Провадження № 1-кс/761/8419/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ТОВ «Бруклін-Київ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2020 року у справі № 761/27765/20 (провадження №1-кс/761/17291/2020)в рамках кримінального провадження № 0000192, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України,
в с т а н о в и в:
14.04.2021 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ТОВ «Бруклін-Київ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2020 року у справі № 761/27765/20 (провадження №1-кс/761/17291/2020) в рамках кримінального провадження № 0000192, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт накладений на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (четверта черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (третя черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (перша черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із забороною розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна, незалежно від того, за ким вони зареєстровані .

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0000192, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2020 року у справі № 761/27765/20 (провадження №1-кс/761/17291/2020) було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (четверта черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (третя черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (перша черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із забороною розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна, незалежно від того, за ким вони зареєстровані . На думку заявника, арешт було накладено необґрунтовано. Так, заявник вказує, що задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно у відкритому кримінальному провадженні є доказом вчинення кримінального правопорушення. Однак, на переконання заявника, вказане майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, заявник посилається також на те, що наявні у клопотанні прокурора твердження не в повній марі відповідають дійсності. Так, прокурор посилається на те, що ТОВ «Бруклін-Київ» нібито були демонтовані та знищені державн об`єкти нерухомості, а саме відкриті складські майданчики (площі), внаслідок будівництва зерно перевантажувального комплексу, що нанесло державі збитків на суму понад 6 млн. грн. Водночас, як зазначає заявник, ТОВ «Бруклін-Київ» дійсно здійснював реалізацію інвестиційного проекту щодо розміщення зерно перевантажувального комплексу на території орендованих складських майданчиків, що призвело до поліпшення вказаних об`єктів нерухомості. Заявник вказує, що можливість здійснення вказаних поліпшень була передбачена договором оренди та перед їх здійсненням ТОВ «Бруклін-Київ» отримало погодження на дані дії від Мінінфрастуктури та РФ ФДМУ. Також заявник вказує, що не відповідають дійсності і твердження прокурора про те, що всупереч ст. 123 Земельного кодексу України 11 земельних ділянок, на яких розміщені обліковані на балансі ДП «ОМТП» об`єкти нерухомості, нібито були передані у постійне користування ТОВ «Бруклін-Київ», оскільки вказані земельні ділянки були передані не в постійне користування, а в оренду (строкове користування) виключно на строк дії договорів оренди вищезазначених об`єктів нерухомості, облікованих на балансі ДП «ОМТП», які розміщені на території вказаних земельних ділянок, при цьому відмова ДП «ОМТП» від права постійного користування вказаними земельними ділянками на строк дії договору оренди з ТОВ «Бруклін-Київ» була погоджена з Мінінфрастуктури України та прийнята Одеською обласною державною адміністрацією. Крім того, заявник вказує, що позиція ТОВ «Бруклін-Київ» підтверджується висновком експертного дослідження №151/20 будівельно-технічної експертизи, який був складений на підставі договору №109/151/20 укладеного між ПП «Дельта-Консалтінг» та ТОВ «Бруклін-Київ» 29.12.2020, яким, з поміж іншого, також спростовуються висновки Державної аудиторської служби України (вих. №15-17/338-2019 від 30.08.2019), які викладені у довідці від 23.08.2019 стосовно того, що ТОВ «Бруклін-Київ» під час будівництва перезавантажувального комплексу зерна були демонтовані активи передані в оренду, чим було спричинено майнову шкоду ДП «ОМТП». Також заявник зазначає, що будь-яку особу ТОВ «Бруклін-Київ», не визнано підозрюваною, вказана юридична особа не має будь-якого процесуального статусу у вищенаведеному кримінальному провадженні, провадження взагалі не стосується такого суб`єкта господарювання, не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні у розумінні ст. 55 КПК України, не пред`явлено цивільний позов.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що арешт було накладено обґрунтовано та у його застосуванні потреба не відпала.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так , у судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000192, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2020 року у справі № 761/27765/20 (провадження №1-кс/761/17291/2020) було накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000192, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (четверта черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (третя черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (перша черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із забороною розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна, незалежно від того, за ким вони зареєстровані .

При цьому, підставою для прийняття рішення про арешт зазначеного у клопотанні майна була наявність розумних підозр вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та визнано речовим доказом у рамках кримінального провадження № 0000192, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт здійснюється з 27 травня 2014 року, питання про арешт майна вирішено ухвалою слідчого судді від 09 вересня 2020 року, беручи до уваги, що на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчому судді не надано відомостей про повідомлення будь-яким особам про підозру у кримінальному провадженні, так само, як і доказів які б спростовували твердження заявника з приводу законності отримання в оренду арештованих земельних ділянок та законності здійснення поліпшень арештованих об`єктів нерухомості, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує право власності ТОВ «Бруклін-Київ» на таке майно, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (четверта черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (третя черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (перша черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із забороною розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна, незалежно від того, за ким вони зареєстровані , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2020 року у справі № 761/27765/20 (провадження №1-кс/761/17291/2020) на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ТОВ «Бруклін-Київ» задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ТОВ «Бруклін-Київ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2020 року у справі № 761/27765/20 (провадження №1-кс/761/17291/2020) в рамках кримінального провадження № 0000192, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2020 року у справі № 761/27765/20 (провадження №1-кс/761/17291/2020) у рамках кримінального провадження № 0000192, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (четверта черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (третя черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 101) - перевантажувальний комплекс зерна з тильної сторони причалу № 1-з (перша черга), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із забороною розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна, незалежно від того, за ким вони зареєстровані .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 07 хвилин 22 квітня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1