Справа № 592/9707/17
Провадження № 1-кп/592/27/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0003095, відомості за яким 18.08.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0003343, відомості за яким 06.09.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово не працює, який має професійно-технічну освіту, неодруженого, громадянина України, українця, який має на утриманні непрацездатну мати, пенсіонерку, особу похилого віку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, невійськовозобов`язаного, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

представника потерпілої ОСОБА_18 : ОСОБА_19 ,

захисниці обвинуваченого: адвоката ОСОБА_20 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В :

27.05.2017 року о 13 годині 44 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину САМ маркет , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 побачив відсутність інших осіб в відділі продажу кави. В цей час у нього виник умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки пакунку з кавою ІНФОРМАЦІЯ_3 , вагою 200 г, з вищевказаного магазину. Реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що магазин є об`єктом загального користування та вхід громадянам до нього є вільним, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_9 взяв до рук з полиці пакунок з кавою Carte Noir , вагою 200 г, та в подальшому, помістив її під куртку, яку тримав у лівій руці. Після чого він пішов в сторону касової зони магазину, де, не розплатившись за пакунок вказаної кави, пройшов поміж кас та покинув приміщення магазину, тобто вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) . Вартість викраденого ОСОБА_9 пакунку з кавою Carte Noir , вагою 200 г, згідно з висновком експерта № 1539 від 27.09.2017 року, становить 235 грн. 65 коп. .

Умисні, протиправні дії ОСОБА_9 , які виразилися в таємному викраденні майна, що належить ФОП ОСОБА_21 , були кваліфіковані органом досудового розслідування як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинена повторно.

05.06.2017 року о 12 годині 13 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 побачив відсутність інших осіб в відділі продажу кави. В цей час у нього виник умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки пакунку з кавою ІНФОРМАЦІЯ_3 , вагою 200 г, з вищевказаного магазину. Реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що магазин є об`єктом загального користування та вхід громадянам до нього є вільним, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_9 взяв до рук з полиці пакунок з кавою Carte Noir , вагою 200 г, та в подальшому помістив її під куртку, яку тримав у лівій руці. Після чого він пішов в сторону касової зони магазину, де, не розплатившись за пакунок вказаної кави, пройшов поміж кас та покинув приміщення магазину, тобто вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) . Вартість викраденого ОСОБА_9 пакунку з кавою Carte Noir , вагою 200 г, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1415 від 29.08.2017 року, становить 242 грн. 45 коп. .

Умисні, протиправні дії ОСОБА_9 , які виразилися в таємному викраденні майна, що належить ФОП ОСОБА_18 , вартістю 242,45 грн. , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1415 від 29.08.2017 року, були кваліфіковані органом досудового розслідування як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду про те, що він дійсно вчинив таємні викрадення чужого майна (крадіжки) за обставин, зазначених в обвинувальних актах. Він просив суд суворо його не карати, призначивши йому покарання у виді штрафу, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, враховуючи його майновий стан.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених кримінальних правопорушень та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (т. 2 а. п. 17) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Отже, що стосується вчинення 27.05.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_21 , а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжки) , вчиненої повторно, то суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Під покращенням становища особи, зокрема, слід розуміти перекваліфікацію кримінального правопорушення з більш тяжкого на менш тяжке.

Із змісту абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України вбачається, що у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Обвинувачення має бути сформульоване так, щоб не було упущено жодної з істотних обставин вчинення кримінального правопорушення і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими при кваліфікації.

Із змісту п. 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 року вбачається, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини й її основоположних свобод суд відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК України має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, погіршення становища особи за ініціативою суду не допускається.

Згідно правовому висновку, викладеному в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 року у справі № 591/4366/18, провадження № 51-1122кмо20, єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою повторно без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки повторно , є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних кримінальних правопорушень у одному кримінальному провадженні. Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних кримінальних правопорушень, для повторності кримінальних правопорушень не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинене кримінальне правопорушення. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожне чи однорідне кримінальне правопорушення в іншому кримінальному провадженні (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91702523) .

