Ухвала

29 червня 2021 року
м. Київ

справа № 461/4309/20
провадження № 51-3130 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Галицького районного суду міста Львова від

28 грудня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року щодо останнього,

встановив:
У касаційній скарзі захисник, посилаючись п. п. 1-3 ч. 1 ст. 438 КПК України, просить суд змінити оскаржувані судові рішення в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення, застосувати закон України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення та пом`якшити

ОСОБА_5 призначене покарання.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Зі змісту касаційної скарги слідує, що захисник порушує перед судом вимогу про зміну судових рішень в частині правової кваліфікації дій засудженого та призначеного покарання, натомість в обґрунтування вказує, що вирок місцевого суду постановлено незаконним складом суду, що може свідчити про допущення судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення, а не його зміни.

Таким чином, захисником ОСОБА_4 допущено невідповідність наведеного обґрунтування заявленим у касаційній скарзі вимогам до суду касаційної інстанції за наслідками розгляду.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, тому при розгляді касаційної скарги виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Зі змісту касаційної скарги слідує, що серед іншого, захисник ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою захисника.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Галицького районного суду міста Львова від

28 грудня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року щодо останнього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3