Справа № 451/406/21
Провадження № 1-кп/451/162/21
ВИРОК
іменем України

05 серпня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/406/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000025 від 12.02.2021 року та кримінального провадження № 0000030 від 12.03.2021 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Іркутської області РФ, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого ( вирок Радехівського районного суду Львівської області від 19.03.2021 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт, покарання відбув) -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

учасники провадження - потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю прокурора, обвинуваченого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 10.02.2021 року близько 21.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану і проникненням в сховище, повторно, керуючись корисливим мотивом, через металеву браму, проник на територію господарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, через металеві двері, проник у приміщення житловою будинку, де із підсобного приміщення викрав металошукач марки «Quest Х5» вартістю 7 900 гривень та магнітну котушку «NEL TORNADO» вартість 1 100 гривень, після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9 000 грн.

Матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_5 відшкодована, шляхом повернення викраденого.

Цивільний позов не заявлений.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 28.01.2021 року точної години судом не встановлено, перебуваючи у приміщенні житлового будинку потерпілого ОСОБА_6 , що розташований в АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, та повторно оскільки раніше вчинив, злочин передбачений ст. 185 КК України, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «ASTRO Al84» вартістю 350 гривень, після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 350 гривень.

Матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 відшкодована, шляхом повернення викраденого.

Цивільний позов не заявлений.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 в лютому 2021 року, точної дати судом не встановлено, перебуваючи у приміщенні квартири потерпілого ОСОБА_7 , що розташована в АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, та повторно оскільки раніше вчинив, злочин передбачений ст. 185 КК України, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «Apple iPhone 6S Plus Silver» вартістю 2 000 гривень, після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2 000 гривень.

Матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_7 відшкодована, шляхом повернення викраденого.

Цивільний позов не заявлений.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 27.03.2021 року точної години судом не встановлено, перебуваючи у приміщенні житлового будинку потерпілого ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, та повторно оскільки раніше вчинив, злочин передбачений ст. 185 КК України, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-G 36 ІН» вартістю 500 гривень, із картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 20 гривень, після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 520 гривень.

Матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_8 відшкодована, шляхом повернення викраденого.

Цивільний позов не заявлений.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 в березні 2021 року, точної дати судом не встановлено, близько 20.00 год., діючи повторно оскільки раніше вчинив, злочин передбачений ст. 185 КК України, з метою вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу, зайшов у приміщення літньої кухні, що розташована в АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_10 , де відшукував гроші та інше цінне майно потерпілого, з метою подальшого його викрадення, однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений потерпілою ОСОБА_10 .

Цивільний позов не заявлений.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий. Кається у вчиненому та просить суворо не карати, готовий понести за вчинене покарання.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду письмову заяву від 24.05.2021 року про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву від 02.06.2021 року про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву від 02.06.2021 року про розгляд справи у її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву від 02.06.2021 року про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав подав суду письмову заяву від 02.06.2021 року про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднане із проникненням в сховище, вчинене повторно. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), повторно. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 15- ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, вчинений злочин за ч. 3 ст. 185 КК України класифікується як тяжкий злочин, вчинений злочин за ч. 2 ст. 185 КК України класифікується як нетяжкий злочин; дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого; обставин, які обтяжуть покарання судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що злочин вчинений ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України за ст. ст. 185 ч. 3 КК України є тяжким злочином, злочини вчинені ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України за ст. ст. 185 ч. 2 КК України є нетяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні злочинів, тому обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Водночас дані, які позитивно характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 , в сукупності із встановленими пом`якшуючими відповідальність обставинами дають підстави суду визначити покарання, яке передбачене санкціями ч. 2 ст. 185 КК України та ч.3 ст.185 КК України із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному випадку, на переконання суду, до ОСОБА_3 можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, усвідомлення обвинуваченим своєї провини, щире каяття останнього, сприяння ним проведенню досудового розслідування, готовність відповідати за скоєне, звернувся у центр реабілітації для алко залежних, де на даний час перебуває, позитивна характеристика, думка прокурора про доцільність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Разом з тим, на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 ( один) рік 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

- металошукач марки «Quest X5», магнітну котушку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які згідно постанови про прилучення речових доказів від 12.02.2021 року визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути ОСОБА_13

- мобільний телефон «Apple iPhone 6S Plus Silver», який згідно постанови про прилучення речових доказів від 11.05.2021 року визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7

- мобільний телефон «ASTRO Al84», який згідно постанови про прилучення речових доказів від 25.03.2021 року визнаний речовим доказом та переданий на зберігання у кімнату речових доказів ВП № 1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_6

- мобільний телефон «SAMSUNG SM-G 36 ІН», який згідно постанови про прилучення речових доказів від 14.04.2021 року визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 ..

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_1