Номер провадження: 11-кп/813/670/21
Номер справи місцевого суду: 520/3994/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 захисника ОСОБА_13 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2018 року в кримінальному провадженні №0000873 від 09.03.2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Долинське Ананьївського райну Одеської області, громадянка України, з середньою освітою, працююча за наймом, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 (три) роки, з покладенням обов`язків відповідно до ч. 1, 2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасований та ОСОБА_8 звільнена з під варти у залі суду.

Зараховано ОСОБА_8 , як часткове відбуте покарання, строк її попереднього ув`язнення - з моменту затримання, а саме з 29.01.2018 року по 07.02.2018 року, та з 27.04.2018 року по 19.12.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 3 062 081 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі1 843 432 гривень 41 копійка в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 556 742 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 501 067 гривень 8 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_15 грошові кошти в розмірі 417 556 гривень 84 копійки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави за проведення судової почеркознавчої експертизи №17-3463/01 від 17.11.2017 р. в сумі 5059 гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави за проведення судової почеркознавчої експертизи №17-5127/01 від 04.12.2017 р. в сумі 5059 гривень 20 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави за проведення судової почеркознавчої експертизи №17-5128/01 від 07.12.2017 р. в сумі 5505 гривень 60 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави за проведення судової почеркознавчої експертизи №18-817/01 від 21.03.2017 р. в сумі 5291 гривень.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

встановив:
Згідно з оскаржуваним вироком районного суду, обвинувачена ОСОБА_8 визнана винною в тому, що в неї, в взимку 2011 року, більш точна дата та час не встановлені, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 , шляхом її обману, під приводом реалізації бізнес-проекту по закупівлі виробничих потужностей з виготовлення сухого молока, під приводом внеску належних їй грошових коштів з метою реалізації зазначеного проекту.

Так, обвинувачена ОСОБА_8 , достовірно усвідомлюючи той факт, що у вказаний період часу вона не являлась суб`єктом підприємницької діяльності, та у останньої відсутні будь-які можливості самостійно реалізувати зазначений проект, тобто на момент зазначеної пропозиції обвинувачена ОСОБА_8 не мала наміру та реальної можливості виконувати взяті на себе зобов`язання, остання реалізуючи свій злочинний умисел і ввівши в оману потерпілу ОСОБА_10 , запропонувала останньої передати їй грошові кошти у сумі 1 000 доларів США, на що остання погодилася, так як сприймала вказаний проект як дійсний та реальний.

Так, 22.12.2011 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись в магазині «Фокстрот» по пр-ту Ак.Глушко, 19 у м. Одесі, під впливом обману передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 7 989,30 гривень (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень тридцять копійок).

У подальшому, обвинувачена ОСОБА_8 , заволодівши грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 , заздалегідь знаючи про фіктивність запропонованого ОСОБА_10 бізнес-проекту, повідомивши останньої недостовірну інформацію про можливість її організації, не маючи наміру на виконання домовленостей та повернення грошових коштів, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, звернулась знову до останньої з пропозицією передати їй грошові кошти для закупівлі виробничих потужностей по виготовленню сухого молока.

Так, 03.02.2012 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись в магазині «Фокстрот» по пр-ту Ак.Глушко, 19 у м. Одесі, під впливом обману передала ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 7 989,70 гривень (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят копійок).

Крім того, аналогічним чином, 03.04.2012 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись в магазині «Фокстрот» по пр-ту Ак.Глушко, 19 у м. Одесі, під впливом обману передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 7 987,90 гривень (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім гривень дев`яносто копійок).

Крім того, 20.07.2012 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись у денний час доби біля магазину «Фуршет» по вул. Ільфа і Петрова, 10/1 в м. Одесі, під впливом обману, передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на вказану дату складає 23 979,00 (двадцять три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень.

Крім того, аналогічним чином, 07.10.2012 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись у денний час доби біля магазину «Фуршет» по вул. Ільфа і Петрова, 10/1 в м. Одесі, під впливом обману передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 15 986,00 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) гривень.

