Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6714/21
Провадження № 1-кс/758/2575/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Подільський районний суд міста Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000137 від 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку № :91:064:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить Київській міській раді (), із забороною ТОВ ВК - Інвестбуд» () та ТОВ «БК «Інтеграл-Буд» () або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вищевказаним об`єктом нерухомості.

Клопотання обґрунтовано тим, що посадові особи ТОВ «ВК - Інвестбуд» () перебуваючи у змові з посадовими особами ТОВ «БК «Інтеграл-Буд» () та з посадовими особами ДАБІ України та посадовими особами Департаменту містобудування та архітектури КМДА, зловживаючи службовим становищем незаконно забудовують земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. М. Гречка 10 Б. В подальшому встановлено, що 28.02.2013 року рішенням Київської міської ради № 89/9146 земельну ділянку № :91:064:0001 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передано ТОВ «ВК -Інвестбуд» () для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціально громадського призначення. Земельну ділянку рішенням Київської міської ради передано ТОВ «ВК -Інвестбуд» () строком на 15 років у довгострокову оренду.

Однак посадові особи ТОВ «ВК - Інвестбуд» () та ТОВ «БК «Інтеграл-Буд» () лише у березні та вересні 2019 року отримали сертифікати на будівництво 1 та 2 черги відповідно.

Крім того актом перевірки ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.09.2020 року під час виїзної перевірки передбаченої договором оренди встановлено між КМДА та ТОВ «ВК - Інвестбуд» () встановлено, що в супереч статті 168 Земельного кодексу України, а саме: Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, крім випадків: а) проведення робіт із буріння та облаштування нафтових і газових свердловин, будівництва, технічного обслуговування, ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов`язаних з їх обслуговуванням об`єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під`їзних доріг, ліній електропередачі та зв`язку, підземних кабельних мереж енергозабезпечення; б) проведення робіт, пов`язаних з ліквідацією та запобіганням аварійним ситуаціям на нафтових і газових свердловинах та пов`язаних з їх експлуатацією об`єктах трубопровідного транспорту, виробничих спорудах, під`їзних дорогах, лініях електропередачі та зв`язку, підземних кабельних мережах енергозабезпечення.

У випадках, визначених підпунктами а і б цієї частини, зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок здійснюються виключно на підставі робочого проекту землеустрою, та статей 48,52 Закону України «Про охорону земель», що виразилось в тому що ГУ Держгеокадастр у Київській області не видавався дозвіл а ні «ВК -Інвестбуд» () а ні ТОВ «БК «Інтеграл-Буд» () на знаття та перенесення ґрунтового покриву при проведенні будівельних робіт по будівництву житлових комплексів з об`єктами соціально громадського призначення, на земельній ділянці з кадастровим номером :91:064:0001 однак під час перевірки встановлення зняття шару ґрунту, орієнтовною площею 7,5 га.

Крім того під час проведення перевірки встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки орієнтовною площею 0,1514 га поряд із земельною ділянкою кадастровим номером :91:064:0001.

Таким чином посадові особи ТОВ ВК - Інвестбуд» () та ТОВ «БК «Інтеграл-Буд» () зловживаючи службовим становище тобто умисно заволоділи суміжною земельною ділянкою та зняли шар ґрунту для особистого збагачення чим порушили умови будівництва передбачені містобудівними умовами які були видані Департаментом містобудування та архітектури КМДА посадові особи якого в свою чергу не здійснили належний нагляд за будівництвом.

Так на думку органу досудового розслідування з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження, є всі підстави для звернення із клопотанням про накладення арешту на майно.

У судове засідання слідчий не з`явився, причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи землекористувача заперечував проти задоволення клопотання, оскільки відповідно до Технічного звіту щодо ґрунтового обстеження та складання агрохімічного паспорту земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 19.04.2017 року, ґрунти за зазначеною адресою не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів і не потребують зняття родючого шару ґрунту.Також зазначив, що клопотання не обґрунтоване згідно з вимогами КПК України.

Вивчивши клопотання та документи додані до клопотання суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.02.2013 року рішенням Київської міської ради № 89/9146 земельну ділянку № :91:064:0001 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передано ТОВ «ВК -Інвестбуд» () для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціально громадського призначення. Земельну ділянку рішенням Київської міської ради передано ТОВ «ВК -Інвестбуд» () строком на 15 років у довгострокову оренду.

Станом на час розгляду клопотання про арешт майна в суді, до суду не надано відомостей стосовно особи до якої висунуто підозру.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. 4 статті 173 КПК України).

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Зважаючи на те, що до клопотання слідчого надана недостатня кількість доказів правомірності накладення арешту, суд не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства від не вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 - 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000137 від 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1