Крім того, суд бере до уваги правову позицію, висловлену в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.03.2021 року у справі № 752/410/19, провадження № 51-1529ск21, згідно якій, відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Крім того, за ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. З огляду на правові норми щодо презумпції невинуватості, за відсутності вироку суду, який набрав законної сили, наявність кримінального провадження, в тому числі на стадії його судового розгляду, не породжує правових наслідків для юридичної оцінки наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується, а є лише версією органів досудового розслідування, яку вони доводять на підставі обов`язку доказування відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України. Згідно з висновком, викладеним в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 року у справі № 591/4366/18, провадження № 51-1122кмо20, єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою повторності без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки повторно , є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних кримінальних правопорушень в одному кримінальному провадженні. У випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи має значення те, була чи не була особа засуджена за раніше вчинене кримінальне правопорушення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожне чи однорідне кримінальне правопорушення в іншому кримінальному провадженні. Крім того, посилання прокурора на п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки № 7 від 04.06.2010 року, відповідно до положень якої для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин , у цьому випадку є безпідставними, адже така правова оцінка діяння є можливою тільки за умови, коли всі епізоди злочинної діяльності є предметом одного судового розгляду, оскільки за таких умов суд безпосередньо досліджує докази та у вироку робить висновок про доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами кримінальних правопорушень, які були інкриміновані обвинуваченому. Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, мотивуючи своє рішення щодо кваліфікації дій засудженої за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що у вчиненому особою кримінальному правопорушенні відсутня така кваліфікуюча ознака, як повторність, оскільки на момент судового розгляду цього провадження інше кримінальне провадження щодо останньої, яке було направлено органом досудового розслідування з обвинувальним актом до суду, не було розглянуто по суті й обвинувального вироку постановлено не було (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95905204) .

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про злочини проти власності № 10 від 06.11.2009 року, згідно якому у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно за іншими частинами відповідних статей КК України (опублікування в періодиці: Вісник Верховного Суду України, 2009, 00, № 12, Закон і Бізнес, 2010, 01, № 1-2, Юридичний вісник України, 2010, 01, № 5, Юридична практика. Судовий випуск, 2010, 01, № 1, Судова практика, 2010, 00, № 1-2, Судова практика, 2015, 00, № 1) .

Отже, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 337, абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки це не погіршує, а навпаки покращує, поліпшує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , що у повній мірі узгоджується та не суперечить вимогам, передбаченим ст. ст. 421, 437 КПК України, тобто слід кваліфікувати умисні, протиправні дії ОСОБА_9 за епізодом злочинних дій від 27.05.2017 року щодо потерпілої ОСОБА_21 , за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , враховуючи ту обставину, що злочинний умисел ОСОБА_9 був направлений саме на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , а не був направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , вчинену повторно.

Судом не досліджувалися докази щодо фактичних обставин вчинення злочину, які не оспорювалися сторонами, зважаючи на зізнавальні показання обвинуваченого. А тому, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_9 , інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Однак, керуючись вимогами ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини й її основоположних свобод, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеному в обвинувальному акті, та, враховуючи те, що в розпорядження суду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення повторно, перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Так, згідно вимогам ст. 32 КК України, повторність кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частинами статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

У відповідності до вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили.

Тобто, в розпорядженні суду стороною обвинувачення не було надано доказів того, що відносно обвинуваченого є обвинувальний вирок суду за вчинення ним кримінального правопорушення, який передував кримінальному правопорушенню, яке є предметом судового розгляду, і яке створює повторність, і вину у його вчиненні встановлено обвинувальним вироком суду.

Та обставина, що відносно обвинуваченого на розгляді інших судів, зокрема Зарічного районного суду м. Суми, як видно з обвинувачення, ще перебуває на розгляді провадження без прийняття кінцевого рішення, про що повідомив прокурор, захисниця та обвинувачений, не є доказом, який би давав підстави кваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто за кваліфікуючою ознакою повторність.

