Справа № 298/1324/19
Номер провадження 1-кп/298/8/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314 від 23 серпня 2019 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, тимчасово непрацюючого, на утриманні одна неповнолітня, раніше судимого за ч.2 ст.121 та ч.4 ст.407 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи зобов`язаний рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2014 року сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання своєї дитини, а саме: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від розміру прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що починаючи з 31 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина, з метою невиконання зазначеного рішення суду, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, злісно та систематично у період часу з 31.10.2014 року по 01.08.2019 року ухилявся від сплати аліментів на утримання сина.Тож ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів), і станом на 01.08.2019 року сума заборгованості становить 69250,31 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив, що про рішення Великоберезнянського районного суду про стягнення аліментів знає, з моменту винесення судового рішення до сьогоднішнього дня, він не заплатив жодної копійки на утримання дитини, через скрутне матеріальне становище та відсутність постійної роботи. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Крім цього, для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом були досліджені матеріали кримінального провадження:

- заява ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 22.08.2019 року ;

-копія свідоцтва про народження сина;

- копія виконавчого листа № 298/1312/14-ц;

- вимога про судимість;

- довідка про суму заборгованості по сплаті аліментів;

Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них і обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, і кваліфікує його дії за: ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 164 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи із вказаних вимог закону, суд, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, враховує дані про особу винного, характеристику за місцем проживання, а також бере до уваги, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому.

За таких обставин, беручи до уваги всі обставини справи, з врахуванням наявності пом`якшуючих обставин та відсутності обставин, які б обтяжували покарання, що суттєво знижує суспільну небезпеку вчиненого, дають підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції його від суспільства і до нього необхідно обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, а саме у виді громадських робіт. Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався. В ході судового розгляду клопотань про обрання такого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Великоберезнянський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1