БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.06.2021
Єдиний унікальний номер 497/767/2021
Провадження № 1-кп/497/49/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2021 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
захисника неповнолітніх обвинувачених адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представників Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
представника Відділення з ювенальної превенції Сектору превентивної діяльності Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 ,
представника Болградського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000045 від 16.02.2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, за національністю гагауза, студента училища ПТУ №38 в м. Ізмаїл, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого органом 5129 від 13.04.2019 року,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Залізничне Болградського району Одеської області, за національністю рома, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою - 9 класів, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_2 від 16.04.2021 року, виданого органом 5129,
які обвинувачуються у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Приблизно в середині серпня 2020 року, у другій половині дня (більш точну дату та час судовим слідством не встановлено) у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час знаходження біля будинку АДРЕСА_1 виник умисел, спрямований на спільне, таємне викрадення з корисливих мотивів чужого майна з автомобіля, розташованого в приміщенні одного зі складів колишнього СВК «Україна» по вул.Добровольського в с. Залізничне Болградського району Одеської області, належного ОСОБА_9 .

Надалі, з метою реалізації вказаного умислу, приблизно о 16 годині (більш точний час судовим слідством не встановлено) того ж дня, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , готуючись до вчинення злочину, взяли з місця мешкання останнього: АДРЕСА_1 - ріжковий ключ, за допомогою якого планували демонтувати з вказаного вище автомобіля допоміжні агрегати й направились до розташування вищевказаних складів.

Після цього, продовжуючи виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом підійшли до вхідних воріт одного із складів за вищевказаною адресою, де знаходився автомобіль марки «MITSUBISHI Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, через наявний отвір між воротами та його пройомом, обидва проникли до приміщення складу.

Далі, проникнувши всередину складу, ОСОБА_4 за допомогою заздалегідь приготовленого ріжкового ключа, наявного при собі, демонтував з вказаного автомобіля заднє праве колесо у зборі (металевий диск з гумовою шиною), вартістю 650,52 гривень, з двигуна автомобіля відкрутив його генератор, вартістю 1 831.80 гривень, які передав ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 на підлозі приміщення складу, біля цього автомобіля, виявив частину головки двигуна автомобіля, вартістю 1500.00 гривень, яку забрав та разом з ОСОБА_6 , який забрав колесо й генератор, вийшли з приміщення складу через той же отвір тим же шляхом, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3982,32 гривень.
Надалі, ОСОБА_6 того ж дня, близько о 17:00 годині (більш точний час судовим слідством не встановлено), продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з корисливим мотивом, продовжуючи єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки допоміжних агрегатів автомобіля марки «MITSUBISHI Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , належного ОСОБА_9 та розташованого у вказаному приміщенні складу колишнього СВК «Україна» по вул. Добровольського в с. Залізничне Болградського району Одеської області, проник аналогічним способом до його приміщення.

Далі, проникнувши всередину вказаного складу ОСОБА_6 , за допомогою знайденого на місці ріжкового ключа, демонтував з вказаного автомобіля переднє ліве колесо у зборі (металевий диск з гумовою шиною), вартістю 650.52 гривень.

Після цього, ОСОБА_6 забрав дане колесо та разом з ним вийшов з приміщення складу через той де отвір тим же шляхом, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 650.52 гривень.

