Справа № 352/839/21
Провадження № 1-кп/352/217/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 50000070 від 02.03.2021 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, утриманця однієї малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, згідно ст. 89 КК Ураїни не судимого, якому пам`ятку про його права та обов`язки вручено, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно пошкодив чуже майно, шляхом підпалу.

Вказане кримінальне правопорушення підсудний вчинив при наступних обставинах:

02.03.2021 року приблизно о 10 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де розпивав алкогольні напої. В цей час, у ОСОБА_5 , на грунті тривалих неприязних відносин із ОСОБА_7 , виник злочинний умисел направлений на пошкодження майна її сім`ї, зокрема передньої частини автомобіля марки «ВАЗ 2108», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить її чоловіку ОСОБА_8 , шляхом його підпалу.

Цього ж дня, приблизно о 10 год. 50 хв. реалізуючи свій неправомірний умисел, ОСОБА_5 із місця свого проживання взяв відрізок старого простирадла білого кольору, упаковку сірників та заховавши їх в кишеню своєї куртки, прийшов до території житлового господарства ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_2 на подвір`ї якого знаходився вище описаний автомобіль.

Тут ОСОБА_5 відчинивши металеву хвіртку, проник на територію житлового господарства ОСОБА_9 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, з метою умисного пошкодження майна сім`ї ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, а також те, що внаслідок його дій можуть постраждати сторонні особи та їх майно, з мотивів помсти, підійшовши до автомобіля марки «ВАЗ 2108», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , дістав з кишені куртки матерчату тканину білого кольору (відрізок вживаного простирадла), яку за допомогою сірника підпалив та поклав на землю під правою частиною автомобіля поблизу переднього колеса, внаслідок чого відбулося його займання.
Впевнившись у тому, що автомобіль загорівся, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_5 03.03.2021р. приблизно о 19 год. 20 хв. перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де розпивав алкогольні напої. В цей час, у ОСОБА_5 , на грунті тривалих неприязних відносин із ОСОБА_7 , виник злочинний умисел направлений на пошкодження майна її сім`ї, зокрема задньої частини автомобіля марки «ВАЗ 2108», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить її чоловіку ОСОБА_8 , шляхом його підпалу.

Цього ж дня, приблизно о 19 год. 25 хв. реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 із місця свого проживання взяв матерчату тканину синього кольору (рушник бувший у вжитку), упаковку сірників та заховавши їх під своєю курткою, прийшов до території житлового господарства, ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , на подвір`ї якого знаходився вищевказаний автомобіль.

Тут ОСОБА_5 відчинивши металеву хвіртку, проник на територію житлового господарства ОСОБА_9 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, з метою умисного пошкодження майна сім`ї ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, а також те, що внаслідок його дій можуть постраждати сторонні особи та їх майно, з мотивів помсти, підійшовши до автомобіля марки «ВАЗ 2108», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , дістав з під куртки матерчату тканину синього кольору (рушник), яку за допомогою сірника підпалив та поклав на землю під правою частиною автомобіля поблизу заднього колеса, внаслідок чого відбулося його займання.

Впевнившись у тому, що автомобіль загорівся, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 28224 грн

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Вкрай негативно ставиться до скоєного. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі неправомірні діяння скоїв внаслідок перебування в стані алкогольного сп`яніння. Всі заподіяні потерпілому ОСОБА_8 його неправомірними діями збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Потерпілий ОСОБА_8 подав до суду письмову заяву з клопотанням, щодо розгляду даного кримінального провадження за його відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, оскільки заподіяні йому збитки останнім відшкодовано в повному обсязі. Крім того просив обвинуваченого суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують особу ОСОБА_5 . Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, так як він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно пошкодив чуже майно, шляхом підпалу.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих відповідальність підсудного обставин суд відносить вчинення злочину повторно та особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, а також заподіяні потерпілому злочином збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілого щодо несуворості призначуваного ОСОБА_5 покарання, а також враховує і те, що останній являється утриманцем малолітньої дитини; має постійне місце проживання, за яким характеризується вкрай негативно; згідно ст 89 КК України не судимий, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності; розлучений; систематично зловживає алкогольними напоями; не працюючи веде паразитичний та аморальний спосіб життя - тобто є особою із низьким рівнем соціальної зрілості, яка немає легального заробітку та міцних соціальних зв`язків, що створює передумови для подальшої його протиправної поведінки.

Таким чином, беручи до уваги всі вище перелічені обставини, дані про особу ОСОБА_5 , суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 слід залишити без змін - тримання під вартою.

Питання про речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 342 - 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін - тримання під вартою, а строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання з 21 год. 50 хв. 03 березня 2021 року, зарахувавши при цьому термін його попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, виходячи з розрахунку, у відповідності до вимог ст. 72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази по даному кримінальному провадженню : (а.с. 42-43, а.с. 44-45, а.с. 47-48, а.с. 49-50), які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (, розрахунковий рахунок -9002 за кодом класифікації доходу 24060300, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 899998) 13239,45 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС витрат на проведення судових експертиз.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1