Крім того, 27.01.2013 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись у денний час доби біля будинку АДРЕСА_3 , під впливом обману, передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на вказану дату складає 15 986,00 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) гривень.

Крім того, аналогічним чином, 15.03.2013 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись у денний час доби біля магазину «Фуршет» по вул. Ільфа і Петрова, 10/1 в м. Одесі, під впливом обману передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 39 965,00 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень.

Крім того, аналогічним чином, 23.06.2013 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись у денний час доби біля магазину «Фуршет» по вул. Ільфа і Петрова, 10/1 в м. Одесі, під впливом обману передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 3000 (три тисяч) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 23 979,00 (двадцять три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень.

Крім того, аналогічним чином, 26.06.2013 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись у денний час доби біля магазину «Фуршет» по вул. Ільфа і Петрова, 10/1 в м. Одесі, під впливом обману передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 3000 (три тисяч) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 23 979,00 (двадцять три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень.

Крім того, 14.02.2016 року потерпіла ОСОБА_10 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , під впливом обману, через свого чоловіка ОСОБА_16 , який у вечірній час знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , передав обвинуваченій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 700 (сімсот) доларів США, що станом на вказану дату згідно курсу Національного банку України складає 18 258,52 гривень (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім гривень п`ятдесят і дві копійки).

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_8 у листопаді 2016 року запропонувала потерпілій ОСОБА_10 , передати їй грошові кошти у сумі 700 (сімсот) доларів США, під приводом укладення договору охорони перевезення грошових коштів та повернення їй грошових коштів, на що остання погодилася.

Так, 15.11.2016 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись у денний час доби на розі вулиць Левітана і пр-ту Небесної Сотні в м. Одесі, під впливом обману передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 700 (сімсот) доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на вказану дату складає 18 025,87 гривень (вісімнадцять тисяч двадцять п`ять гривень вісімдесят сім копійок).

Крім того, 16.11.2016 року потерпіла ОСОБА_10 , знаходячись у денний час доби на розі вулиць Левітана і пр-ту Небесної Сотні в м. Одесі, під впливом обману передала обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 17 тисяч гривень.

Враховуючи викладене, обвинувачена ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, знаходячись у м. Одесі, шляхом обману, під приводом реалізації неіснуючого фіктивного бізнес-проекту по закупівлі виробничих потужностей з виготовлення сухого молока та під іншими приводами, у період часу з 22.12.2011 по 16.11.2016, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілою ОСОБА_10 на загальну суму 221 125,29 гривень, тим самим завдавши останньому майнової шкоди в особливо великому розмірі.

Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Крім того, повторно у обвинуваченої ОСОБА_8 в 2012 році, більш точна дата та час не встановлені, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , шляхом його обману, під приводом реалізації бізнес-проекту по закупівлі виробничих потужностей з виготовлення сухого молока, під приводом внеску належних йому грошових коштів з метою реалізації зазначеного проекту.

Так, обвинувачена ОСОБА_8 , достовірно усвідомлюючи той факт, що у вказаний період часу вона не являлась суб`єктом підприємницької діяльності, та у останньої відсутні будь-які можливості самостійно реалізувати зазначений проект, тобто на момент зазначеної пропозиції обвинувачена ОСОБА_8 не мала наміру та реальної можливості виконувати взяті на себе зобов`язання, остання реалізуючи свій злочинний умисел і ввівши в оману потерпілого ОСОБА_12 , запропонувала останньому передати їй грошові кошти у сумі 24 000 доларів США, на що останній погодився, так як сприймав вказаний проект як дійсний та реальний.

Так, 12.07.2012 року ОСОБА_12 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , під впливом обману передав ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 191 822 (сто дев`яносто одна тисяча вісімсот двадцять дві тисячі) гривень.

У подальшому, обвинувачена ОСОБА_8 , заволодівши грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , заздалегідь знаючи про фіктивність запропонованого потерпілому ОСОБА_12 бізнес-проекту, повідомивши останньому недостовірну інформацію про можливість його організації, не маючи наміру на виконання домовленостей та повернення грошових коштів, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, звернулась знову до останнього з пропозицією передати їй грошові кошти для закупівлі виробничих потужностей по виготовленню сухого молока.

