Справа № 336/6049/21
Провадження № 1-кп/336/596/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в порядку спрощеного провадження, кримінальне провадження, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акту від 27.07.2021 щодо вчинення кримінального проступку, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000745 від 07.07.2021, складений відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та має на утриманні трьох малолітнії дітей, має середню освіту, одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за відсутності учасників судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021 до суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 06 червня 2021, приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у гаражному кооперативі «Авіатор», який розташований по вулиці Військбуд, 20-з в місті Запоріжжі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала транспортний засіб - причіп ЗАЗ 8101 «СТЕПОК» с державним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 , залишила місце скоєння злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 7869 гривень 82 копійки.

Дії ОСОБА_3 під час здійснення досудового розслідування (дізнання) кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка).

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не застосовується.

Вивчивши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, що надійшов на розгляд до суду, із матеріалами кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.2,3 ст.373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Проте, спрощене провадження щодо кримінальних проступків відповідно до ч.2 ст.381 КПК України має певні особливості, зокрема, передбачає розгляд обвинувального акта в даному випадку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Допит обвинуваченого за нормою ч.4 ст.349 КПК України за таких умов не здійснюється.

Так, судом встановлено, що до обвинувального акта додано заяву ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, із згодою з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодою на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Вказана заява, зокрема, добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною та надання нею згоди із вказаних вище питань засвідчена підписом захисника ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_6 .

При цьому, за змістом цієї заяви підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, викладені вище, та згодний на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Вказані обставини й стали підставою для надіслання прокурором обвинувального акта до суду відповідно до ч.1 ст.302 КПК України з клопотанням про його розгляд за відсутності учасників судового провадження.

На підставі на веденого судом встановлено, що навиконання ч.2 ст.302 КПК України підозрюваній роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. При цьому, у суду відсутні сумніви у добровільності згоди підозрюваною, на розгляд обвинувального акта у вказаному порядку.

Також, до обвинувального акта додано заяву потерпілого ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка засвідчена особистим підписом потерпілого.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що сторонам кримінального провадження створено необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а порядок надіслання обвинувального акту в межах строків досудового розслідування щодо вчинення кримінального проступку дотриманий та відповідає загальним засадам кримінального судочинства.

За встановленого беззаперечного визнання вини особою, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням письмові докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена й вважає вірною кваліфікацію органом досудового розслідування дій особи за ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує наступні обставини.

За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України згідно зі ст.12 КК України віднесено за тяжкістю до кримінальних проступків.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, судом визнається щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкритю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, за змістом ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також, суд враховує вік й відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, одружена, має на утримані трьох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має зареєстроване постійне місце проживання, не має інвалідності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Оскільки ОСОБА_3 має на утриманні трьох малолітніх дітей, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження копіями свідоцтв про народження дітей, призначення покарання у виді громадських робіт, арешту та обмеження волі не є доцільни, тому суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає мінімальній санкції ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, призначення інших видів покарання, які є більш суворими з числа встановлених за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд вважає таким, що не відповідає що не відповідає його меті, що передбачена ст. 50 КК України - виправлення засудженої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України, для призначення покарання зазначеного виду на підставі матеріалів справи, що характеризують особу ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Зважаючи на те, що у справі встановлена лише одна обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, достатніх підстав для застосування положень ст.69 КК України не встановлено.

Визначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких вимагає прийняття процесуального рішення під час ухвалення вироку, зокрема, запобіжні заходи, під час досудового розслідування застосовані не були.

На підставі ст.ст.122, 124 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 1201,34 грн.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 369-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі у 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , процесуальні витрати на проведення судово транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 1201,34 гривень (одна тисяча двісті одна грн. 34 копійок) на користь держави.

Речовий доказ CD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження розташованих на території гаражного кооперативу «Авіатор», що розташований по вул.Військбуд, 20-з в м.Запоріжжя від 06.06.2021, який долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок, який ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381,382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку негайно після його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1