Єдиний унікальний номер судової справи 678/576/21
Номер провадження №1-кс-678-193/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визнання процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні щодо злочину (в порядку ст.298-1 КПК України) у кримінальному провадженні, внесеному 07 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2021 року в порядку ст. 298-1 КПК України надійшло клопотання прокурора в якому просить визнати процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні щодо злочину перелічені в клопотанні документи.

Прокурор просить клопотання розглядати у його відсутність.

Фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 298-1 КПК України процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Такі процесуальні джерела доказів не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч. 1). Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2).

За приписами ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

В силу ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1). Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Законодавець у ст. 92 КПК України визначив, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1). Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 2).

Як зазначено у ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1). Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

Із клопотання, доданих матеріалів вбачається, що 06 травня 2021 року поліцейським складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію згідно якого ОСОБА_4 повідомив про викрадення в м. Деражня по вул. Майдан Привокзальний, 12 в приміщенні кафе-бару «Міраж» мобільного телефону «Samsung S9+» з його куртки, йому завдано шкоди на суму 9000 грн.

07 травня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і вказано, що 06 травня 2021 року близько 17 год. 00 хв. в м. Деражня по вул. Майдан Привокзальний, 12 в приміщенні кафе-бару «Міраж», невстановлена особа таємно із зовнішньої кишені куртки викрала мобільний телефон марки «Samsung S9+», що належить ОСОБА_4 чим заподіяла останньому майнової шкоди.

07 травня 2021 року ОСОБА_6 подав поліції заяву згідно якої добровільно видає для огляду та вилучення і проведення експертиз силіконовий чохол та дві сім-карти.

07 травня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 складено протокол огляду предмету (документів) із фототаблицею згідно якого предметом огляду є прозорий силіконовий чохол та дві сім-карти: мобільного оператора «Lifecell» із цифрами НОМЕР_1 , мобільного оператора «Vodafone» із цифрами НОМЕР_2 . Ці предмети упаковано до сейф-пакету INZ1076072.

12 травня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 складено протокол допиту потерпілого ОСОБА_4 і з`ясовано відомі йому обставини викрадення мобільного телефону.

12 травня 2021 року ОСОБА_7 подала в поліцію заяву згідно якої добровільно надає мобільний телефон марки «Samsung S9+» для огляду, вилучення та проведення необхідних експертиз, який придбала близько 17 год. 06 травня 2021 року в ОСОБА_6 за 600 грн. без сім-картки та картки пам`яті і чохла.

12 травня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 складено протокол допиту свідка ОСОБА_7 і з`ясовано у неї відомі їй обставини придбання мобільного телефону.

12 травня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 складено протокол огляду предмету (документів) із фото таблицею згідно якого предметом огляду є мобільний телефон марки «Samsung S9+», який упаковано до сейф-пакету INZ1076073.

13 травня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 винесено постанову про приєднання до справи речових доказів згідно якої визнано мобільний телефон марки «Samsung» моделі «S9+», який поміщено в сейф-пакет INZ1076073, чохол прозорий без маркування та дві сім-карти мобільних операторів «лайфселл» та «водафон», які поміщено до сейф-пакету INZ1076072, речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000074 від 03 травня 2021 року та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів.

18 травня 2021 року ОСОБА_4 подав поліції заяву в якій повідомив, що у викраденому телефоні знаходились дві сім-карти «лайф» і «водафон», грошові кошти на них були відсутні.

18 травня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 складено протокол допиту свідка ОСОБА_8 і з`ясовано у нього відомі йому обставини викрадення телефону.

24 травня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 відібрано письмові пояснення у ОСОБА_6 у яких він повідомив про обставини викрадення телефону.

25 травня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального діяння з ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України у якій вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальне правопорушення вчинив ОСОБА_6 , який є раніше судимим за корисливі злочини і судимості у нього не погашені.

25 травня 2021 року прокурором ОСОБА_9 винесена постанова про визначення підслідності кримінального правопорушення за слідчим відділом якому надано письмові вказівки.

31 травня 2021 року заступником керівника Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_10 винесено постанову про зміну групи прокурорів.

02 червня 2021 року заступником начальника начальником слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 винесена постанова про здійснення досудового розслідування групою слідчих.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

У санкції ч. 1 ст. 185 КК України визначено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

У санкції ч. 2 ст. 185 КК України визначено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Отже, 07 травня 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 185 КК України про вчинення проступку, однак постановою від 25 травня 2021 року дізнавач змінив кваліфікацію кримінального правопорушення на ч. 2 ст. 185 КК України, тому вчинене кримінальне правопорушення згідно вимог ч. 4 ст. 12 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин.

На переконання слідчого судді, доводи прокурора є слушними, адже в ході організації дізнання за ч. 1 ст. 185 КК України дійсно було здобуто ряд доказів у кримінальному провадженні, які мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, яке було перекваліфіковано на ч. 2 ст. 185 КК України.

Вказані документи самі по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тому в порядку ст. 298-1 КПК України такі докази необхідно визнати процесуальними джерелами доказів.

Керуючись ст.ст. 2, 84-86, 92-93, 107, 110, 298-1, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 298-1 КПК України визнати процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні, внесеному 07 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме:

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_4 від 06 травня 2021 року;

постанову про створення групи дізнання від 07 травня 2021 року;

доручення про проведення досудового розслідування від 07 травня 2021 року;

постанову про призначення групи прокурорів від 07 травня 2021 року;

повідомлення про призначення групи прокурорів від 07 травня 2021 року;

заяву ОСОБА_6 від 07 травня 2021 року;

протокол огляду предмету (документів) із фототаблицею від 07 травня 2021 року;

протокол допиту потерпілого ОСОБА_4 від 12 травня 2021 року;

заяву ОСОБА_7 від 12 травня 2021 року;

протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 12 травня 2021 року;

протокол огляду предмету (документів) із фототаблицею від 12 травня 2021 року;

постанову про приєднання до справи речових доказів від 13 травня 2021 року;

заяву ОСОБА_4 від 18 травня 2021 року;

протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 18 травня 2021 року;

пояснення ОСОБА_6 від 24 травня 2021 року;

постанову про зміну кваліфікації кримінального діяння від 25 травня 2021 року;

постанову прокурора про визначення підслідності від 25 травня 2021 року;

вказівки прокурора від 25 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1