ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/1398/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/719/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2021,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 30 травня 2021 року включно.
Покладено на ОСОБА_6 обов`язки. а саме: цілодобово не залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.
Встановлено строк ухвали до 30.05.2021(а. с. 78 - 80).
Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, 01.04.2021 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування № 0000235 від 23.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказував, що слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000235 від 23.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.
31.03.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя послався на те, що виконання ним процесуальних обов`язків і належну поведінку може забезпечити більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2021, ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22-00 до 06-00, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.
Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляції учасники справи до суду апеляційної інстанції не прибув.
27.05.2021 захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав заяву про відкладення розгляду справи.
Судова колегія вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000235 від 23.02.2021 направлений до Ленінського районного суду м. Харкова та на 27.05.2021 вже призначений розгляд справи.
За наведених вище обставин, враховуючи стислі строки, регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України, судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України і з цим погоджується колегія суддів.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Між тим, відповідно до позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому, в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчий суддя постановив ухвалу у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
В ч. 5 ст. 132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Доводи захисника щодо невідповідності ухвали слідчого судді вимогам КПК України не підтверджуються дослідженими матеріалами кримінального провадження.
Суд, обираючи запобіжний захід, оцінив у сукупності те, що слідчим та прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, а тому вважав за можливе застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість застосування до ОСОБА_6 ст.181 та ч.5 ст.194 КПК України слідчим суддею.
Таким чином розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином мотивував своє рішення.
Всі інші питання: фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовує.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.
У випадку недотримання ОСОБА_6 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді то судова колегія зазначає, що слідчий та прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді в порядку визначеному КПК України щодо зміни запобіжного заходу.
Крім того, обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000235 від 23.02.2021 вже направлений до Ленінського районного суду м. Харкова та на 27.05.2021 призначений розгляд справи.
Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляції прокурора апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді