В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. Справа № 596/275/21

Провадження № 1-кп/596/59/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Гусятин кримінальне провадження №0000014, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 лютого 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Говилів Теребовлянського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, працюючого грузчиком у ТзОВ «Феропласт», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Незважаючи на зазначену постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року, з якою ОСОБА_5 був ознайомлений та отримав відповідну копію, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.
Так, 23.02.2021 року біля 21 години, ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння на автомобілі марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався у с. Увисла Хоростківської ОТГ Чортківського району Тернопільської області, де був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 3 (м. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху.
Вказаними діями ОСОБА_5 умисно не виконав постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2020 року, що набрала законної сили, якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
26 лютого 2021 року між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника адвоката ОСОБА_4 відповідно до ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 382 КК України і ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленими ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання це вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на ОСОБА_7 обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про ухвалення вироку, яким слід затвердити угоду про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання із встановленням йому іспитового строку терміном в 1 (один) рік.

Дане покарання ОСОБА_5 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 373 - 375, 472 - 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2021 року, укладену між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання із встановленням йому іспитового строку терміном в 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1