Справа № 301/645/21
У Х В А Л А
"24" березня 2021 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
23 березня 2021 року слідча СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчої судді Іршавського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання мотивовано тим, що 22 березня 2021 року до чергової частини відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 , про те, що 22.03.2021 року близько 02.00 год. її чоловік ОСОБА_5 пішов з дому в невідомому напрямку та місце його перебування невідоме. В подальшому в ході проведення оперативно-розшукових заходів труп ОСОБА_5 було виявлено в колодязі, який знаходиться позаду житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без ознак насильницької смерті, тілесних ушкоджень на трупі не виявлено.
22 березня 2021 року в ході проведення огляду місця події дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , в спальній кімнаті будинку за вищевказаною адресою виявлено мобільний телефон марки «Meizu» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з встановленими двома сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Водафон», на якому наявний силіконовий чохол, який належав потерпілому ОСОБА_5 , і який було вилучено та поміщено в паперовий конверт коричневого кольору з написом НПУ ГСУ. Також в ході проведення огляду місця події колодязя, який розміщено позаду житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: куртку балонову темно-синього кольору, светр шерстяний білого кольору, майку трикотажну сірого кольору, в які був одягнений ОСОБА_5 , і які поміщено до спецпакету НПУ ГСУ №7293194.
Слідча ОСОБА_2 посилається на те, що вилучене майно є речовими доказами по кримінальному провадженню та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З метою збереження речових доказів, а також запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження, просила клопотання задовольнити.
Перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що таке слід повернути для усунення недоліків, виходячи з наступного.
Згідно ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, потреби досудового слідства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого подано клопотання. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ст. 170 ч.1 та ч.2 п.1 КПК України).
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).
З матеріалів клопотання вбачається, що відомості до ЄРДР внесено за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с.4), тобто по факту виявлення трупа ОСОБА_5 в колодязі, який знаходиться позаду житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без ознак насильницької смерті, тілесних ушкоджень на трупі не виявлено.
Однак, юридичної кваліфікації злочину клопотання не містить.
Згідно поданого клопотання, 22 березня 2021 року в ході проведення огляду місця - дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , в спальній кімнаті будинку за вищевказаною адресою виявлено мобільний телефон марки «Meizu» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з встановленими двома сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Водафон», на якому наявний силіконовий чохол, який належав потерпілому ОСОБА_5 , і який було вилучено та поміщено в паперовий конверт коричневого кольору з написом НПУ ГСУ. Крім того, було проведено огляд місця події - колодязя позаду житлового будинку АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: куртку балонову темно-синього кольору, светр шерстяний білого кольору, майку трикотажну сірого кольору, в які був одягнений ОСОБА_5 , і які поміщено до спецпакету НПУ ГСУ №7293194.
З метою збереження речових доказів слідча ОСОБА_2 просила накласти на них арешт.
Частина 2 ст. 171 КПК України містить вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна.
Дане клопотання слідчої в частині накладення арешту на мобільний телефон не відповідає вказаним вимогам, оскільки не містить вказівку про підстави і конкретну мету відповідно до положень статті 170 КПК України накладення арешту на вказане майно.
Необхідність накладення арешту на мобільний телефон слідчою ОСОБА_2 у клопотанні жодним чином не мотивовано і не зазначено, чим зумовлена потреба у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження. Оскільки як вбачається з поданого клопотання мобільний телефон було виявлено не біля трупа ОСОБА_5 , а у спальній кімнаті. Не зазначено у клопотанні і про те, яке відношення має вилучений мобільний телефон ОСОБА_5 до події злочину і які обставини можуть бути встановлені з його допомогою.
У клопотанні не зазначеного про наявність жодного ризику, що передбачений абзацом 2 частини 1 ст. 170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на мобільний телефон.
У клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження права відчуження, розпорядження та/або користування зазначеним майном призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.
Згідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, вважаю, що клопотання слідчої ОСОБА_2 слід повернути прокурору ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 170-172 КПК України,
у х в а л и л а :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя : ОСОБА_1