Справа № 700/363/21
Провадження № 1-кп/700/90/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 р. смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/700/90/21 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, судимого Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців на основі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк часу з 25.03.2014 року по 28.07.2016 року у перерахунок один день попереднього тримання за два дня позбавлення волі, судимість в законному порядку не знята та не погашена, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122Кримінального кодексу України,
УСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.03.2021 року близько 19:00 год по АДРЕСА_2 вчинив сварку із ОСОБА_5 в ході якої ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс кулаками обох рук не менше восьми ударів по голові і обличчі та не менше п`ять ударів у нижню щелепу ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_4 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої щелепи зліва, який згідно висновку експерта від 30.03.2021 року №05-9-01/121 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, численних гематом голови, шиї та грудної клітки, які згідно висновку експерт від 30.03.2021 року №05-9-01/121 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних в обвинувальному акті.
У судовому засідання прокурор підтримав обвинувальний акт та просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

За згодою учасників судового провадження, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що учасники провадження, зокрема обвинувачений, правильно розуміють зміст визнаних ним обставин, сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого немає, наслідки визнання цих обставин обвинуваченому роз`яснено.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мали місце.

Оскільки, ОСОБА_4 умисно заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-68 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено
Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно характеристики виконавчого комітету Виноградської сільської ради Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області від 24.03.2021 року №32 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що підтверджується довідками Комунального некомерційного підприємства «Лисянська центральна районна лікарня» Лисянської районної ради Черкаської області від 25.03.2021 року №378/56.
Скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_4 вину у скоєному визнав, щиро розкаявся, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

За таких обставин, суд відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, тобто, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч.ч.2,3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (два) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75, ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку через Лисянський районний суд Черкаської області.

Копію вироку Лисянського районного суду Черкаської області негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1