Так, 10.10.2012 року потерпілий ОСОБА_12 , під впливом обману, діючи за попередньою домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_8 , перерахував зі свого розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк», раніше обумовлену суму грошових коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_17 № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», яка є його знайомою та знайомою обвинуваченої ОСОБА_8 у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 79 930 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять) гривень.

Крім того, аналогічним чином, 11.10.2012 року потерпілий ОСОБА_12 під впливом обману перерахував зі свого розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ «Приватбанк», раніше обумовлену суму грошових коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_17 № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 2500 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на вказану дату складає 19982 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривень.

Крім того, 15.02.2013 року потерпілий ОСОБА_12 , знаходячись у денний час доби на розі вулиць Ак. Корольова та Ак. Вільямса в м. Одесі, під впливом обману, передав ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на вказану дату складає 27975 (двадцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень.

Крім того, 20.04.2013 року потерпілий ОСОБА_12 під впливом обману, діючи по попередній домовленості з обвинуваченою ОСОБА_8 , через свого знайомого - ОСОБА_18 у районі 411 Батареї в м. Одесі, передав обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 4000 (чотири тисячі) доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на вказану дату складає 41 707 (сорок одна тисяча сімсот сім) гривень.

Крім того, 15.05.2013 року потерпілий ОСОБА_12 , діючи за попередньою домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_8 , під впливом обману, перерахував зі свого розрахункового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк», раніше обумовлену суму грошових коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_17 № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 23 979 (двадцять три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень.

Крім того, аналогічним чином 23.05.2013 року потерпілий ОСОБА_12 під впливом обману, діючи за попередньою домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_8 , перерахував зі свого розрахункового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк», раніше обумовлену суму грошових коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_17 № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», яка є його знайомою та знайомою обвинуваченою ОСОБА_8 , у розмірі 4600 (чотири тисячі шістсот) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 36 767 (тридцять шість тисяч сімсот шістдесят сім) гривень.

Разом з тим, обвинувачена ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 шляхом обману у особливо великому розмірі, запропонувала останньому придбати в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» квартиру під АДРЕСА_5 у розстрочку, на що останній погодився. У зв`язку з чим, під вказаним приводом, обвинувачена ОСОБА_8 . 01.08.2014 повернула ОСОБА_12 для оплати першого пайового внеску грошові кошти в сумі 13 тисяч 500 доларів США.

В подальшому, за попередньою домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_8 , остання повинна була вносити інші пайові внески на будівництво вищевказаної квартири за рахунок грошових коштів, які потерпілий ОСОБА_12 раніше передавав обвинуваченій ОСОБА_8 під приводом організації бізнес-проекту.

Помиляючись про дійсні наміри обвинуваченої ОСОБА_8 , 25.02.2013 року потерпілий ОСОБА_12 видав на ім`я останньої довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_19 та зареєстрована у реєстрі під №244, на представництво його інтересів у відношеннях з Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_8 , не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, а саме внесення пайових внесків на будівництво квартири під АДРЕСА_5 , використовуючи вищевказану довіреність, 17.02.2016 року розірвала договір про участь в кооперативі на правах асоційованого члена від 01.08.2014, укладений між ОСОБА_12 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» та отримала від Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» в рахунок відшкодування частини пайового внеску грошові кошти: 17.02.2016 року - грошові кошті у розмірі 9 190 гривень; 23.02.2016 року - грошові кошті у розмірі 40 000 гривень; 24.02.2016 року - грошові кошті у розмірі 28 000 гривень. Після чого, обвинувачена ОСОБА_8 не маючи наміру на повернення грошових коштів потерпілому ОСОБА_12 , розпорядилася ними на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_8 у січні 2015 року, запропонувала потерпілому ОСОБА_12 передати їй грошові кошти у сумі 3000 Євро під приводом розрахунку з постачальниками для подальшої організації бізнес-проекту по закупівлі виробничих потужностей з виготовлення сухого молока, на що останній погодився.

Так, 19.01.2015 року потерпілий ОСОБА_12 , діючи за попередньою домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_8 , під впливом обману, через свою родичку ОСОБА_14 , яка знаходячись по вул. Ільфа і Петрова у м. Одесі, передала обвинуваченій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 3000 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на вказану дату складає 54954 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_8 у квітні 2017 року запропонувала потерпілому ОСОБА_12 , передати їй грошові кошти у сумі 5000 Євро, під приводом укладення договору з адвокатом, з метою отримання нею правової допомоги для подальшого зняття арешту з її банківського рахунку та повернення йому грошових коштів, на що останній погодився.

Крім того, 14.04.2017 року потерпілий ОСОБА_12 , діючи за попередньою домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_8 , під впливом обману, через свою родичку ОСОБА_14 , яка знаходячись по вул. Ільфа і Петрова у м. Одесі, передала обвинуваченій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 5000 Євро, що станом на вказану дату згідно курсу Національного банку України складає 142 780 гривень (сто сорок дві тисячі сімсот вісімдесят) гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_8 у червні 2017 року запропонувала потерпілому ОСОБА_12 , передати їй грошові кошти у сумі 2500 Євро, під приводом поїздки її дочки до США для участі у змаганнях, на що останній погодився.

Крім того, 09.06.2017 року потерпілий ОСОБА_12 під впливом обману, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , передав обвинуваченій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 2500 Євро, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 73405 (сімдесят три тисячі чотириста п`ять гривень).

Враховуючи викладене, обвинувачена ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, знаходячись у м. Одесі, шляхом обману, під приводом реалізації неіснуючого фіктивного бізнес-проекту по закупівлі виробничих потужностей з виготовлення сухого молока та під іншими приводами, у період часу з 12.07.2012 по 09.06.2017 року, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 798 466 гривень, тим самим завдавши останньому майнової шкоди в особливо великому розмірі.

Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно в особливо великих розмірах.

Крім того, повторно у влітку 2014 року, у обвинуваченої ОСОБА_8 більш точна дата та час не встановлені, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , шляхом їх обману, під приводом реалізації бізнес-проекту по закупівлі виробничих потужностей з виготовлення сухого молока, під приводом внеску належних їм грошових коштів з метою реалізації зазначеного проекту.

Так, обвинувачена ОСОБА_8 , достовірно усвідомлюючи той факт, що у вказаний період часу вона не являлась суб`єктом підприємницької діяльності, та у останньої відсутні будь-які можливості самостійно реалізувати зазначений проект, тобто на момент зазначеної пропозиції обвинувачена ОСОБА_8 не мала наміру та реальної можливості виконувати взяті на себе зобов`язання, остання реалізуючи свій злочинний умисел і ввівши в оману потерпілого ОСОБА_15 , запропонувала останньому передати їй грошові кошти у сумі 15 000 доларів США, на що останній погодився, так як сприймав вказаний проект як дійсний та реальний.

Так, 25.06.2014 року потерпілий ОСОБА_15 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , під впливом обману передав обвинуваченій ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 178 228,65 гривень (сто сімдесят вісім тисяч двісті двадцять вісім гривень шістдесят п`ять копійок).

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_8 , достовірно усвідомлюючи той факт, що у вказаний період часу вона не являлась суб`єктом підприємницької діяльності, та у останньої відсутні будь-які можливості самостійно реалізувати зазначений проект, тобто на момент зазначеної пропозиції обвинувачена ОСОБА_8 не мала наміру та реальної можливості виконувати взяті на себе зобов`язання, остання реалізуючи свій злочинний умисел і ввівши в оману потерпілу ОСОБА_14 , запропонувала останній передати їй грошові кошти у сумі 18 000 доларів США, на що остання погодилася, так як сприймали вказаний проект як дійсний та реальний.

