Провадження № 1-кп/0203/565/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
обвинувачених - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

розглянувши у підготовчому судовому засіданні м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000239 від 11.02.2020 відносно:
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь АР Крим, громадянина України, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітніх дітей, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Єреван (Вірменія), громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України,
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 258 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки закінчення терміну дії попередньої ухвали припадає на святкові дні. Вказане клопотання обгрунтовано тим, що на теперішній час ризики, зазначені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ризики передбачені п.п.3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України які існували на час обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_18 , на даний час продовжують існувати, обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_19 під час досудового розслідування ухилялися від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим були оголошені у розшук та затримані на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу до суду, зможуть і в подальшому переховуватися від суду, ризик незаконного впливу на недопитаних потерпілих, свідків та інших підозрюваних, експертів, у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що після оголошення підозри, обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 обізнані про надання свідчень проти них потерпілим ОСОБА_20 , а також наявних в матеріалах кримінального провадження експертних висновків, якими обґрунтовується підозра у скоєнні інкримінованого злочину, матеріалами кримінального провадження встановлено обставини погроз фізичною розправою потерпілому ОСОБА_20 , в разі його звернення до правоохоронних органів та невиконання умов щодо виплати грошових коштів. Окрім того, наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_17 раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких злочинів, останній раз 16.10.2018 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за вчинення умисного злочину, обвинувачений ОСОБА_18 раніше судимий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 16.10.2018 року за скоєння умисного злочину, обвинуваченого ОСОБА_19 притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння навмисного злочину у кримінальному провадженні за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, розгляд справи наразі відбувається у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська. З урахуванням наявного суспільного інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень, просив продовжити запобіжний захід обвинуваченим, та відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України просив не визначати альтернативний запобіжний захід у виді застави. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Представник потерпілих ОСОБА_4 та потерпілі в підготовчому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених.
Захисник ОСОБА_16 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що воно є необґрунтованим, та продубльованим, нових вагомих ризиків прокурором не надано. Надала суду висновок Київського НДІСЕ, який протирічить висновку, на який посилається прокурор та повністю спростовує підозру пред`явлену ОСОБА_18 . Зазначила, що на утриманні ОСОБА_18 знаходиться малолітня дитина, просила долучити свідоцтво про народження, просила також врахувати стан здоров`я підзахисного, який раніше у 2018 році перебував на обліку у лікаря онколога, перебуваючи під вартою стан його здоров`я погіршується, належної медичної допомоги в умовах СІЗО не отримує, потребує втручання лікарів.
Захисник ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, його підзахисний ОСОБА_18 телефонний дзвінок ОСОБА_21 не здійснював, органом досудового розслідуванням не встановлено власника номеру мобільного телефону та місце звідки було здійснено телефонний дзвінок, а тому підозра є необґрунтованою,також просив врахувати, що маються 2 висновки експерта, які суперечать один одному. Підстави для продовження запобіжного заходу відсутні, оскільки його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, і є мешканцем іншої територіальної одиниці, а саме проживає в Запорізькій області, а тому ніякий вплив здійснювати на потерпілих, свідків, експертів не зможе, до того ж судом можуть бути встановлені певні обмеження з цього приводу. Просив врахувати, що після проголошення ОСОБА_18 вироку, останній жодного разу не вчиняв ані кримінальні, ані адміністративні правопорушення, що вказує на відсутність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. У зв`язку із необґрунтованою підозрою, відсутністю документів, що підтверджують існування ризиків, вважає неможливим продовження виняткового запобіжного заходу, а тому просив змінити ОСОБА_18 запобіжний захід або встановити розмір застави для забезпечення належної процесуальної поведінки його підзахисного.
Захисник ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав позицію колег, та висловив думку, що наданий висновок експерта спростовує причетність ОСОБА_18 до інкримінованого злочину. З самого початку права були порушені, з цього приводу були звернення до ДБР, просив також врахувати, що його підзахисний 10.02.2020 року виїхав за межі України, що спростовує його причетність до першого епізоду підпалу. Обставини справи сфальсифіковані. Його підзахисний має постійне місце проживання у м. Запоріжжя, де зареєстрований та мешкає разом із своєю сім`єю. Доводи прокурора щодо ризиків є припущенням. Позиція захисту аргументована і достатня для зміни запобіжного заходу ОСОБА_18 ..
