Справа № 347/447/20
Провадження № 1-кс/347/247/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Косівського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 02.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника СВ Косівського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 02.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Із клопотання вбачається, що ОСОБА_5 будучи засудженим 07.08.2019 року Верховинським районним судом Івано-Франкіської області за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Болехівського районного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2014 року, більш суворим покаранням за цим вироком суду, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 та ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 повністю відбуте покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі за вироком Болехівського районного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2014, а також строк перебування в установі попереднього ув`язнення на підставі ухвал слідчого судці про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 01.10.2013 по 26.02.2014 та з 05.11.2014 по 17.02.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та вважати його таким, що на час ухвалення вироку повністю відбув покарання за цим вироком суду.
При цьому, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та під час непогашеної судимості, повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення злочини проти власності за наступних обставин:
Так, 02.03.2020, близько 09 год. 45 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму вхідних дверей проник в приміщення житлового будинку, потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 . Пересвідчившись у тому що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку пари сережок, виготовлених зі сплаву на основі золота жовтого та білого кольору із камінням кольору морської бірюзи, кулону овальної форми із зображенням «Матері Божої» виготовленого зі сплаву на основі золота жовтого та білого кольору, ланцюжка виготовленого зі сплаву на основі золота жовтого та білого кольору, грошових коштів в сумі 2400,00 (дві тисячі чотириста) гривень та 200 (двісті) Євро, що станом на 02.03.2020 відповідно до встановленого НБУ офіційного курсу гривні до іноземних валют складало 5395,78 (п`ять тисяч триста дев`яносто п`ять) гривень сімдесят вісім копійок, та 50 (п`ятдесят) доларів США, що станом на 02.03.2020 відповідно до встановленого НБУ офіційного курсу гривні до іноземних валют складало 1229,5 ( одна тисячі двісті двадцять дев`ять) гривень п`ять копійок.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 9025,28 (дев`ять тисяч двадцять п`ять) гривень, двадцять вісім копійок.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
В ході проведення досудового розслідування 06.05.2021, підозрюваний ОСОБА_5 з метою проведення судової експертизи, добровільно видав кросівки чорного кольору фірми «Adidas».
Згідно ст. 98 КПК України вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема те, що вони були об`єктом кримінально протиправних дій, які набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, а згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставу ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Також ч.3 ст.170 КПК зазначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У даному випадку кросівки чорного кольору фірми «Adidas», які добровільно видав підозрюваний ОСОБА_5 , мають значення у кримінальному провадженні як речові докази, а тому з метою їх збереження та проведення відповідних судових експертиз слід накласти на нього арешт.
Клопотання старшого слідчого СВ Косівського РВП , погоджено процесуальним прокурором, оформлене відповідно до вимог ст.171 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор, вважає дане клопотання підставним та просить його задоволити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задоволити.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Суд, перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання слід задоволити з наступних підстав.

Майно, на яке накладається арешт з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального .

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в саме те, що - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З урахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване так як маються достатні підстави для задоволення клопотання слідчого щодо накладення арешту на кросівки чорного кольору фірми «Adidas», які добровільно видав підозрюваний ОСОБА_5 з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Косівського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 02.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - задоволити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме: кросівки чорного кольору фірми «Adidas», які добровільно видав підозрюваний ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим у кримінальному провадженні заступником начальника СВ Косівського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідча суддя: ОСОБА_1