ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2586/20 Номер провадження 11-кп/814/471/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козельщина Полтавської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, засудженого:

18.07.2019 Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської області, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.10.2019, за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 152, ст. 69, ч.1 ст. 122, ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений за час відбування покарання стягнень не має, отримав два заохочення, до оплачуваної праці не залучався, цивільні позови не відшкодовував, тобто враховуючи наявність позитивних змін у поведінці засудженого, вважає, що їх недостатньо для виправлення.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання ДУ «Божківська виправна колонія № 16» та звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд дав неналежну оцінку доказам, які свідчать, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, зокрема не врахував: позитивну характеристику установи; те, що за час відбування покарання отримав заохочення, працевлаштований різноробочим житлової зони, до роботи ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу; бере участь в організації виховних закладів. Крім того вважає, що перебуваючи на свободі засуджений зможе працевлаштуватися та відшкодувати завдану шкоду.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Пунктом 1 частини 3 статті 107 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття не менше третини призначеного строку покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин і за необережний тяжкий злочин.

Необхідною умовою застосування положень статті 107 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 18.07.2019 вироком Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.10.2019, за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 152, ст. 69, ч.1 ст. 122, ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_8 рахується з 17.10.2019, кінець строку покарання 17.04.2022.

З матеріалів провадження вбачається, що у місцях позбавлення волі ОСОБА_8 перебуває з 17.10.2019. За час перебування в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 20.10.2019 відбуває покарання у Державній установі «Божковська виправна колонія (№ 16)». За час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, порушень вимог режиму не допускав, стягнення не накладалися, має 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки. Працевлаштований робітником житлової зони установи, до праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативною. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Також встановлено, що ОСОБА_8 має виконавчий лист на суму 62186,20 грн, проте будь-яких документів про відшкодування завданої шкоди не надано, злочин вчинив за наявності обставин, які обтяжують покарання: вчинив злочин щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння, потерпіла в суді апеляційної інстанції просила відмовити в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_8 , про що надала заперечення на апеляційну скаргу.

З урахуванням викладеного, зважаючи на тяжкість та обставини вчиненого злочину, строк відбування покарання, думку потерпілої, яка проживає в тій же місцевості, що і засуджений, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні подання, так як умовно-дострокове звільнення є передчасним.

З огляду на вказане відсутні підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4