Захисник ОСОБА_15 підтримав думку колег, та зазначив, що на розгляд до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу передано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , де останнім в межах вказаного кримінального провадження обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.06.2021 року, без права внесення застави, а тому з урахуванням практики адмін. суду, будь-яких ризиків не існує, а тому просив відмовити у розгляді клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_17 та ОСОБА_19 . Щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_18 підтримав думку захисту щодо зміни запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_14 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що 12.04.2021 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно його підзахисного ОСОБА_19 , а тому в наданому клопотанні прокурора ризики не знаходять свого підтвердження та спростовуються вказаною ухвалою. Зазначив, що погрози Таранцю з боку ОСОБА_22 це є припущенням сторони обвинувачення, просив відмовити у розгляді даного клопотання. Також просив змінити запобіжний захід ОСОБА_18 .
Обвинувачені підтримали доводи своїх захисників.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , заслухавши учасників підготовчого провадження, суд приходить до наступного.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 продовжено обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 09 травня 2021 року.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Разом із тим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинувачених. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Конституційний Суд України у своєму рішенні № 1-р/2017 від 23 листопада 2017 року зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
При розгляді клопотання прокурора щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим суд враховую наступні обставини та особу кожного з обвинувачених:
- обвинувачений ОСОБА_17 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 258 КК України, за яке передбачене покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі,з конфіскацією майна, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, оскільки на теперішній час не встановлено інших осіб, які діяли за попередньою змовою із обвинуваченим та на яких зможе впливати обвинувачений ОСОБА_17 , існує ризик незаконно впливу на недопитаних потерпілих, свідків, експертів, окрім того, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_17 , який не працевлаштований, немає офіційного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за ряд тяжких злочинів, останній раз 16.10.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, в ході досудового слідства перебував у розшуку та затриманий на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу до суду, враховуючи зазначене та суспільну небезпечність інкримінованих йому кримінальних правопорушень, існує ймовірність до ухилення обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинення інших кримінальних правопорушень.
- обвинувачений ОСОБА_18 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України, за яке передбачене покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі, з конфіскацією майна, суд враховує, що судове дослідження доказів по кримінальному провадженню не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, оскільки на теперішній час не встановлено інших осіб, які діяли за попередньою змовою із обвинуваченим та на яких зможе впливати обвинувачений ОСОБА_18 . Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, а також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, наявність ризику впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків та експертів з метою зміни їх показань, суд вважає реальним. Окрім того, суд враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_18 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого умисного злочину та засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2018 року, що свідчить на схильність обвинуваченого до вчинення злочинів.
- обвинувачений ОСОБА_19 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України, за яке передбачене покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі,з конфіскацією майна, суд враховує, що судове дослідження доказів по кримінальному провадженню не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, оскільки на теперішній час не встановлено інших осіб, які діяли за попередньою змовою із обвинуваченим та на яких зможе впливати обвинувачений. Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, а також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, наявність ризику впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків та експертів з метою зміни їх показань. Окрім того, суд враховує, що на в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_19 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, що свідчить на схильність обвинуваченого до вчинення злочинів. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_19 в ході досудового слідства перебував у розшуку та затриманий на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу до суду, а тому існує ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Враховуючи наявність ризиків вчинення кожним із вказаних обвинувачених дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, з урахуванням позиції потерпілих щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 . При цьому, суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Доводи сторони захисту відносно того, що стосовно обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_19 є рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за яким останнім вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд не може прийняти, оскільки підстави для обрання запобіжного заходу оцінюються по кожному кримінальному провадженню.
Щодо надання стороною захисту висновку експерта Київського НДІСЕ, суд вважає, що даний висновок разом з висновком експерта, який мається в матеріалах кримінального провадження, є предметом дослідження в якості доказу безпосередньо під час судового розгляду справи по суті.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 строком на 60 днів.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Приймаючи до уваги обставини злочину, викладені у обвинувальному акті, які свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, суд вважає за недоцільне призначення обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 315 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_17 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13 червня 2021 року, без визначення розміру застави.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_18 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13 червня 2021 року, без визначення розміру застави.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_19 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13 червня 2021 року, без визначення розміру застави.
На ухвалу протягом 5 днів з дня її винесення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду

Суддя Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1