З огляду на зазначене, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні вище викладених дій визнав повністю та суду пояснив, що такий факт мав місце. Так, в середині серпня 2020 року він зі своїм товаришем Конакі Армашем пас корову та овець на краю села Залізничне біля яру, де побачили двох малолітніх хлопчаків біля старого складу, та на їх питання, що вони тут роблять, хлопці пояснили, що на складі знаходиться старий автомобіль, який вони розбирають по зачастинам. На наступний день, він ОСОБА_4 разом з ОСОБА_14 з цікавості вирішили піти на склад і подивитися, що там є. При цьому він взяв з собою з дому ріжковий ключ, аби з його використанням демонтувати з автомобілю якість деталі та запчастини.
Вони підійшли до вхідних воріт одного із складів колишнього СВК, та оглянувшись по обох боках, пересвідчилися, що їх ніхто не бачить, через наявний отвір між воротами та його пройомом, обидва проникли до приміщення складу. В середині складу знаходився автомобіль марки «MITSUBISHI Lancer», який був досить старий, і складалося враження, що ним давно ніхто не користується. Автомобіль був розкурочений, більшість деталей на ньому не було.
Він, ОСОБА_4 за допомогою ріжкового ключа, який він взяв з дому, демонтував з автомобілю заднє праве колесо у зборі (металевий диск з гумовою шиною), з двигуна автомобіля відкрутив його генератор. Передавши ключ ОСОБА_14 , який відкрутив переднє ліве колесо у зборі.
На підлозі приміщення складу, біля цього автомобіля, він виявив частину головки двигуна автомобіля, яку забрав та разом з ОСОБА_6 , який взяв колесо й генератор, вийшли з приміщення складу через той же отвір тим же шляхом, як і увійшли в середину.
Зазначене викрадене майно вони віднеси до найближчого яру, де сховали.
Того ж дня ввечері біля 17:00 години ОСОБА_6 сам пішов до цього ж складу, та таким же чином проник в його середину звідки забрав ліве колесо у зборі (металевий диск з гумовою шиною), та переніс його до свого дому за місцем проживання.
У подальшому вони з ОСОБА_6 колесо продали знайомому хлопцю ОСОБА_15 , а генератор ОСОБА_16 здав в пункт прийому металобрухту. Виручені кошти поділили між собою.
Більше жодного разу до цих складів вони не ходили, і нічого з відти не брали.
У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене ним діяння, у потерпілого просив вибачення, та пояснив, що його батько ОСОБА_5 намагався відшкодувати завдану шкоду потерпілому ОСОБА_9 , однак останній відмовився.
Запевнив суд, що більше жодних правопорушень вчиняти не буде, адже йому дуже соромно за свій вчинок.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненні вище викладених дій визнав повністю та суду надав аналогічні покази, як і обвинувачений ОСОБА_4 .. У скоєному ОСОБА_6 розкаюється, жалкує про вчинене ним діяння, у потерпілого просив вибачення. Запевнив суд, що більше жодних правопорушень вчиняти не буде, адже йому дуже соромно за свій вчинок.
Тим самим обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 пояснила суду, що вона зверталася до потерпілого ОСОБА_9 з метою відшкодувати завдані її сином збитки, втім останній був категоричним і відмовився, стверджуючи, що йому були спричинені збитки на суму 40000.00 гривень.

Винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм діяння окрім їх особистих пояснень, повністю підтверджується наступними доказами:
Протоколом прийняття заяви про вчинений кримінальний злочин від 15.02.2021 року, з якого слідує, що ОСОБА_9 звернувся до чергової частини Болградського РВП ГУНП в Одеській області з заявою, якою повідомив про те, що в період часу з 25.08.2020 року по 30.11.2020 року невстановлені особи проникли до складського приміщення, розташованого на околиці с. Залізничне Болградського району Одеської області, звідки таємно викрали автозапчастини з автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», належного ОСОБА_9 (а.с.71).
За даним фактом 15.02.2021 року внесено відомості до ЄРДР за №0000045 та розпочато досудове слідство за фактом вчинення кримінального злочину за ст.185 ч.3 КК України (а.с.70).
Слідчий СВ Болградського РВП постановою від 16.02.2021 року визнав ОСОБА_9 потерпілим по даному кримінальному провадженню (а.с.72, 80-81).

Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що в другій половині серпня 2020 року він поставив свій автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 1983 року випуску, в складське приміщення колишнього СВК, належне ОСОБА_17 , що знаходиться на краю с.Залізничне Болградського району Одеської області -для зберігання. За вказаними складськими приміщеннями він доглядав, інколи перевіряючи їх, та нічого підозрілого не бачив. В листопаді 2020 року він побачив двох малолітніх хлопчаків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які занесли автомобільні колеса до ОСОБА_15 до дому, що викликало у нього підозру, і він зробив їм зауваження.
Потім перевіривши складське приміщення де зберігався його автомобіль, він виявив автомобіль в розібраному стані, в якому не вистачало досить багато деталей і агрегатів. Наразі автомобіль не може використовуватися за призначенням. Вважає, що обвинувачені спричинили йому шкоду на суму не менше 40000.00 гривень. Повний список відсутніх деталей та агрегатів він надав слідчому.
Підтвердив, що пошкоджений автомобіль він виявив в листопаді 2020 року, та лише 15 лютого 2021 року звернувся з заявою до відділу поліції. Кошти від батьків обвинувачених в рахунок відшкодування завданих йому збитків він не брав, так як шкода йому завдана в значно більшому розмірі, а ніж вказано в обвинувальному акті.
Щодо покарання обвинуваченим просив їх засуди згідно закону.

