Справа № 396/1726/20
Провадження № 1-кп/396/89/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2021 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, на утриманні осіб похилого віку не має, в силу ст. 89 КК України вважається такою, що немає судимості,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5
Обвинувачена ОСОБА_3 в м. Новоукраїнка, Кіровоградської області 08.10.2020 року спричинила умисне легке тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що 08.10.2020 року близько 14 год., більш точного часу ні судом ні досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилась на території подвір`я домоволодіння, в якому проживала ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджен ОСОБА_8 , знаходячись в положенні стоячи, обличчям до ОСОБА_5 , яка в цей момент також перебувала у положенні стоячи, нанесла один удар долонею лівої руки в область правої щоки ОСОБА_5 , не спричинивши тілесних ушкоджень. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_8 схопила останню за волосся, підставивши підніжку, повалила на землю. В результаті чого, ОСОБА_5 впала на землю на спину, таким чином перебувала в положенні лежачи на спині та в цей час ОСОБА_8 сіла на ноги останній. ОСОБА_8 перебуваючи в положенні сидячи, обличчям до ОСОБА_5 , нанесла один удар долонею правої руки, а саме нігтями в область лівої щоки ОСОБА_5 .
В результаті удару, спричиненого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, у вигляді садна, розташованого у лівій щічній ділянці біля крила носа, утворилось внаслідок травматичного впливу тупим (ми) предметом (ами) з різко обмеженою контактуючою поверхнею, що діяла під кутом до слідосприймаючої поверхні шкіри, могло утворитися у термін, вказаний в постанові як дата отримання тілесних ушкоджень (згідно таблиці «Стадии заживления ссадин различной давности и локализации (по ОСОБА_9 1985)») та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, та суду пояснила, що вчинила правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. Визнала, що вчинила неправомірно та щиро розкаялась у скоєному. Просила суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу, який зобов"язується сплатити.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що між нею та обвинуваченою виник конфлікт внаслідок якого вона отримала тілесні ушкодження, які заподіяла їй ОСОБА_3 .
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченою, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченої, яка погодилась дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, потерпілої та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої, оскільки показання останньої повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена повністю визнала себе винною у скоєнні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст.349 ч.3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, так як обвинувачена 08.10.2020 року вчинила умисне легке тілесне ушкодження.
При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченої, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - скоєно кримінальний проступок.
Обставинами, що пом`якшують покарання передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України - судом не встановлені.
Дослідивши дані про особу обвинуваченої, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, на утриманні осіб похилого віку не має, працює неофіційно, скарг на стан здоров`я не має, фізично здорова і придатна до фізичної праці, на "Д" обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України, вважається такою, що немає судимості.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу, який обвинувачена має змогу сплатити так як отримує матеріальний дохід.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався, і суд не вбачає підстав для його обрання, до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- медична картка амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жит. АДРЕСА_3 , яка зберігається в спеціально обладнаному сейфі № НОМЕР_1 в каб. 37 Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1