Так, 15.08.2014 року потерпіла ОСОБА_14 , діючи за попередньою домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_8 , під впливом обману, через свого чоловіка ОСОБА_15 , який у денний час знаходився біля будинку АДРЕСА_6 , передав обвинуваченій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США, що станом на вказану дату згідно курсу Національного банку України складає 236 438,82 гривень (двісті тридцять шість тисяч чотири сотні тридцять вісім гривень 84 копійки).

Враховуючи викладене, обвинувачена ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, знаходячись у м. Одесі, шляхом обману, під приводом реалізації неіснуючого фіктивного бізнес-проекту по закупівлі виробничих потужностей з виготовлення сухого молока у період часу з 25.06.2014 по 15.08.2014, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 на загальну суму 414 667 гривень 47 копійок, тим самим завдавши останнім майнової шкоди в особливо великому розмірі.

Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно в особливо великих розмірах.

Крім того, у обвинуваченої ОСОБА_8 повторно у 2015 році, більш точна дата та час не встановлені із корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 шляхом обману в особливо великому розмірі під приводом внеску грошових коштів у закупівлю тютюнових виробів та повернення конфіскованого товару.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах, обвинувачена ОСОБА_8 , приблизно у травні 2015 року, знаходячись у місті Одесі, більш точний час та місце не встановлені, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, ввівши потерпілого ОСОБА_9 в оману, запропонувала останньому передати кошти у сумі 10 000 США для повернення конфіскованого товару, а саме тютюнових виробів, при цьому достовірно усвідомлюючи той факт, що у вказаний період часу вона не являлась суб`єктом підприємницької діяльності, та у останньої відсутні будь-які можливості самостійно виконати зазначені зобов`язання.

Помиляючись про дійсні наміри обвинуваченої ОСОБА_8 , 07.05.2015 року потерпілий ОСОБА_9 , під впливом обману, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_7 передав обвинуваченій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 210 250 (двісті десять тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

Обвинувачена ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел і ввівши в оману потерпілого ОСОБА_9 , запропонувала у червні 2015 року останньому передати їй грошові кошти у сумі 20 000 доларів США під приводом збільшення обігу і об`єму доходів від продажу тютюнових виробів, не мала наміру виконувати взяті на себе зобов`язання перед потерпілим ОСОБА_9 , а маючи лише намір ввести його в оману і корисливу мету заволодіння надалі грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 .

Так, 07.06.2015 року потерпілий ОСОБА_9 , під впливом обману, знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 передав обвинуваченій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 420 274 (чотириста двадцять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні.

Також, обвинувачена ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел і ввівши в оману ОСОБА_9 , запропонувала у серпні 2015 року останньому передати їй грошові кошти у сумі 40 000 доларів США під приводом збільшення обігу і об`єму доходів від продажу тютюнових виробів, не мала наміру виконувати взяті на себе зобов`язання перед ОСОБА_9 , а маючи лише намір ввести його в оману і корисливу мету заволодіння надалі грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 .

Помиляючись про дійсні наміри обвинуваченої ОСОБА_8 , 19.08.2015 року ОСОБА_9 , під впливом обману, знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 передав обвинуваченій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 20 тисяч доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 880 348 (вісімсот вісімдесят тисяч триста сорок вісім) гривень.

Обвинувачена ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел і ввівши в оману потерпілого ОСОБА_9 , запропонувала останньому у листопаді 2015 року передати їй грошові кошти у сумі 40 000 доларів США під приводом придбання об`єкту нерухомості у вигляді квартири, при цьому ОСОБА_8 , не мала наміру виконувати взяті на себе зобов`язання перед потерпілим ОСОБА_9 , а маючи лише намір ввести його в оману і корисливу мету заволодіння надалі грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 .

Помиляючись про дійсні наміри обвинуваченої ОСОБА_8 , 04.11.2015 року потерпілий ОСОБА_9 , під впливом обману, по попередній домовленості з обвинуваченою ОСОБА_8 , через свою дружину ОСОБА_20 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_8 , передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 40 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складає 920 076 (дев`ятсот двадцять тисяч сімдесят шість) гривень.