За даними протоколу огляду від 16.02.2021 року, було оглянуто місце події, а саме приміщення складу, що розташоване на східній околиці с. Залізничне Болградського району Одеської області, де було виявлено автомобіль «Mitsubishi Lancer» належний ОСОБА_9 в розібраному стані, з відсутністю цілого ряду деталей і агрегатів (а.с.73-74), з фото-таблицями до нього (а.с.75-79).
Згідно довідки старости с. Залізничне Болградської міської ради Одеської області від 16.02.2021 року за №15/02-13, на території с. Залізничне у межах населеного пункту по вул. Добровольського розташовані склади колишнього СВК «Україна», які належать власникам майнових паїв мешканцям с.Табаки (а.с.79).
Відповідно до тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_4 автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_3 зареєстрований на ім`я ОСОБА_20 (а.с.82-83).
18.02.2021 року на підставі протоколу добровільної видачі потерпілий ОСОБА_9 видав органу досудового розслідування частину викраденого у нього майно, яке було залишено біля його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.84-86), яке у подальшому слідчим було оглянуто у присутності понятих та потерпілого ОСОБА_9 (а.с.87), зафіксовано фото-таблицями (а.с.88-91), та постановою слідчого від 18.03.2021 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000045 (а.с.92).
23.02.2021 року на підставі протоколу добровільної видачі неповнолітній свідок ОСОБА_6 видав органу досудового розслідування викрадене у ОСОБА_9 автомобільне колесо у зборі з металевим диском (а.с.95), що також вбачається з фото-таблиці до протоколу (а.с.93), яке у подальшому слідчим було оглянуто у присутності понятих та потерпілого ОСОБА_9 (а.с.97) та постановою слідчого від 23.02.2021 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000045 (а.с.98).
Відповідно до висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/116-21/4016-АВ від 09.03.2021 року встановлено ринкову вартість чотирьох коліс у зборі, генератору, розподільника запалювання та гідравлічного насосу посилення рульового механізму автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_3 (а.с.99-121), саме:
-ринкова вартість колеса №1 у зборі автомобіля «Mitsubishi Lancer» - 650.52 гривень;
-ринкова вартість колеса №2 у зборі автомобіля «Mitsubishi Lancer» - 650.52 гривень;
За даними висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/116-21/4149-АВ від 09.03.2021 року (а.с.122-148) встановлено ринкову вартість домкрата, колісних гайок, комплекту електричних проводів, радіатору, стартеру, карбюратора, генератора, тросика газу, двох передніх підфарників, двох задніх підфарників двох передніх фар, протитуманної фари, трьох дверних внутрішніх ручок, правого та лівого облицювання передніх дверей автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_3 , а саме:
-ринкова вартість об`єкта дослідження №7 - генератора складає 1832.80 гривень.
Відповідно до висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/116-21/4606-ТВ від 22.03.2021 року встановлено ринкову вартість чотирьох динаміків «Calcell» на 12 дюймів, аптечки, автомобільного вогнегасника-порошкового моделі «ПВ-1» автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_3 (а.с.46-156).
Постановою слідчого від 25.03.2021 року кримінальне провадження №0000045 від 16.02.2021 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України закрито відносно неповнолітніх осіб ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (а.с.157-158).
25.03.2021 року постановою слідчого залучено законного представника ОСОБА_5 до участі у кримінальному провадженні як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 (а.с.166).
Тоді ж 25.03.2021 року постановою слідчого залучено законного представника ОСОБА_7 до участі у кримінальному провадженні як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 (а.с.195).
Постановами слідчого від 25.03.2021 року залучено адвоката до участі у даному кримінальному провадженні у якості захисника неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_23 , та ОСОБА_6 (а.с.189-194
27.03.2021 року слідчим проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 та захисника, а також у присутності понятих, де ОСОБА_4 розповів та на місці вчинення правопорушення показав обставини вчинення ним кримінального злочину в якому обвинувачується (а.с.169-173).
27.03.2021 року слідчим проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7 , та захисника, а також у присутності понятих, де ОСОБА_6 розповів та показав обставини вчинення ним кримінального злочину, що йому інкримінований (а.с.182-186).
Постановою прокурора від 16.04.2021 року виділено з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000045 від 16.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України матеріали відносно невстановлених досудовим розслідуванням осіб, причетних до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за фактом повідомлення потерпілого ОСОБА_9 в окреме провадження (а.с.187, 188).

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в даному кримінальному провадженні докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.
Кваліфікуючи дії обвинувачених, суд враховує, що:
Згідно ч.2 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Судом встановлено наявність попередньої змови між обвинуваченими, які підтвердили своїми показами наявність між ними попередньої домовленості на вчинення злочину, та їх спільні узгоджені дії свідчать про наявність попередньої домовленості саме на вчинення крадіжки.

