Справа № 128/1528/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості по якому 15.04.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого на посаді асфальтобетонника в ТОВ «СП «Автострада», що в м. Вінниці по вул. Данила Галицького, 27, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на три роки відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2017 (справа №127/27706/16-п), маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія на своє ім`я з метою його подальшого використання, в невстановлену досудовим розслідуванням дату, в невстановлений час, діючи умисно, невстановленим способом підробив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на його ім`я, із зображенням власного фото, самостійно виготовивши його за допомогою засобів поліграфії.
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №2985/20-21 від 17.04.2020 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України. бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії зі струминним способом друку та подальшою його ламінацією прозорими плівками.
Окрім того, ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, 15.04.2020 біля 15 год. 33 хв., рухаючись за кермом автомобіля марки «Audi 100», державний номерний знак НОМЕР_2 , по автомобільній дорозі сполученням «Стрий Знам`янка», 377-й км, в с. Якушинці Вінницького району Вінницької області, був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху. В ході перевірки документів, на підставі яких ОСОБА_3 здійснював рух на вказаному транспортному засобі, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, діючи умисно, надав для перевірки працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , таким чином, використавши завідомо підроблений документ.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Від прокурора надійшло клопотання, в якому зазначається наступне. Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до ч. 1 ст. 302, ст.ст. 381-382 КПК України, прокурор просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_4 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінальних правопорушень встановлені в повному обсязі. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
У відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Як вже судом зазначено вище, із заяви ОСОБА_3 випливає, що останній не заперечує фактичних обставин і визнає винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь.
Крім того, стороною обвинувачення до обвинувального акта подано матеріали кримінального провадження, у яких на підтвердження винуватості ОСОБА_3 наявні й інші докази, які досліджені судом, а саме:
- рапорт інспектора взводу №2 роти №1 УПП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 15.04.2020, відповідно до якого 15.04.2020 під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер-1010», біля 15-45 год, під час відпрацювання швидкісного режиму на А/Д «М-12» сполученням «Стрий-Знам`янка» в с. Якушинці Вінницького району Вінницької області, за порушення ПДР було зупинено автомобіль «Audi 100», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 під час перевірки документів водій помітно нерував. Також після того як водій пред`явив своє посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.07.2015, черех декілька секунд почав його виривати з її рук. Нею ж були помічені явні ознаки підробки даного документу, а саме: шрифт не відповідач нормам, не співпадав з базами МВС, відсутні галаграми. Після чого водія було повідомлено про виклик СОГ через підозру у підробці документів;
- постанова серії ЕАК №2392988 від 15.04.2020, якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (перевищення швидкості руху) та накладено штраф в розмірі 255 грн.;
- протокол огляду місця події від 15.04.2020, відповідно до якого ділянку узбіччя автомобільної дороги сполученням «Стрий Знам`янка», зафіксовано розташування транспортного засобу марки «Audi 100», д.н.з. НОМЕР_2 , водія даного автомобіля ОСОБА_3 , який на вимогу працівника патрульної поліції пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , та який пояснив, що вказаний документ він отримав в Сервісному центрі. Зазначене посвідчення водія було вилучено;
- копія посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 10.07.2015 Центром ДАІ 1413, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 16.04.2020, відповідно до якого свідок повідомила, що 15.04.2020 вона в складі екіпажу «Юнкер-1010» разом із ОСОБА_6 , приступила до несення служби в с. Якушинці. Біля 15-45 год., перебуваючи на 377 км А/Д «М-12» «Стрий-Знам`янка», ОСОБА_6 зупинив автомобіль марки «Audi 100», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , за перевищення швидкості руху. При спілкування із водієм, останній передав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.07.2015, видане на його ім`я. Після цього, через декілька секунд ОСОБА_3 почав нервувати та спробував вирвати посвідчення водія з її рук, проте вона завадила йому це зробити. В подальшому в ході перевірки вказаного посвідчення водія по обліковим базам МВС було встановлено, що за вказаними серією та номером рахується посвідчення видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також було виявлено ряд ознак, а саме: відсутність галограм, штрих-кодів, що свідчить про явні ознаки підробки документу;
- протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 16.04.2020, відповідно до якого свідок повідомив, що 15.04.2020 він в складі екіпажу «Юнкер-1010» разом із ОСОБА_5 приступив до несення служби. Біля 15-45 год., перебуваючи на 377 км А/Д «М-12» «Стрий-Знам`янка», він зупинив автомобіль марки «Audi 100», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , за перевищення швидкості руху. При спілкування із водієм, останній передав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.07.2015, видане на його ім`я. В ході перевірки вказаного посвідчення водія по обліковим базам МВС було встановлено, що за вказаними серією та номером рахується посвідчення видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також було виявлено ряд ознак, а саме: відсутність галограм, штрих-кодів, що свідчить про явні ознаки підробки документу;
- постанова від 15.04.2020, відповідно до якої посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №00288;
- висновок судово-технічної експертизи №2985/20-21 від 17.04.2020, згідно якого бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України; бланк посвідчення серії НОМЕР_1 виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії зі струминним способом друку та подальшою його ламінацією прозорими плівками; видимих ознак внесення змін до посвідчення НОМЕР_1 не виявлено;
- ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2020, якою накладено арешт на майно, а саме: посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 ;
- лист начальника Територіального сервісного центру №0541 РСЦ МВС у Вінницькій області ОСОБА_8 №31/2-869 від 28.04.2020, відповідно до якого за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія від 05.11.2003 серії НОМЕР_3 , категорій «А В С» у ВРЕР ДАІ м. Вінниці, яке знаходиться на зберіганні в ТСЦ 0541 РСЦ МВС у Вінницькій області, оскільки даний громадянин позбавлений права керування транспортними засобами за ст. 130 ч. 2 КУпАП Вінницьким міським судом з 24.02.2017 по 24.02.2020. Посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 19.06.2015 у (5113) ВРЕР №3 м. Одеси отримала ОСОБА_7 ;
- постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2017, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк три роки;
- повідомлення про підозру від 30.05.2020, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа;
- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 15.12.2020, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа;
- протокол допиту підозрюваного від 15.12.2020, відповідно до якого ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним підроблення посвідчення водія на своє ім`я, а саме самостійно виготовив його на комп`ютері та роздрукував на струменевому кольоровому принтері в інтернет кафе, але адресу не пам`ятає. В подальшому використовуючи вказане підроблене посвідчення водія, він 15.04.2020 біля 15-33 год, рухався на автомобіля марки «Audi 100», д.н.з НОМЕР_2 , та в с. Якушинці був зупинений працівниками патрульної поліції за перевищення швидкості руху. На вимогу працівників поліції він пред`явив підроблене посвідчення водія, виготовленим ним на його ім`я. Повністю визнав свою вину, розкаявся та погодився на спрощений розгляд кримінального провадження.
Таким чином, суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення злочину був повнолітнім; раніше не судимий; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; одружений; має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; не є інвалідом першої/другої груп; працює асфальтобетонником в ТОВ «СП «Автострада».
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер вчинених кримінальних проступків, та особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінальних правопорушень.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Частиною другою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_3 вчинено 15.04.2020 та у невстановлений досудовим розслідуванням час до вказаної дати, тобто до набрання чинності 01.07.2020 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.
З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді штрафу, в межах санкцій інкримінуємих частин статті, що діяли на час вчинення кримінальних правопорушень, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.
Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.
На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 817,20 грн. за проведення експертизи №2987/20-21 від 15.04.2020.
Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вимог ст. 100 КПК України знищити.
Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2020 - скасувати.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 381 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі дев`ятистах неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень.
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом складання покарань ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі девятиста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 16150 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят ) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2020 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судово-технічної експертизи документів №2987/20-21 від 15.04.2020 в сумі 817 (вісімсот сімнадцять) грн. 20 коп..
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1