Враховуючи викладене, обвинувачена ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, знаходячись у м. Одесі, шляхом обману, під приводом внеску грошових коштів у закупівлю тютюнових виробів та повернення конфіскованого товару, у період часу з 07.05.2015 по 04.11.2015, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 2 430 948 (два мільйони чотириста тридцять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень, тим самим завдавши останньому майнової шкоди в особливо великому розмірі.

Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно в особливо великих розмірах.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, в якій, просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, посилаючись на те, що вирок суду підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягає застосуванню, ст. 75 КК України, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Так, прокурор зазначає, що призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 з застосуванням ст. 75 КК України суд не врахував усіх даних про особу, а саме, те, що в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності не з`явилась до слідчого та про причини своєї неявки не повідомила, про що свідчать повістки, які були направлені на її адресу, а саме: 23.01.2018 року, 24.01.2018 року, 08.02.2018 року, 20.02.2018 року, 26.02.2018 року, 27.02.2018 року, 28.02.2018 року, 01.03.2018 року, 05.03.2018 року, а також в судове засідання, яке було призначено на 18.04.2018 року ОСОБА_8 не з`явилась, та знову про причини своєї неявки не повідомила та на телефонні дзвінки, які здійснювались у період 18.04.2018 року по 25.04.2018 року за номером телефону, який належить ОСОБА_8 не відповідала, у зв`язку з чим вказані обставини характеризують ОСОБА_8 не з позитивної сторони. Крім того, прокурор зазначає, що судом не було взято до уваги характеристику з ОСІ № 21, в якій вказується, що ОСОБА_8 за час тримання в установі зарекомендувала себе негативно, оскільки нею було допущено 3 порушення встановленого режиму утримання. Також, прокурор стверджує, що судом не було враховано, що ОСОБА_8 не працевлаштована, не має будь-якого виду заробітку, та водночас обрала спосіб власного збагачення вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про її стійку антисоціальну поведінку. Також, прокурор вказує, що судом залишено поза увагою, те що ОСОБА_8 в продовж усього досудового розслідування та судового розгляду не вжила жодних заходів щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим, а тому у суду не було підстав враховувати обставину повне визнання своєї вини, як пом`якшуючу обставину. Крім того, прокурор вказує, що в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 вчинила особливо тяжкі кримінальні правопорушення, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна. Також, прокурор стверджує, що рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробовуванням, суд першої інстанції прийняв без належних підстав, адже вирок постановлено з порушенням вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, оскільки в ньому належним чином не обґрунтовано можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, не розмежовано підстав для призначення покарання у виді позбавлення волі та підстав для звільнення від його відбування, а також не зазначено, що саме свідчить про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання та не наведено доводів про доцільність звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням.

