Справа № 466/1666/21
УХВАЛА

«15» березня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 06 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України,

у с т а н о в и в :

12 березня 2021 старший дізнавач сектору дізнання відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2020 року до Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області з Управління протидії кіберзлочинності у Львівській області ДКП НП України надійшла заява гр.. ОСОБА_5 , про те, що в період з червня по вересень 2020 року невідома особа незаконно заволоділа персональними даними ОСОБА_5

04.02.2021 року до матеріалів кримінального провадження №0000557 було долучено рапорт старшого інспектора з особливих доручень (оперативного реагування) Управління протидії кіберзлочинам у Львівській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_6 в якому зазначено, що здобуто оперативну інформацію про те, що до вчинення злочину може бути причетний громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_7 у вищевказаному помешканні може зберігати речі, які можуть бути речовими доказами, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» (SM-J330F/DS) ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім картами, електронні носії інформації, а також інші речі які можуть бути речовими доказами у даній справі, вважаю за доцільне звернутися дізнавачу з клопотанням в Шевченківський районний суд м. Львова для отримання ухвали на тимчасовий доступ до речей та документів громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 .

03.03.2021 року ст. дізнавач СД ВП №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулась із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів на підставі вищевказаного рапорту до Шевченківського районного суду м. Львова.

04.03.2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 задовільнив клопотання в повному обсязі в ухвалі № 466/1666/21.

12.03.2021 року ст. дізнавач СД ВП №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 09 год., 47 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 (Витвицька сільська раді об`єднаної територіальної громади) на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 № 466/1666/21 від 04 березня 2021року, здійснила тимчасовий доступ до мобільного телефону «Samsung Galaxy J3» (SM-J330F/DS) ІМЕІ: НОМЕР_1 в якому знаходилась сім карта із номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, щодо якого є достатні підстави вважати, що вони підшукані, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Крім того, згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» (SM-J330F/DS) ІМЕІ: НОМЕР_3 ; ІМЕІ: НОМЕР_4 та сім карту мобільного оператора за номером НОМЕР_2 визнано речовим доказом, з метою тимчасового позбавлення можливості знищити, відчужити, розпорядитися будь-яким чином та використовувати вищевказані речі, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному проваджені, необхідно накласти арешт на вилучені речі, а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» (SM-J330F/DS) ІМЕІ: НОМЕР_3 ; ІМЕІ: НОМЕР_4 та сім карту мобільного оператора за номером НОМЕР_2 , просить клопотання задовольнити.

Від слідчого поступила заява про розгляд клопотання у її відсутності.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його збереження приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» (SM-J330F/DS) ІМЕІ: НОМЕР_3 ; ІМЕІ: НОМЕР_4 та сім карту мобільного оператора за номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Строк дії ухвали установити два місяці з моменту її проголошення.

Виконання ухвали доручити старшому дізнавачу сектору дізнання відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати дізнавачу, прокурору, іншим заінтересованим особам.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1