Справа № 154/3229/20 Провадження №11-кп/802/405/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області 19 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дебрецен, Угорщина, громадянин України, українець, освіта середня-спеціальна, розлучений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , працює водієм у ПП ОСОБА_9 , раніше судимий:
-вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. 17 травня 2021 року знятий з обліку Володимир-Волинського МРВ філії державної установи «Центр апробації» у Волинській області, у зв`язку із відбуттям покарання /на даний час судимість погашена/.
визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і йому призначено покарання за:

-ч. 1 ст. 125 КК України у виді 120 годин громадських робіт;

-ч. 1 ст. 186 КК України у виді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми його заробітку.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне до відбуття покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми його заробітку.

Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_7 виконувати окремо від даного вироку суду.

В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду ОСОБА_10 визнано винуватим та засуджено за те, що він 13 вересня 2020 року близько 11:00год. біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та метою протиправного заволодіння чужим майном, без застосування фізичного насильства, відкрито викрав, зірвавши із шиї колишньої дружини ОСОБА_11 , золотий ланцюжок з підвіскою у вигляді «Божої матері» вагою 16,90 гр. загальною вартістю на суму 32 110 грн. чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 13 вересня 2020 року близько 11:00год. ОСОБА_7 в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» під час раптово виниклого конфлікту із колишньою дружиною ОСОБА_11 , умисно наніс два удари кулаками по потиличній ділянці голови останній, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми потиличної ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та не були небезпечними для життя в момент спричинення.
Не погоджуючись із вироком суду прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, оскаржує вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України 13 вересня 2020 року, тобто до ухвалення Володимир-Волинський міським судом вироку 24 листопада 2020 року. Станом на 19 лютого 2021 року призначене йому ж за цим вироком суду покарання у виді громадських робіт тривалістю 100 годин повністю невідбуте. Проте, при призначенні ОСОБА_7 остаточного до відбуття покарання судом помилково не застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України. У зв`язку із цим, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначити йому за ч. 1 ст. 186 КК України покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми його заробітку; за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 120 годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно призначити до відбуття покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми його заробітку. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт тривалістю 100 годин більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми його заробітку.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу у повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначає покарання за правилами, передбаченими в частина 1-3 статті 70 КК України, а саме: при сукупності злочинів суд, призначивши покарання /основне і додаткове/ за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього ж Кодексу.
Тобто, остаточне до відбуття покарання ОСОБА_10 слід було призначати із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, що не було враховано судом та, на що правильно звертає увагу прокурор.
Встановлено, що ОСОБА_7 повністю відбув покарання за вироком від 24.11.2020.
Тому, в силу ст. 8 КПК України за принципом верховенства права, суд знаходить за можливе у відповідності до ст. 72 КК України зарахувати повністю відбуте покарання з розрахунку, що 8 годин громадських робіт відповідають 3 дням виправних робіт.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід зарахувати ОСОБА_10 повністю відбуте покарання за вироком Володимир - Волинського міського суду від 24.11.2020, в силу ст. 72 КК України, а саме 38 днів виправних робіт.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, поряд з іншим, зазначаються: початок строку відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області 19 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання за:

-ч. 1 ст. 125 КК України у виді 120 годин громадських робіт;

-ч. 1 ст. 186 КК України у виді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми його заробітку.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно призначити до відбуття покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми його заробітку.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 листопада 2020 року більш суворим за даним вироком, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми його заробітку та зарахувати ОСОБА_10 повністю відбуте покарання за вироком Володимир - Волинського міського суду від 24.11.2020, в силу ст. 72 КК України, 38 (тридцять вісім) днів виправних робіт.
Початок строку відбування покарання слід рахувати з дня з якого фактично розпочато відрахування із заробітку засудженого.

Вирок набирає з аконної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді