Справа № 592/7907/18
Провадження № 1-р/592/21/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., прокурора Христенка В.А., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми заяву засудженого ОСОБА_1 про роз`яснення вироку суду,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2021 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 про роз`яснення вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2018 року по справі №592/7907/18.

Засуджений ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, шо, з урахуванням положення ч. 2 ст. 380 КПК України, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення у його відсутність.

Прокурор Окружної прокуратури м. Суми Христенко В.А. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки з його змісту не представляється можливим з`ясувати, які положення вироку є незрозумілими для заявника.

Суд, заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2018 року по справі №592/7907/18 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді арешту на строк п`ять місяців (а.с.70-71, том №2).

Вирок набрав законної сили 02.11.2018 року (а.с.75, том №2).

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Питання, які вирішуються судом під час виконання вироку, визначені положеннями ст. 537 КПК України.

Однак, слід зауважити, що стаття 537 КПК України не містить вичерпного переліку питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироку; пунктом 14 частини 1 вказаної статті передбачає право суду на цій стадії провадження вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Серед питань про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають під час виконання вироку, є питання щодо виправлення описки, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вирішення питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню, питання про вилучення заборонених предметів у засуджених.

Згідно п. 4 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», суди мають право вирішувати питання, що виникають при виконанні вироків в наслідок їх недоліків:

- про застосування акта амністії, якщо його застосування є обов`язковим і суд при постановленні вироку не обговорював цього питання;

- про звільнення з-під варти особи, засудженої умовно чи до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі;

- про скасування запобіжного заходу, якщо при виправданні підсудного чи засудженні його зі звільненням від покарання суд у вироку не вказав про його скасування;

- про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущено неточність при його обчисленні;

- про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані;

- про застосування відстрочки виконання вироку не тільки щодо основного, але й щодо додаткового покарання, якщо рішення суду неконкретизоване;

- про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається звернення стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно;

- про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду;

- про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань;

- про оплату праці захисника;

- про долю неповнолітніх дітей засудженого, які залишилися без догляду, і передачу їх для піклування установам, родичам або іншим особам, якщо у вироку нема такого рішення;

- про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання;

- про призначення громадського вихователя неповнолітньому в разі його умовного засудження або застосування до нього міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, або відстрочки виконання вироку відповідно до ст.46-1 КК України;

- про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Разом з тим, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, про роз`яснення мотивів прийняття рішення, та фактичного оскарження вироку, суд відмовляє в роз`ясненні.

Отже, за змістом положень ч. 1 ст. 380 КПК України, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання.

Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_1 про роз`яснення вироку суду, остання не містить жодних посилань на зміст вироку, його положення чи застосовані норми права, котрі є незрозумілими, нечіткими та неясними і підлягають уточненню для засудженого.

Суд вважає необхідним зазначити, що вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2018 року по справі №592/7907/18, відповідає вимогам ст. 374 КПК України, викладений загальновживаними словами, містить посилання на норми діючого кримінального процесуального закону, застосовані під час вирішення провадження, є зрозумілим, однозначним і таким, що виключає подвійне його тлумачення. Вирок викладений українською мовою із застосуванням мінімально потрібної кількості юридичних термінів; частин чи слів, які б викликали труднощі в його розумінні, судом виявлено не було.

Таким чином, оскільки вирок суду є повним та зрозумілим, а тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 380, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_1 про роз`яснення вироку суду залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Фоменко