Тобто при кваліфікації дій органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_9 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України невірно, оскільки в його діях відсутня така кваліфікуюча ознака, як повторність, оскільки на момент судового розгляду даного провадження інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , яке направлено органом досудового розслідування з обвинувальним актом до суду, не було розглянуто по суті й обвинувального вироку постановлено не було, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.

Та обставина, що на момент вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, він є обвинуваченим у вчиненні інших кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 185 України, а тому його дії слід кваліфікувати за кваліфікуючою ознакою повторність, тобто за ч. 2 ст. 185 КК України, не породжує правових наслідків, оскільки повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожне чи однорідне кримінальне правопорушення в іншому кримінальному провадженні, при цьому єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою повторності без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки повторно , є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних кримінальних правопорушень в одному кримінальному провадженні, що узгоджується з висновками постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 року у справі № 591/4366/18, провадження № 51-1122кмо20.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

Отже, що стосується вчинення 05.06.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_18 , а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжки) , вчиненої повторно, то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки суд дійшов висновку про те, що 27.05.2017 року обвинувачений ОСОБА_9 вчинив саме кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_21 , а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , відтак суд дійшов висновку про те, що умисні, протиправні дії ОСОБА_9 , які виразилися в таємному викраденні майна, що належить ФОП ОСОБА_18 , вартістю 242,45 грн. , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1415 від 29.08.2017 року, були правильно, вірно кваліфіковані органом досудового розслідування як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинена повторно.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_9 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_9 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.

Крім того, оскільки обвинуваченим ОСОБА_9 було вчинено два кримінальні правопорушення, передбачені різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден із яких його не було засуджено, а саме: ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, відтак, на думку суду, в діях обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається сукупність кримінальних правопорушень, що також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки № 7 від 04.06.2010 року.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_9 , згідно ч. 2 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, на момент його вчинення відносилося до категорії нетяжких злочинів. Згідно чинній редакції КК України це кримінальний проступок (ч. 2 ст. 12 КК України) .

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_9 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відносилося до категорії злочинів середньої тяжкості. Згідно чинній редакції КК України це нетяжкий злочин (ч. 4 ст. 12 КК України) .

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_9 характеризується наступним чином.

Згідно довідці комунального закладу Сумської обласної ради Обласний наркологічний диспансер № б/н від 31.10.2017 року, виданої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , йому був встановлений діагноз: психічні та поведінкові розлади особистості внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. На даний час перебуває на замісній терапії. F 11.22. Перебуває в програмі замісної підтримуючої терапії препаратом метадон з 28.09.2017року по теперішній час (т. 1 а. п. 40) .

При цьому суд вважає за можливе взяти до уваги п. п. 1.1. , 1.2. резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 80 Конституції України (справа про депутатську недоторканність) № 1-15/99 від 27.10.1999 року, згідно яким кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду, притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину (офіційне опублікування: Офіційний вісник України, 1999, № 44 (19.11.1999) , ст. 2193, опублікування в періодиці: Закон і Бізнес, 1999, 12, № 49, Юридичний вісник України, 1999, 11, № 47, Вісник Конституційного Суду України, 1999, 00, № 5) .

Раніше притягувався до кримінальної відповідальності:

- ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02.08.2017 року у справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/451/17 було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, яке відбудеться в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми 07.08.2017 року о 16 годині 40 хвилин з викликом учасників судового провадження. Ухвала набрала законної сили 02.08.2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/68050617) (т. 2 а. п. 32, 40, 41) ;

- ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07.08.2017 року у справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/451/17 було призначено відкрите судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на 15.08.2017 року на 11 годину 00 хвилин з викликом учасників судового провадження. Було ухвалено зобов`язати начальника Ковпаківського районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації надати досудову доповідь відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , в строк до 14.08.2017 року. Ухвала набрала законної сили 07.08.2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/68131722) (т. 2 а. п. 32, 42, 43) ;

- ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20.10.2017 року у справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/451/17 кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було об`єднано в одне кримінальне провадження, присвоївши номер справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/451/17. Об`єднане кримінальне провадження було призначене до судового розгляду на 06.11.2017 року на 15 годину 00 хвилин. Ухвала набрала законної сили 20.10.2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/69685830) (т. 2 а. п. 32, 44, 45) ;

- ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06.11.2017 року у справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/451/17 об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 185 України, та кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, було об`єднано в одне, присвоївши номер справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/451/17. Об`єднане кримінальне провадження було призначене до судового розгляду на 20.11.2017 року на 14 годину 30 хвилин. Ухвала набрала законної сили 06.11.2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/70033771) (т. 2 а. п. 32, 46, 47) ;

- ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2018 року у справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/149/18 було призначено відкрите судове засідання в об`єднаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 на 05.02.2018 року на 15 годину 30 хвилин з викликом учасників судового провадження. Було ухвалено зобов`язати начальника Ковпаківського районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації надати досудову доповідь відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , в строк до 05.02.2018 року. Ухвала набрала законної сили 25.01.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/71784835) (т. 2 а. п. 32) ;

- ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20.03.2018 року у справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/149/18 об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 185 України, та кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (справа № 591/939/18, провадження № 1-кп/591/330/18) , було об`єднано в одне кримінальне провадження, присвоївши номер справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/149/18. Ухвала набрала законної сили 20.03.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72827094) (т. 2 а. п. 32, 48, 49) ;

- ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20.03.2018 року у справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/149/18 було призначено відкрите судове засідання в об`єднаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 на 28.03.2018 року на 08 годину 40 хвилин з викликом учасників судового провадження. Ухвала набрала законної сили 20.03.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72827095) (т. 2 а. п. 32, 50) ;

- ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03.05.2018 року у справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/149/18 було постановлено здійснити привід в судове засідання, яке відбудеться 10.05.2018 року о 09 годині 00 хвилин (м. Суми, вул. Академічна, буд. 13, каб. 100) , обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Копію ухвали було постановлено надіслати Сумському ВП ГУНП в Сумській області для виконання та процесуальному керівнику прокурору для здійснення контролю за виконанням. Ухвала набрала законної сили 03.05.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/73744199) (т. 1 а. п. 247, 248) ;

- ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.03.2019 року у справі № 591/4029/17, провадження № 1-кп/591/96/19 було постановлено здійснити привід в судове засідання, яке відбудеться 07.05.2019 року о 10 годині 00 хвилин (м. Суми, вул. Академічна, буд. 13, зал № 100) , обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Виконання ухвали було постановлено покласти на Сумський ВП ГУНП в Сумській області. Копію ухвали було постановлено надіслати керівнику Сумської місцевої прокуратури для здійснення контролю за виконанням. Ухвала набрала законної сили 19.03.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/80525776) (т. 2 а. п. 51-53) ;

- ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2017 року у справі № 592/10019/17, провадження № 1-кп/592/510/17 було закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи в розмірі 989 грн. 60 коп. . Речові докази по кримінальному провадженню: шприц ємністю 5 мл з наркотичним засобом опій ацетильований, вагою 0,034 г, та каструлю з речовиною-наркотичним засобом концентрат макової соломки, вагою 0,873 г, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, буд. 21, було ухвалено знищити. Копію ухвали було постановлено вручити ОСОБА_9 , надіслати прокурору Сумської місцевої прокуратури. Ухвала набрала законної сили 27.12.2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/71091216) (т. 2 а. п. 54-56) ;

