Дата документу 05.04.2021
Провадження № 1-кп/334/11/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження № 0001996 29 квітня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

До початку судового розгляду по суті, захисником обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 письмово було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження.

У клопотанні зазначено, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, вчинене у вересні-жовтні 2012 року, а п`ятирічний строк закінчився 12.10.2017. На теперішній час минуло більше п`яти років, тобто, настали передбачені ч. 1 ст. 49 КК України підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. За цей час ОСОБА_4 не ухилялася від слідства та суду, перебіг строку давності не зупинявся і не переривався.

З цих підстав, сторона захисту вважає обґрунтованим клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Тому, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження по звинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України підлягає закриттю.

ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника з підстав, викладених у клопотанні та одночасно просила суд зняти арешт, накладений слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя в рамках кримінального провадження № 0001996 29 квітня 2015 року на 1/3 частину об`єкту нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві спільної часткової власності.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. На попередніх судових засіданнях, при обговорення питання щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності потерпілий заперечував, оскільки вважає, що його цивільний позов має бути задовільний в рамках даного кримінального провадження.

Прокурор проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Розглянувши клопотання ОСОБА_4 та її захисника, з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду письмові докази, суд дійшов до наступного:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, а саме: ОСОБА_7 , будучи службовою особою, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на привласнення грошових коштів, отриманих по договору підряду №20.09/2012 між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , привласнила їх, шляхом отримання готівкою грошових коштів, які надходили за оплату товарів та послуг ФОП ОСОБА_6 , які не оприбуткувала у касі та не внесла на поточний рахунок ФОП ОСОБА_6 , в порушення Наказу Міністерства фінансів України №1637 від 15.12.2011 в книзі обліку доходів ФОП ОСОБА_6 . ОСОБА_9 не відобразила.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Потерпілий по кримінальному провадженню - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Токмак, Запорізької області, українець, громадянин України, освіта вища, приватний підприємець.

На досудовому слідстві потерпілим був заявлений цивільний позов на суму 150 762,94 грн.

Однією з основних засад кримінального провадження є законність, яка визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші посадові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, яке інкримінується ОСОБА_4 , передбачає обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та згідно з ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Згідно зч.1 п.3 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В силу ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку становлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», яка є чинною на теперішній час, з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при розгляді справ відповідної категорії, роз`яснюється, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися (незалежно від того, надійшла кримінальна справа до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Також у Постанові Пленуму роз`яснюється, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому КК України, здійснюється виключно судом у порядку, встановленому ст. 11-1 КПК України (1960 року), яке є обов`язковим.

Враховуючи вимоги законодавства України, яким регулюється питання звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує наступне.

Положеннями ст. 49 КК України чітко встановлено: Строки давності з огляду на тяжкість вчиненого правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності. Підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності. Обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строком давності є передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Процесуальним законодавством України визначені умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якими є: особа, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення; роз`яснення суті підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та згода підозрюваного, обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе за умови, що минув строк, зазначений у п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто, п`ять років з дня вчинення кримінального правопорушення, протягом яких вона виконала передбачені ч.2, ч. 3 ст. 49 КК України вимоги, а саме: не ухилялася від досудового розслідування або суду; не вчинила новий злочин.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, від особи не вимагається щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення і повного відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Такі підстави передбачені законодавством у інших випадках звільнення особи від кримінальної відповідальності, а саме, у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) або у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (ст. 46 КК України).

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України вчинене за період з 21.09.2012 по 12.10.2012 року, а п`ятирічний строк закінчився 12.10.2017. На теперішній час минув строк більше 5 років, тобто, настали передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. За цей час обвинувачена не ухилялася від досудового розслідування або суду, перебіг строку давності не зупинявся і не переривався, нового злочину вона не вчинила.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, при наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином, керуючись положеннями ст. 49 КК України суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження незалежно від того, на якій стадії воно перебуває, як під час здійснення досудового розслідування, підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку.

Підставою давності є втрата через певний проміжок часу особою, яка вчинила правопорушення, суспільної небезпеки. Кримінальне переслідування особи, яка не становить суспільної небезпеки.

З огляду на практику Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі № 665/2387/14-к від 22.05.2018 та справі № 345/2618/16-к від 19.11.2019 судами у рішеннях визначено, - якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованим клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Разом з тим, з`ясовано, що слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя в рамках кримінального провадження № 0001996 29 квітня 2015 року на 1/3 частину об`єкту нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України «... власник або володілець майна ... які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом».

Цими ж вимогами передбачено, що «арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано».

Приймаючи до уваги зазначене, суд вважає за можливе зняти арешт з 1/3 частини об`єкту нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, оскільки у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення як арешт немає потреби. Зазначене майно не підлягає зверненню для забезпечення позову, а також не підлягає конфіскації.

Керуючись ст.49 КК України,ст.. 174, ст.. 284-285 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.191 КК України на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження за її обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.10.2015 року,в рамках кримінального провадження № 0001996 29 квітня 2015 року на 1/3 частку об`єкту нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 , 04 травня 1985 року, у вигляді заборони розпоряджатися вказаним об`єктом нерухомості.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський райсуд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1