Провадження № 1-кп/638/880/21
УХВАЛА
Іменем України

15 червня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002523 від 05.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Прокурор та представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши на наявності передбачених законом підстав для судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_7 заявив про своє бажання змінити раніше надані ним показання та просив повернути обвинувальний акт прокурору з цієї підстави.
Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Мотивуючи клопотання зазначив, що обвинувальний акт не скріплений печаткою, що свідчить про порушення вимог до офіційного документу. Також вважає, що у порушення ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування містить протиріччя, адже в ньому зазначено про повідомлення ОСОБА_4 про підозру, що не відповідає дійсності. В самому повідомленні про підозру всупереч ч. 1 ст. 278 КПК України відсутні дані про те, що воно було вручено ОСОБА_4 . В повідомленні про підозру міститься запис слідчого про те, що ОСОБА_4 у категоричній формі відмовився від отримання письмового повідомлення про підозру та пам`ятки про права та обов`язки підозрюваного. Проте, такий напис не відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, яка містить вимоги до інформації, яка має зазначатися у повідомленні про підозру. Зазначив, що ОСОБА_4 відмовився від вручення оголошення про підозру за відсутності свого захисника та вийшов з приміщення відділу поліції. Звертає увагу, що процесуальний статус підозрюваного виникає у особи лише після вручення їй повідомлення про підозру, а тому виконання вимог ст. 290 КПК України, складання, вручення ОСОБА_4 та направлення до суду обвинувального акту є незаконним. Таким чином вважає, що перелічені порушення закону перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду та такий акт підлягає поверненню прокурору.
Прокурор та представник потерпілих-адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання захисника, вважаючи його необгрунтованим.
Потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.
Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Положеннями статті 291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002523 від 05.07.2020 року відповідає вимогам статті 291 КПК України.
Обвинувальний акт має виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу та способу вчинення кримінального правопорушення, форми вини, формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 та інші передбачені ст. 291 КПК України дані, а тому суд вважає посилання сторони захисту на невідповідність обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України помилковими та необґрунтованими.
Посилання сторони захисту на те, що обвинувальний акт не затверджений належним чином прокурором через відсутність у обвинувальному акті відтиску печатки також є безпідставними, оскільки положеннями ст. 291 КПК України передбачені вимоги до обвинувального акту, зокрема щодо його форми та процесуального суб`єкта, який уповноважений складати та затверджувати обвинувальний акт. Така вимога як необхідність засвідчення підпису прокурора відтиском печатки органу прокуратури чинним КПК України не передбачена.
Крім того, пунктом 18.2.4 Інструкції з діловодства в органах прокуратури №103 від 24.02.2015 року, передбачено, що перелік документів, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України, наведено у додатку 57 Інструкції. Згідно вказаного Додатку № 57 не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального акту або ж іншого процесуального документу. Зазначено лише, що в необхідних випадках печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора або його заступників, керівників регіональних, місцевих прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.
Що стосується доводів сторони захисту про наявність в реєстрі матеріалів досудового розслідування суперечливої інформації щодо вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру, то відповідно до положень ч. 4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акту, а тому його неповнота не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Стосовно доводів захисника щодо порушення прав обвинуваченого, а саме: невручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру, пам`ятки про права та обов`язки, то вони підлягають перевірці саме під час судового розгляду та не можуть бути підставою повернення обвинувального акту прокурору.
Таким чином, правових підстав для повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.
Стосовно доводів потерпілого ОСОБА_7 про неможливість призначення обвинувального акту до розгляду через те, що він бажає змінити свої показання, суд зазначає наступне.
Згідно ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право давати пояснення, показання або відмовитися їх давати.
За приписами ст. 353 КПК України допит потерпілого проводиться під час судового розгляду.
Таким чином, потерпілий ОСОБА_7 зможе реалізувати своє право на дачу показань в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження, а його позиція щодо зміни показань, які він давав на досудовому слідстві, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Разом з тим, кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова, підстави для закриття кримінального провадження або його зупинення - відсутні, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 314-316, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 13-00 год. 23.06.2021 року.
У судове засіданні викликати сторони кримінального провадження та потерпілих.
Відповідно до вимог ст. 31 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова 18.06.2021 року о 15 годині 45 хвилин.

Суддя ОСОБА_1