Справа №523/5249/21
Провадження №1-кп/523/1095/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 у присутності обвинуваченого, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000025 від 3.01.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,-

Встановив:

29.03.2021 року з Суворовської окружної прокуратури м. Одеси Одеської області до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000025 від 3.01.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

Розглядаючи у підготовчому судовому засіданні надані до суду матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Суворовському районному суду м. Одеси, оскільки інкриміноване обвинуваченому діяння було вчинене на території Суворовського району м. Одеси.

Підстав для закриття провадження не вбачається.

Під час підготовчого судового засідання клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді не надійшло.

Необхідності для виклику перекладача обвинувачений не потребує, оскільки достатньо розуміє державну мову, якою ведеться судочинство. Питання про залучення захисника для здійснення захисту у суді вирішене у ході досудового розслідування.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора, який вважав за можливе призначати судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за відсутності потерпілої ОСОБА_6 за наявності від неї заяви; захисника ОСОБА_4 , який заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, мотивуючи тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та не підтверджує склад інкримінованого підзахисному злочину за ч.2 ст.121 КК України, оскільки з огляду на наявні в матеріалах кримінального провадження документи дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.119 КК України з урахуванням ч.1 ст.128 КК України, виходячи з фактичних обставин, які мали місце 1.01.2021року та підтверджуються оглядом місця події, а також іншими матеріалами справи, які не свідчать, що обвинувачений діяв умисно, тому на думку сторони захисту, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не містить правильної юридичної кваліфікації діянь обвинуваченого його слід повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 , в спростування аргументів захисника зазначив, що доводи сторони захисту щодо наявності недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд не є підставою для повернення обвинувального акту прокуророві, викладені в обвинувальному акті обставини суд має право розглядати та досліджувати по суті безпосередньо при судовому розгляді, а не на стадії підготовчого судового засідання, крім того суд, як і прокурор наділений повноваженнями внести зміни до обвинувачення, якщо під час судового провадження будуть встановлені нові фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення. На думку сторони обвинувачення всі вимоги ст.291 КПК України дотримані, обвинувачення є сформульованим, тому обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані до суду матеріали, враховуючи доводи сторін, суд дійшов до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає, необхідності в цьому на стадії підготовчого провадження не вбачається, оскільки обвинувальний акт містить вичерпний перелік відомостей та до нього долучені усі необхідні додатки, зазначені в положеннях ст.291 КПК України; щодо недосконалої, на думку захисника, правової кваліфікації дій обвинуваченого це є на даний час особистою думку сторони захисту, яка має право на існування та підлягає перевірці безпосередньо під час судового розгляду, оскільки на даній стадії підготовчого провадження суд позбавлений можливості давати оцінку доказам. Разом з цим суд вважає за необхідне констатувати, що дійсно відповідно до положень ст.ст.337 ч.2, 338 ч.1 КПК України прокурор може з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що є достатньо підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні.

З`ясувавши питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому засіданні, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні одноособово за обов`язковою участю прокурора, захисника, обвинуваченого.

Разом з цим, статтею 314 ч.5 КПК України регламентовано, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складення досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до положень ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду; досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Частиною четвертою ст.314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається.

Приймаючи до уваги відсутність клопотань учасників процесу, а також ту обставину, що санкцією ст.121 ч.2 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, суд не вбачає необхідності доручати представнику уповноваженого органу з питань пробації складати досудову доповідь стосовно ОСОБА_5 .

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування в рамках вищезазначеного кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 3.04.2021р.

Відповідно до положень ст.315 ч.3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У ході підготовчого судового засідання прокурор надав письмове клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні інкримінованого йому злочину, яке відноситься до категорії тяжкого, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України не змінилися та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно пливати на свідків, які ще не допитані у суді, та місце знаходження яких відоме обвинуваченому, оскільки вони проживають по сусідству, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який за змістом обвинувального акту офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу захисника ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, аргументуючи тим, що на теперішній час відпала потреба в застосуванні виняткового запобіжного заходу, підзахисний три місяці утримується під вартою, ризики, які приймалися при до уваги при обранні запобіжного заходу зменшилися, ОСОБА_5 сам подав заяву до відділу поліції про кримінальне правопорушення, де зазначив себе виконавцем, добровільно співпрацював зі слідством, що свідчить про відсутність ризику переховування та ризику впливу на свідків, по-друге, підзахисний позбавлений можливості знищити чи сховати будь-яку з речей, оскільки всі докази знаходяться у прокурора, та не має потреби перешкоджати кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 зацікавлений у скорішому розгляді справи та не збирається вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто прокурором ризики не доведені, крім того, підзахисний має постійне місце проживання, до затримання неофіційно працював, підтримує соціальні зв`язки зі своєю родиною, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту; обвинуваченого, який підтримав клопотання свого захисника; враховуючи положення ст.315 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі тільки призначений, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_5 за ст.121 ч.2 КК України відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який, виходячи зі змісту обвинувального акту, свідомо вчинив умисне кримінальне правопорушення, не має постійних джерел доходів для матеріального існування, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б були перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, за змістом положення ст.183 ч.4 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, який спричинив загибель людини, у зв`язку з чим суд вважає не визначати розмір застави.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 314-1, 314-315, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0000025 від 3.01.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України прокурору Суворовської окружної прокуратури м. Одеси для усунення недоліків - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відповідного кримінального провадження на 9.04.2021р. 12:00 год. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси, зала судових засідань №11.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала у даній частині окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Відмовити захиснику ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 30.05.2021р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 30.05.2021 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Відповідно внесених змін до ст.392 ч.2 КПК України згідно із Законом №1027-IX від 2.12.2020р. ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1