- вироком Сумського районного суду Сумської області від 29.12.2020 року у справі № 587/1040/18, провадження № 1-кп/587/31/20 ОСОБА_9 було визнано винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та йому було призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин. ОСОБА_9 було визнано винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та йому було призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з врахуванням положень ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 було визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Запобіжний захід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 не обирався. Строк відбування покарання ОСОБА_9 було ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання, з урахуванням положень ст. 72 КК України, або з моменту постановки на облік у виправному центрі. Речові докази: банківську картку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 ; банківську картку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 ; банківську картку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_3 ; банківську картку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_4 ; банківську картку АТ Ощадбанк № НОМЕР_5 ; чек банкомату (терміналу) ПАТ КБ ПриватБанк з наступними позначеннями: НОМЕР_6 , 12.02.2018 18:32:54, вул. Металургів, 13, опис поповнення картки по номеру, рахунок одержувача: НОМЕР_7 , єдиний код 1138-6677-6211-0504, сума 3583 грн. , комісія 17 грн. , разом 3600 грн. , результат вдало, Transaction id 29588C76476E-2A0C-C2A5-BDBC-9B295BD8B6C6, картонну упаковку SIM-карти абонентського номеру НОМЕР_8 , SIM-картку з номерним позначенням на ній НОМЕР_9 , SIM-картку з номерним позначенням на ній НОМЕР_10 , квитанцію банківського рахунку 414943….86, квитанцію банківського рахунку 5168....8432, що перебувають в камері зберігання речових доказів Сумського РВП ГУНП в Сумській області, який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 11, було ухвалено знищити. Вирок не набрав законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93912419) (т. 1 а. п. 239-246, т. 2 а. п. 33-39, 57-64) ;

- ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.02.2021 рок у справі № 587/1040/18, провадження № 11-кп/816/543/21 було закінчено підготовку апеляційного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисниці ОСОБА_20 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 29.12.2020 року відносно ОСОБА_9 . Апеляційний розгляд за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисниці ОСОБА_20 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 29.12.2020 року, яким ОСОБА_9 було визнано винуватим у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, було призначено на 24.06.2021 року на 09 годину 30 хвилин в приміщенні Сумського апеляційного суду (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28) . Було ухвалено повідомити учасників судового провадження про час та місце апеляційного розгляду, шляхом надсилання повідомлень. Ухвала набрала законної сили 12.02.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94889246) (т. 1 а. п. 250, т. 2 а. п. 65, 66) .

Має постійні місце проживання та місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. п. 1, 6, 55, 60, т. 2 а. п. 19, 27) .

Має на утриманні непрацездатну мати, пенсіонерку, особу похилого віку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. п. 1, т. 2 а. п. 19, 20, 67) .

Виключно позитивно характеризується за місцем лікування як людина зі сформованою прихільністю до лікування соціально небезпечних захворювань, супутніх вживанню наркотиків, має активну громадську позицію та високу мотивацію щодо спрямованості на позитивні зміни у своєму житті (т. 2 а. п. 23) .

Посередньо характеризується за місцем проживання (т. 2 а. п. 28, 29) .

Згідно довідці диспансерного відділення комунального закладу Сумської обласної ради Обласний наркологічний диспансер № 30/3 від 18.08.2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на диспансерному обліку не перебуває (т. 2 а. п. 30) .

Згідно довідці комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О. В. Співака № б/н від 30.08.2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , звернення з приводу надання психіатричної допомоги в закладі відсутні (т. 2 а. п. 31) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; - добровільне усунення заподіяної шкоди (т. 2 а. п. 22) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні ним кримінальних правопорушень; - вкрай незадовільний стан його здоров`я у зв`язку із встановленим йому діагнозом: хронічний вірусний гепатит С (PHK HCV позитивна, генотип 1в) (т. 1 а. п. 40, т. 2 а. п. 21) ; - наявність на утриманні винного у вчиненні кримінальних правопорушень непрацездатної матері, пенсіонерки, особи похилого віку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сама має вкрай незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нездатна до самообслуговування (т. 1 а. п. 1, т. 2 а. п. 19, 20, 67) ; - позитивна характеристика винного у вчиненні кримінальних правопорушень за місцем лікування (т. 2 а. п. 23) ; - молодий вік винного у вчиненні кримінальних правопорушень (т. 1 а. п. 1, 40, 55, т. 2 а. п. 27-29) .

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні кримінальних правопорушень, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю кримінальних правопорушень.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, хворобливий стан винного у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою і легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в абз 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) .

