СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/522/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві об`єднане кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2020 за № 0000934 та 21.03.2021 за № 0000901, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув неповну середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 16.09.2010 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин;
- 03.11.2010 Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 308 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік;
- 18.08.2011 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- 16.09.2011 Святошинським районним судом міста Києва за ст. 353; ч. 2 ст. 190; ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільнений з місць позбавлення волі 23.06.2014 на підставі ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси згідно із Законом України «Про амністію у 2014 році»;
- 08.07.2015 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 2 роки;

- 18.01.2016 Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільнений з місць позбавлення волі17.07.2020 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурори ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 02.10.2020 приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, пр. Палладіна, 7-А, звернув увагу на раніше йому незнайому ОСОБА_6 , яка тримала на плечі рюкзак, у кармані якого знаходився мобільний телефон марки «ZTE», чорного кольору. Не маючи постійного місця роботи та джерела доходу, ОСОБА_3 з метою покращення свого майнового стану, вирішив повторно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 . З метою виконання свого протиправного умислу, направленого на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов ззаду до ОСОБА_6 та, скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, дістав з бокової кишені її рюкзака, чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме : мобільний телефон марки «ZTE Blade A7», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 2998 грн 00 к. з сім-картою оператора «Київстар» вартістю 20 грн 00 к., на рахунку якої знаходилось 160 грн 00 к., а всього на загальну суму 3178 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення пішов та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а отримані кошти витратив на власні потреби.

Крім цього,обвинувачений ОСОБА_3 21.03.2021 приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку № 23, що по пр. Академіка Палладіна в м. Києві, помітив біля під`їзду №1 вказаного будинку раніше незнайому ОСОБА_7 , яка попросила останнього сфотографувати її на мобільний телефон. На вказану пропозицію останній погодився та підійшов до ОСОБА_7 , яка передала свій власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi note 6 PRO», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 , ОСОБА_3 . Після декількох фотознімків, ОСОБА_7 забрала вказаний мобільний телефон та поклала його до свого рюкзаку і попросила ОСОБА_3 допомогти донести її речі до під`їзду, на що останній погодився. Не маючи постійного місця роботи та джерелу доходу ОСОБА_3 з метою покращення свого майнового стану вирішив повторно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підніс речі потерпілої ОСОБА_7 до під`їзду та, пересвідчившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, усвідомлюючи характер протиправних дій, утримуючи рюкзак потерпілої в своїх руках, непомітно для останньої дістав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi note 6 PRO», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 , вартістю 8196 грн 00 к., в якому знаходилася сім карта оператора мобільного зв`язку «Lifecell», вартістю 30 грн 00 к., та поклав його до своєї правої кишені куртки, в яку був одягнутий, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 8226 грн 00 к.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він 02.10.2020 приблизно о 17 год. 30 хв. знаходився за адресою: м. Київ, пр. Палладіна, 7-А, та побачив раніше незнайому йому жінку ( ОСОБА_6 ), яка тримала на плечі рюкзак. Він помітив у кишені рюкзака мобільний телефон, який вирішив викрасти. Після цього, він підійшов ззаду до ОСОБА_6 та дістав з бокової кишені її рюкзака, мобільний телефон марки «ZTE Blade A7», який він продав за 800 чи1000 грн, а грошові кошти витратив на продукти харчування. Також він 21.03.2021 приблизно о 16 год. 30 хв. перебував біля будинку № 23, що по пр. Академіка Палладіна в м. Києві та побачив біля під`їзду будинку раніше незнайому жінку ( ОСОБА_7 ), яка попросила його сфотографувати її на мобільний телефон. Він погодився, після чого ОСОБА_7 передала йому мобільний телефон та він зробив кілька фото та відео. Коли він повернув їй мобільний телефон, ОСОБА_7 поклала мобільний телефон до свого рюкзака, після чого попросила його допомогти донести сумки до під`їзду, на що він погодився. Несучи сумки до під`їзду, він вирішив взяти мобільний телефон «Xiaomi Redmi note 6 PRO» з рюкзака, що і зробив непомітно для ОСОБА_7 . В подальшому телефон вилучили працівники поліції. У скоєну щиро кається та попросив не застосовувати до нього покарання пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 02.10.2020 приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , та 21.03.2021 приблизно 16 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно непрацевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та має незняту і непогашену судимість, за останнім місцем відбування покарання характеризується посередньо.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема, те, що вінраніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, має незняту і непогашену судимість, за останнім місцем відбування покарання характеризується посередньо, суд не вбачає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не пред`являвся.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 19 год. 45 хв. 21.03.2021 року.

Речові докази:

- CD-R диск з відеозаписом, на якому зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення 02.10.2020, та DVD-R диск, на якому містяться фрагменти відеозапису, зафіксованого 21.03.2021 поблизу під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , квитанцію з ломбарду «Скарбниця» серії АЗ № 1880007, які прилучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- мобільний телефон марки «ZTE Blade A7», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити у належного володільця ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi note 6 PRO», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити у належного володільця ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі білого кольору (екран в пошкодженому стані), IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , в середині якого знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_3 , - повернути належному володільцю ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1