Справа № 381/309/20
У Х В А Л А

14.07.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000400 від 15.04.2019 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження при виконанні вимог статті 344 КПК України, а саме при оголошенні складу суду і роз`ясненні права відводу при заміні прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , захисником - адвокатом ОСОБА_5 заявлений відвід прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявленого відводу захисник зазначив, що прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 увійшов до групи прокурорів по кримінальному провадженню № 0000400 від 15.04.2019 з порушенням вимог передбачених статтею 37 КПК України, тобто постанова від 17.03.2021 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні, винесена заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , без додержання вимог ст. 37 КПК України, у зв`язку з чим захисник вважає, що прокурор ОСОБА_4 не входить в групу прокурорів по кримінальному провадженню № 0000400 від 15.04.2019, а також в постанові відсутні мотиви зміни прокурорів Фастівської окружної прокуратури Київської області на прокурорів Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, у зв`язку з чим захисник вважає, що прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України не має право брати участь у кримінальному провадженні.

Обвинувачений підтримав заявлений відвід прокурору ОСОБА_4 , з підстав викладених захисником та просив заяву задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід, оскільки 17.03.2021 постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000400 від 15.04.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України змінена група прокурорів, оскільки у зв`язку з реорганізацією органів прокуратури та початком роботи окружних прокуратур прокурори, які у кримінальному провадженні здійснювали повноваження прокурора, не можуть їх здійснювати, а також у зв`язку зі складністю кримінального провадження, та необхідністю виконання вимог ст. 2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у зміні групи прокурорів, у даному кримінальному провадженні. Крім цього, зазначена постанова заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 17.03.2021 ніким не скасована, а тому є чинною та законною, у зв`язку з чим просив в задоволенні заяві про відвід відмовити.

Суд, заслухавши вказаних учасників, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Згідно з правилами, передбаченими ч. 2 цієї статті прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Таким чином, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду викладену в постанові від 03.03.2021 згідно з якої, вбачається, що постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Крім цього судом врахована правова позиція об`єднаної палати ККС ВС від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15 (провадження № 51-4584кмо18) відповідно до якої зроблений висновок, що за змістом статей 36, 37, 110 КПК України рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та в разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматися у формі постанови, що має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень.

Так, з постанови ОСОБА_7 від 17.03.2021 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000400 від 15.04.2019 вбачається, що у зв`язку з реорганізацією органів прокуратури та початком роботи окружних прокуратур прокурори, які у кримінальному провадженні здійснювали повноваження прокурора, не можуть їх здійснювати, а також у зв`язку зі складністю кримінального провадження, та необхідністю виконання вимог ст. 2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у зміні групи прокурорів, у даному кримінальному провадженні. До складу зміненої групи прокурорів на ряду з прокурорами Київської обласної прокуратури та Фастівської окружної прокуратури Київської області увійшли прокурори Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, які на стадії досудового розслідування до групи прокурорів по вказаному кримінальному провадженню не входили.

Так, в матеріалах судового провадження відсутня будь-яка інформація щодо надання прокурором Київської обласної прокуратури повноважень з організації нагляду за додержанням законів під час процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурорам Білоцерківської окружної (місцевої) прокуратури Київської області.

Отже, прокурор ОСОБА_4 , який є прокурором новоствореної окружної прокуратури, а саме Білоцерківської окружної прокуратури Київської області не має повноважень прокурора на участь у даному кримінальному провадженні, оскільки є прокурором іншого органу прокуратури, яка не перебуває у процесуальних відносинах з Фастівською окружною (місцевою) прокуратурою Київської області.

Підтримання публічного обвинувачення прокурором, який не здійснював процесуальне керівництво за ходом досудового слідства нівелює вимоги ст. 37 КПК України, а саме порушує процесуальну незалежність прокурора у даному кримінальному провадженні.

З аналізу норми ст. 37 КПК України вбачається, що у виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміну судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідальність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, згідно аналізу ч. 3 ст. 22, ч.1 та ч. 2 ст. 412, ч. 1 ст. 415 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо встановлено порушення, передбачене пунктом 2 частиною другої статті 412 КПК України, а саме судове провадження здійснено за відсутністю прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 є неналежним прокурором у вказаному кримінальному провадженні, оскільки його включення до складу групи прокурорів, здійснено без дотримання вимог ст. 37 КПК України, у зв`язку з чим суд вважає, що доводи захисника адвоката ОСОБА_5 про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява про відвід підлягає задоволенню, а прокурор ОСОБА_4 відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КПК України у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинно бути невідкладно призначений інший прокурор керівником прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 37, 77, 80, 81, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 у судовому провадженні № 381/309/20; 1-кп/357/400/21 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Повний текст ухвали складений та проголошений 19.07.2021 о 13.00 год. в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4-А.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

СуддяОСОБА_1