рук останнього рюкзак чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 000 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Iphone 5 se», вартістю 5000 гривень, без сім-карти мобільного оператора. Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на суму 305 000 гривень.
В мотивуванні клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий посилається на обґрунтованість пред`явленої підозри та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі чого інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вказаних ризиків з боку підозрюваного.
27.03.2021 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 13 год. 00 хв. 24 травня 2021 року.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу, в їх сукупності.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, та про відсутність будь-яких доказів,про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Erdagoz v. Turkey п. 51).
Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.
Суди мають вивчати всі факти, що свідчать про наявність чи відсутність справжнього публічного інтересу, що виправдовує (з урахуванням принципу презумпції невинуватості) обмеження права на свободу, та викладати їх у своїх рішеннях про відмову у звільненні особи з-під варти (рішення у справі «Labita v. Italy», пп.152153).
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.
Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовжування обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.
Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_7 , а саме, що він працевлаштований з 15 березня 2021 року працює експедитором у ТОВ «Інформаційне агентство Формат»; має постійне місце проживання у м. Київ, двох неповнолітніх дітей; є членом і активістом Громадської організації «Вартові екології» та Благодійно організації «Міжнародний благодійний фонд «Місія миру», - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Щодо обставин викладених в заяві потерпілого ОСОБА_10 , яка надійшла до суду апеляційної інстанції, проте, що розбійний напад на нього був інсценований ним та ОСОБА_7 , щоб відстрочити виконання боргових зобов`язань, а саме повернення 300 000 гривень, які він позичав в минулому році, яку потерпілий підтримав в судовому засіданні під час апеляційного розгляду. Однак колегія суддів вважає, що дані обставини мають бути перевіреними органом досудового розслідування, оскільки вони суперечать обставинам викладеним у заяві про вчинення злочину написаної саме ОСОБА_10 , яку останній писав, як встановлено під час апеляційного розгляду, без будь-якого на нього тиску. Дана заява, без проведення перевірки органом досудового розслідування обставин, які викладені в ній не може бути підставою, для скасування оскаржуваної ухвали на даний час.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 27 березня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4