Не погоджуючись з вироком суду потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, та під час розгляду справи дослідити письмові докази та матеріали справи, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції у частині призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 є занадто м`яким та суд у цій частині допустив порушення норм кримінального процесуального закону, застосувавши положення ст. 75 КК України за відсутністю належних підстав для їх застосування. Так, потерпілий вказує, що суд першої інстанції не надав оцінку тим обставинам, що обвинуваченою вчинено кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким, не надано оцінки обставин вчинення ОСОБА_8 злочину, на які посилались потерпілі та які характеризують особу обвинуваченої та свідчать про зухвалість вчиненого злочину. Крім того, потерпілий вказує, що судом не було надано оцінки тим обставинам, що в матеріалах справи містяться відомості про проведення правоохоронними органами досудового розслідування у інших кримінальних провадженнях, за аналогічними злочинами, щодо інших потерпілих та у межах яких заплановано проведення слідчих дій за участю обвинуваченої ОСОБА_8 та не виключається її можлива причетність до їх скоєння. Крім того, потерпілий стверджує, що при вирішенні питання про призначення покарання судом першої інстанції не була надана відповідна оцінка особі обвинуваченої як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи у суді, зокрема ухилення від явки до слідчого, надавання слідству неправдивої характеристики з місця роботи, порушення порядку виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та залишення визначеного місця перебування без попереднього дозволу слідчого, прокурора, нездійснення жодних дій по активному сприянню розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди потерпілим, ухилення від явки до суду, маніпуляції із залученням належного захисника та неможливість його прибуття у судове засідання, зрив судових засідань через виклик працівників швидкої медичної допомоги, внаслідок погіршення стану здоров`я, які за збігом відбувалися лише у приміщеннях суду, та під час судових засідань, однак зі вступом у справу нового захисника та лише після дослідження письмових доказів, допиту потерпілих судом, обвинувачена визнала свою провину, проте належних дій по активному сприянню розкриттю злочину не вчинила, оскільки відмовилась від надання суду показань. Таким чином, потерпілий зазначає, що поведінка обвинуваченої ставить під сумнів її щире каяття та визнання провини, а свідчить про її ухилення від суворого покарання. Крім того, потерпілий стверджує, що надані суду документи медичного характеру, містять відомості про наявність у обвинуваченої ОСОБА_8 захворювань, що є характерними для широкого загалу людей, проте не є такими, що перешкоджають як застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і не включено до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Також, потерпілий вказує, що обвинувачена не одружена, а матеріалами провадження не підтверджується наявність на її утриманні осіб похилого віку чи неповнолітніх дітей, а також наявність місця роботи та місця проживання в м. Одесі, на яке ОСОБА_8 посилалась у ході розгляду справи. Також, потерпілий зазначає, що судом взагалі не наведено мотивів незастосування до обвинуваченої додаткового покарання.

Не погоджуючись з вироком суду представник потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 захисник ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченої, просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, , посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції у частині призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 є занадто м`яким та суд у цій частині допустив порушення норм кримінального процесуального закону, застосувавши положення ст. 75 КК України за відсутністю належних підстав для їх застосування. Так, представник вказує, що суд першої інстанції не надав оцінку тим обставинам, що обвинуваченою вчинено кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким, не надано оцінки обставин вчинення ОСОБА_8 злочину, на які посилались потерпілі та які характеризують особу обвинуваченої та свідчать про зухвалість вчиненого злочину. Крім того, захисник вказує, що судом не було надано оцінки тим обставинам, що в матеріалах справи містяться відомості про проведення правоохоронними органами досудового розслідування у інших кримінальних провадженнях, за аналогічними злочинами, щодо інших потерпілих та у межах яких заплановано проведення слідчих дій за участю обвинуваченої ОСОБА_8 та не виключається її можлива причетність до їх скоєння. Крім того, захисник стверджує, що при вирішенні питання про призначення покарання судом першої інстанції не була надана відповідна оцінка особі обвинуваченої як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи у суді, зокрема ухилення від явки до слідчого, надавання слідству неправдивої характеристики з місця роботи, порушення порядку виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та залишення визначеного місця перебування без попереднього дозволу слідчого, прокурора, нездійснення жодних дій по активному сприянню розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди потерпілим, ухилення від явки до суду, маніпуляції із залученням належного захисника та неможливість його прибуття у судове засідання, зрив судових засідань через виклик працівників швидкої медичної допомоги, внаслідок погіршення стану здоров`я, які за збігом відбувалися лише у приміщеннях суду, та під час судових засідань, однак зі вступом у справу нового захисника та лише після дослідження письмових доказів, допиту потерпілих судом, обвинувачена визнала свою провину та розкаялась, проте належних дій по активному сприянню розкриттю злочину не вчинила, оскільки відмовилась від надання суду показань. Таким чином, представник зазначає, що поведінка обвинуваченої ставить під сумнів її щире каяття та визнання провини, а свідчить про її ухилення від суворого покарання. Крім того, захисник стверджує, що надані суду документи медичного характеру містять відомості про наявність у обвинуваченої ОСОБА_8 захворювань, що є характерними для широкого загалу людей, проте не є такими, що перешкоджають як застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і не включено до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Також, захисник вказує, що обвинувачена не одружена, а матеріалами провадження не підтверджується наявність на її утриманні осіб похилого віку чи неповнолітніх дітей, а також наявність місця роботи та місця проживання в м. Одесі, на яке ОСОБА_8 посилалась у ході розгляду справи. Також, представник зазначає, що судом взагалі не наведено мотивів незастосування до обвинуваченої додаткового покарання.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, потерпілих, які підтримали апеляційні скарги; обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченій; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій покарання, не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог Закону.

