Провадження № 1-кп/537/77/2021
Справа № 537/4731/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2021 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника

н/л обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника н/л обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001229 від 03.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учня 2 курсу ПТУ № 26 м. Кременчука, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: 02.09.2020 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , біля продуктового магазину «Дарина» по АДРЕСА_2 , де голосно спілкувались між собою, на що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробив їм усне зауваження. Після чого між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, ОСОБА_4 з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_10 , умисно наніс один удар кулаком в область лівої щелепи, після чого з місця події зник. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 808 від 12.10.2020, у ОСОБА_10 встановлено такі тілесні ушкодження: закритий двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці лівого кута та тіла щелепи справа з гематомою в ділянці нижньої щелепи зліва, що по ступеню тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Своїми діями, які виразились у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор та захисник, законний представник н/л обвинуваченого проти такого порядку розгляду справи не заперечували і суд згідно ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно вчинив злочини при обставинах, які вказані в обвинувальному акті, вказавши, що щиро розкаюється в скоєному, прохає вибачення у потерпілого і запевняє, що завдану шкоду має намір відшкодувати в повному обсязі, прохає суд при постановленні вироку врахувати всі пом`якшуючі обставини, більше йому добавити нічого.

Законний представник н/л обвинуваченого - ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що займається вихованням сина належним чином, син в побуті та в спілкуванні не виявляв агресивності, що стало причиною таких дій пояснити не може, з приводу вчиненого мала розмови з сином, який запевнив, що в подальшому вчиняти побідного не буде, прохає суворо не карати, витрати на стаціонарне лікування не заперечує та зобов`язується сплатити.

Захисник н/л обвинуваченого ОСОБА_6 , в судовому засіданні прохала врахувати пом`якшуючі обставини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, молодий вік обвинуваченого, зроблені висновки, відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, та прохала винести покарання, яке не пов`язане в позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає проводити судовий розгляд без його участі, стосовно призначення покарання покладається на розсуд суду.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, вина ОСОБА_4 повністю підтверджується іншими доказами по справі:

- висновком судово-медичного експерта № 808 від 12.10.2020 року, згідно якого у потерпілого виявлені тілесні ушкодження, що по ступеню тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

- висновком судово-медичного експерта № 971 від 23.11.2020 року, згідно якого покази потерпілого в частині локалізації, кількості та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень відповідають даним слідчого експерименту.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України правильна, так як він спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 згідно вимоги МВС України раніше не судимий, на обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному та Кременчуцькому обласному наркологічному диспансерах не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, по місцю проживання характеризується посередньо, матеріальна шкода не спричинена, відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.122 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставини, яка обтяжує покарання.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, його вік. вчинений ним злочин ,обставини, які пом`якшують покарання ,відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе обрати відносно ОСОБА_4 покарання, яке не пов`язане з ізоляцією його від суспільства у виді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України і звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладенням обов`язків , передбачених ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому в ході досудового розслідування не обирався, прокурором не пропонувався, тому суд до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирає.

Прокурором в ході судового розгляду в порядку ст.128 КПК України був заявлений цивільний позов до обвинуваченого в інтересах держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 3492,32 грн., що підтверджується довідкою КП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 04-16/8791 від 27.10.2020 року, що не заперечувалось обвинуваченим та представником обвинуваченого.

В ст.129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.ст. 1166, 1167 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду та право вимоги до винної особи .

Відповідно до ч. 1 ст. 1180 ЦК України, шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах.

Згідно ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками … якщо вони не доведуть , що шкоди було завдано не з їхньої вини .

Судом встановлено, що станом на момент вчинення злочину обвинувачений не набув повної цивільної дієздатності, на час вчинення злочину не працював, але навчався і навчається на даний час, даних про отримання будь яких доходів у суду відсутні, тому суд вважає за можливе стягнути витрати на стаціонарне лікування потерпілого в повному обсязі з його матері - законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ..

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 3492,32 грн.,

Цивільний позов потерпілим в ході судового розгляду не заявлявся, потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду не заподіяно, речові докази по справі відсутні, судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов прокурора до обвинуваченого в інтересах держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 3492,32 грн. задовольнити.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 на користь держави в особі Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ( м. Кременчук, пл. Перемоги, 2, код ЄДРПОУ 2318315, р/р № UA 0016008) витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 3492,32 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1