Обов`язковою ознакою проникнення у житло, інше приміщення чи сховище є його незаконність, тобто відсутність у особи права заходити та перебувати у місці, де знаходиться майно.
Саме факт входження, потрапляння у приміщення чи поява у ньому у поєднанні з іншими діями дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння.
Із пояснень потерпілого слідує, що з обвинуваченими він не мав і не має будь-яких соціальних зв`язків, які б дали їм право без відома потерпілого дозволити зайти у належне йому приміщення чи інше сховища.
Таким чином, обвинувачені для сім`ї потерпілого є сторонніми особами, «інше приміщення» потерпілого є приватною власністю і доступ до нього може надаватись виключно з дозволу власника і не є вільним для сторонніх осіб.
Також, суд керується роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де в абзаці 1 п. 22 зазначено, що вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке.
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища (абзац 2 п. 22 Постанови).
Поняття «інше приміщення» включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо) (абзац 6 п. 22 Постанови).
У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року № 5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.

З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, 2004 року народження (а.с.93, 159), за місцем навчання характеризується задовільно (а.с.162, навчається в ДПТНЗ «Ізмаїльське вище професійне училище» (а.с.162), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.160), на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.164-165), думку потерпілого, який просив призначити покарання згідно закону; намагання законного представника ОСОБА_24 відшкодувати завдані збитки потерпілому, який відмовився від отримання коштів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в силу вимог ст. 67 КК України вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд приймає до уваги висновок Болградського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» від 02.06.2021 року, викладений в досудовій доповіді (а.с.47-54), згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 оцінюється як правопорушник з низьким рівнем ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення. Приймаючи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином: - характер і ступінь вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, 2005 року народження (а.с.174, 175), за місцем навчання характеризується незадовільно, навчається в Залізничненському ЗЗСО (а.с.178), умови проживання неповнолітнього (а.с.179), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.176), на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.180-181), намагання законного представника ОСОБА_25 відшкодувати завдані збитки потерпілому, який відмовився від отримання коштів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в силу вимог ст. 67 КК України вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Разом з цим суд приймає до уваги висновок Болградського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» від 02.06.2021 року, викладений в досудовій доповіді (а.с.55-62), згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 оцінюється як правопорушник з низьким рівнем ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення. Приймаючи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
При цьому судом враховуються положення глави 38 КПК України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх».
А саме, що при призначенні покарання неповнолітнім суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.
Неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України є особливою обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч. 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи (наприклад, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність іншою особою, примирення з потерпілим тощо).
При призначенні неповнолітньому покарання, крім передбачених у статтях 65 - 67 КК України обставин, суди відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 кожного окремо і індивідуально, можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їм покарання з застосуванням ст.ст.75, 76, 103, 104 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Суд бере до уваги умови виховання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , думку потерпілого з приводу призначення покарання обвинуваченим, а також пояснення представників Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Відділення з ювенальної превенції Сектору превентивної діяльності Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та Болградського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, які просили призначити неповнолітнім обвинуваченим покарання без ізоляції від суспільства, з застосуванням умовного звільнення від покарання.

Законні представники неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 (а.с.94), надали згоду на покладення на них обов`язку наглядати за засудженими та проведення з ними виховної роботи.

Відповідно до вимог ст.104 ч.4 КК України, суд вважає за необхідне:

- покласти на батька неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

- покласти на матір неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Цивільний позов по справі заявлений не був. Потерпілому роз`яснено про можливість подання цивільного позову після набрання вироком законної сили у порядку цивільного процесуального законодавства.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити в порядку ст.100 КПК України (а.с.92, 98):

-два колеса у зборі, генератор, вважати повернутими потерпілому ОСОБА_9 згідно збережувальних розписок.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підлягають стягненню в солідарному порядку на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням в цьому кримінальному провадженні трьох судових експертиз в сумі 4 249.70 гривень (1634.50 гривень (а.с.100) + 1634.50 гривень (а.с.123) + 980.70 гривень (а.с.150).

Запобіжні заходи щодо обвинувачених не обирались, та відсутні підстави для обрання у подальшому.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до вимог ст.104 ч.4 КК України покласти на батька неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до вимог ст.104 ч.4 КК України покласти на матір неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_6 не застосовувати.

Речові докази: два колеса у зборі, генератор, вважати повернутими потерпілому ОСОБА_9 ..

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 солідарно на користь держави процесуальні витрати в розмірі 4 249.70 гривень (чотири тисячі двісті сорок дев`ять гривень сімдесят копійок).

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1