Так, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд першої інстанції у вироку зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, зокрема визнання своєї вини, щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої.

Вказані обставини дали суду першої інстанції підстави дійти до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, внаслідок чого ОСОБА_8 за ч.4 ст. 190 КК України було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком районного суду, оскільки це не в повній мірі відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винуватої. За таких обставин доводи апеляційних скарг прокурора і потерпілих відносно неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання через його м`якість, є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Так, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції взагалі не дав належної оцінки особі обвинуваченої, яка на протязі з 2011 року по 2017 рік вчинила цілий ряд злочинів, що віднесені до категорії особливо тяжких.

Більше того, обвинувачена жодних дій щодо відшкодування потерпілим завданої злочинами шкоди не здійснила, що спростовує висновки суду про її щире каяття.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять відомості про неодноразові неявки ОСОБА_8 під час досудового провадження і судового розгляду до слідчого і суду, що обґрунтовано тлумачиться апелянтами як спроби ухилення від кримінальної відповідальності.

Також прокурор у своїй апеляційній скарзі наголошує на тому, що під час тримання під вартою ОСОБА_8 систематично порушувала вимоги режиму утримання в установі ОСІ №21.

Викладені обставини негативно характеризують особу ОСОБА_8 і свідчать про явне небажання вести законослухняний спосіб життя, а тому, на думку апеляційного суду, її виправлення і перевиховання можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства.

В ході апеляційного розгляду обвинувачена на підтвердження обставин, що пом`якшують покарання надала суду квитанції про часткове добровільне відшкодування завданої чотирьом потерпілим шкоди на загальну суму 1 000(одна тисяча) гривень.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано встановив у вироку обставини, що пом`якшують покарання, а тому безпідставно застосував дію ст. 75 КК України, з огляду на те, що за весь час досудового розслідування, судового розгляду а також апеляційного розгляду кримінального провадження, обвинувачена не здійснила жодних дій, які б об`єктивно підтверджували існування зазначених обставин. Лише 26.03.2021 року, напередодні даного судового засідання, направила потерпілим зазначену суму відшкодування шкоди, яка є неспіврозмірною з розміром шкоди, встановленої вироком суду.

Потерпілі пояснили апеляційному суду, що зазначених грошей не отримали, обвинувачена за час судового розгляду завданої кожному з них шкоди не відшкодувала, не вибачилась за свої дії, а її твердження під час апеляційного розгляду щодо відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 20 000 (двадцять тисяч) доларів США є голослівними та надуманими, обвинувачена на обґрунтування цих тверджень не тільки не надала жодного письмового доказу, а навіть не могла назвати дату, та обставини, за яких відбувалось відшкодування шкоди.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченої, покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 є явно несправедливим через його надмірну м`якість та не спрямоване на досягнення цілей та завдань покарання, визначених у ст.50 КК України, а отже не забезпечить виправлення і перевиховання обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги прокурора та потерпілих підлягають задоволенню, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню в частині призначення покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з ухваленням в цій частині нового вироку, яким необхідно призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, яке буде відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винуватої, а також буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

В ході апеляційного розгляду апеляційний суд звернув увагу на те, що у тексті вироку зазначено про зарахування обвинуваченій строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання до 19.12.2018 року, що може бути предметом розгляду суду першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:
Апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 захисника ОСОБА_13 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2018 року в кримінальному провадженні №0000873 від 09.03.2016 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої за ч. 4 ст. 190 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності.

Обвинувачену ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду, та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання вироку.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Рекомендувати суду першої інстанції вирішити питання щодо виправлення описки в частині строку попереднього ув`язнення.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на даний вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії даного вироку.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4