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винного непрацездатних батьків при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винного непрацездатних батьків розуміється як надання винним відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Наявність на утриманні винного непрацездатних батьків, окрім їх матеріального забезпечення, означає також, що винний здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, позитивна характеристика винного у вчиненні кримінальних правопорушень при призначенні покарання обґрунтовується тим, що така поведінка в побуті, за місцем роботи, навчання, служби, лікування, тощо, як правило, свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, і дає підстави вважати, що вчинення кримінального правопорушення є випадковим.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовується тим, що молодий вік винного межує з віком неповнолітнього (на момент вчинення кримінальних правопорушень) , що може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (т. 1 а. п. 2, 56) .

Із змісту досудової доповіді, підготовленої 07.11.2017 року Сумським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції на виконання ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.10.2017 року, вбачається, що, беручи до уваги інформацію щодо обвинуваченого: історію правопорушення, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, при застосуванні соціально-виховних заходів, для впливу на поведінку особи з метою запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (т. 1 а. п. 33-38) .

Крім того, згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Принцип ультраактивності закону, згідно з яким застосовується той кримінальний закон, який діяв під час вчинення злочину, базується на положеннях Загальної декларації прав людини і Міжнародного пакту про громадянські й політичні права і є загальновизнаним принципом кримінального права сучасних правових держав. Дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Таким чином, законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння, слід вважати відповідний закон, який до моменту початку цього діяння набрав законної сили і до моменту закінчення діяння не втратив її. Чинним визнається закон, що набув законної сили, до його скасування чи заміни новим законом, а якщо закон було прийнято на певний строк, до закінчення цього строку. Крім того, закон у цілому або його окремі положення (розділи, статті, частини статей тощо) можуть бути визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України і втрачають чинність з дня ухвалення такого рішення. При цьому закони чи їх окремі положення визнаються неконституційними, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Визнання їх неконституційними є підставою для відшкодування державою у встановленому законом порядку матеріальної та моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам дією таких законів (їх окремих положень) .

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 4 п. 2, абз. 2 п. 14, абз. 4 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно яким, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо. Якщо санкція статті (санкція частини статті) не передбачає основного покарання у виді штрафу, він може бути призначений лише в порядку переходу до більш м`якого виду покарання за наявності підстав, передбачених ст. 69 КК України. У цьому разі штраф призначається в розмірах, визначених ч. 2 ст. 53 КК України, від 30 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю) , суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

А згідно ч. 3 ст. 72 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінальних правопорушень) основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку прокурора, думку потерпілої ОСОБА_18 , яка при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 покладалася на розсуд суду, цивільний позов нею до нього не заявлено (т. 1 а. п. 180) , думку представника потерпілої ОСОБА_18 за довіреністю ОСОБА_19 (т. 2 а. п. 22) , думку захисниці обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_20 , думку обвинуваченого ОСОБА_9 , суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, як за ч. 1 ст. 185 КК України, так і за ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи наявність восьми обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185 КК України призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, а за ч. 2 ст. 185 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, а саме: до штрафу. Розмір штрафу суд визначив залежно від тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням наявності восьми обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , та його вкрай незадовільного майнового стану.

Цивільні позови по справі потерпілими: ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , представником потерпілої ОСОБА_18 за довіреністю ОСОБА_19 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду справи по суті до обвинуваченого ОСОБА_9 пред`явлені не були (т. 1 а. п. 2, 25, 56, т. 2 а. п. 22) .

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (т. 1 а. п. 4, 58, 59, т. 2 а. п. 68) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 1415 від 29.08.2017 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 297,00 грн. , згідно довідці № 1539 від 27.09.2017 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 396,00 грн. , слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави (т. 1 а. п. 3, 4, т. 2 а. п. 25, 26, 56-58) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 53, 65-67, 69, 185 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_9 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_9 покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмір тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. ;

- за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. .

Речові докази, а саме: оптичний диск MastAK DVD+R ємністю 4,7 Mb, який було надано на запит співробітників поліції, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 1415 від 29.08.2017 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 297,00 грн. , згідно довідці № 1539 від 27.09.2017 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 396,00 грн. , відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1