Справа № 183/3618/20
№ 1-кп/183/665/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 0000643 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гоголеве, Великобагачанського району, Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді старшини 6 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону, у військовому званні «старшина», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
25.10.2017 року наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) № 169-РС старшину ОСОБА_3 призначено на посаду старшини 6 парашутно - десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та згідно з текстом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», в Україні діє особливий період.
Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту) старшина ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку та сумлінно і чесно виконувати обов`язки.
Крім того згідно ст.ст. 119, 120 Статуту старшина ОСОБА_3 в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті). Командир взводу (групи, башти) підпорядковується командирові роти (бойової частини) і є прямим начальником усього особового складу взводу (групи, башти). Командир взводу (групи, башти) зобов`язаний: підтримувати особовий склад взводу (групи, башти), озброєння і техніку в постійній бойовій готовності; проводити з особовим складом взводу (групи, башти) заняття з бойової підготовки і керувати навчанням рядового складу, що проводять командири відділень (старшини команд), вести облік бойової підготовки взводу (групи, башти); знати тактику дій взводу в різних видах бою, управляти взводом (групою, баштою) під час виконання бойових завдань; досконало знати й володіти всіма видами озброєння і техніки взводу (групи, башти), правильно зберігати, експлуатувати, обслуговувати та особисто перевіряти їх бойову готовність; постійно вдосконалювати свої фахові й методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання рядових, сержантів (старшин) і згуртування військового колективу; виховувати особовий склад взводу (групи, башти) в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки й майна взводу (групи, башти); неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі (групі, башті), їх зовнішнім виглядом, виконанням правил носіння військової форми одягу, правильним припасуванням спорядження, обмундирування, взуття та за додержанням правил особистої гігієни; своєчасно доповідати командирові роти (бойової частини) про потреби підлеглих, а також про застосовані заохочення і накладені стягнення на рядових, сержантів (старшин) взводу (групи, башти); стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності; готувати особовий склад взводу, озброєння й техніку до виходу на кожне навчання чи заняття, а також перевіряти їх наявність і стан після повернення із занять і навчань; стежити за додержанням заходів безпеки на заняттях, стрільбах,навчаннях і під час роботи з технікою та озброєнням; перевіряти, щоб після занять, стрільб, навчань у підлеглих не залишалося боєприпасів, гранат, запалів, вибухових речовин.
Відповідно до п. 10 Розділу «Про збереження стрілецького озброєння, артилерійських оптичних і електронно-оптичних приладів у підрозділах» при казарменому розташуванні в кожному підрозділі (батареї, роті) прилади зберігаються в окремих шафах, обладнаними полками. На внутрішній стороні дверцят шафи міститься опис приладів, що зберігаються, із вказівкою номера і прізвища особи, за якою закріплений прилад. Шафа замикається на замок, ключ від якого зберігається в чергового по підрозділу.
Згідно п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», зброя, боєприпаси та інше військове майно видається під особистий підпис в книзі обліку наявності та руху військового майна в підрозділі та в книзі обліку військового майна, виданого в тимчасове користування. Також вимоги ст.ст. 13, 14, 15 «Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225 (далі Положення) чітко визначають порядок зберігання військового майна, та зобов`язують зберігати військове майно з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки. Експлуатація військового майна повинна здійснюватися відповідно до вимог документації заводів-виробників. Порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників.
16 серпня 2019 року старшина ОСОБА_3 отримав для службового користування предмети технічного постачання - монокуляри нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 .
Однак, в період часу з 16 по 21 серпня 2019 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старшина ОСОБА_3 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, у порушення нормативних документів, зберігання монокулярів нічного бачення AN/PVS - 14 за № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 не забезпечив та всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства ввірені для службового користування предмети технічного забезпечення - монокуляри нічного бачення AN/PVS - 14 за № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 для зберігання у спеціально обладнане місце (шафу), яке перебуває під охороною у чергового по підрозділу, не здавав, а переносив його з собою, періодично залишаючи його без нагляду в спальному приміщенні НОМЕР_6 роти військової частини НОМЕР_7 не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони.
21 серпня 2019 року, прибувши в черговий раз до спального приміщення 2 роти військової частини НОМЕР_7 старшина ОСОБА_3 , виявив відсутність ввірених йому предметів технічного постачання - монокулярів нічного бачення AN/PVS - 14 за № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , №74348553 вартістю 258871 грн. 60 коп.
Таким чином, старшина ОСОБА_3 під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді старшини 6 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону, після отримання для службового користування предметів технічного постачання - монокуляри нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , в період часу з 16 по 21 серпня 2019 року, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , порушуючи вимоги ст.ст. 9, 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 10 Розділу «Про збереження стрілецького озброєння, артилерійських оптичних і електронно-оптичних приладів у підрозділах», п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 « Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» та ст.ст. 13, 14, 15 «Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, збереження монокулярів нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 не забезпечив, у спеціально обладнане місце (шафу), яке перебуває під охороною у чергового по підрозділу не здавав, а переносив його з собою, періодично залишаючи його без нагляду в спальному приміщенні 2 роти військової частини НОМЕР_1 не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони. 21 серпня 2019 року, прибувши в черговий раз до спального приміщення 2 роти військової частини НОМЕР_1 старшина ОСОБА_3 виявив відсутність ввірених йому предметів технічного постачання - монокулярів нічного бачення AN/PVS - 14 за № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , №74348553 вартістю 258871 грн. 60 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину. Показав, що дійсно він проходить військову службу в ЗСУ за контрактом з 16.05.2013 року. В подальшому, 25.10.2017 року він був призначений на посаду старшини 6 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Так, дійсно у вказаний в обвинувальному акті дати, час та місце він отримав для службового користування три монокуляри, які зберігав в кімнаті проживання військовослужбовців але в серпні місяці 2019 року виявив їх відсутність. На даний час частину заподіяної шкоди ним відшкодовано шляхом відрахування коштів з його грошового забезпечення кожного місяця. Запевнив суд, що висновки для себе зробив. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст.413 КК України, як втрата ввірених для службового користування предметів технічного постачання внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений, є особою, що раніше не судима, вину визнав повністю, скоєний ним злочин відноситься до категорії не тяжких, на обліках у лікарів не перебуває, за місцем проходження служби позитивно характеризується (а.п.53), має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.58), шкода частково відшкодована (а.п.52), він є учасником бойових дій (а.п.59), брав участь в зоні проведення АТО.
Аналізуючи викладені обставини, виходячи з поняття покарання та його цілей, враховуючи крім вищезазначених обставин щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю злочину, які визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає необхідним призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: застосувати більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, а саме у вигляді арешту.
До початку судового розгляду Військовим прокурором Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є: Міністерство оборони України, Військової частини НОМЕР_1 було подано позовну заяву про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 258 871 гривня 60 копійок (а.п.11-17), яка частково добровільно відшкодована (а.п.52), в зв`язку з чим зазначений позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.58 КК України, ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 413 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовну заяву Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 184 071 гривень 60 копійок.
Копію вироку обвинуваченому ОСОБА_3 вручити, негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1