Справа № 761/4952/21
Провадження № 1-кс/761/3717/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 420 181 000 000 002 07 від 26.02.2018, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Вірменія, громадянин Республіки Вірменія, з середньою освітою, перебуває у зареєстрованому шлюбі, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
підозрюється за ч. 3 ст. 199 КК України,

у с т а н о в и в :
У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 05.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 199 КК України, відповідно до якої останній будучи організатором злочинної групи, до складу якої входило декілька осіб з чітким розподілом ролей, здійснювали упродовж 2020-2021 збут підробленої іноземної валюти.

На думку слідчого, існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, знищення чи спотворення речей та документів, що мають значення для встановлення обставин вчинення інкримінованого злочину, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, які у ньому зазначені.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність зазначених стороною обвинувачення ризиків.

Також захисник наполягала на незаконності затримання її підзахисного, оскільки підстави для його затримання, передбачені ст. 208 КПК України, відсутні, тому просила звільнити підозрюваного з-під варти.

Підозрюваний підтримав думку захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані учасниками судового засідання матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Характер інкримінованого підозрюваному злочину, що вчинений у складі організованої групи, пов`язаний з організацією діяльності зі збуту іноземної валюти з метою власного збагачення, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 , що підтверджує високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Крім того, враховуючи, що підозрюваний є громадянином іншої держави, що суттєво полегшує йому можливість покинути територію України, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування, слідчий суддя вважає, що наведений вище ризик не втратив своєї актуальності.

Також вагомим є наведений стороною обвинувачення ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може здійснювати незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних, а також осіб, причетних до вчинення інкримінованого йому злочину та перешкоджати встановленню їх місця знаходження.

Ризик можливого продовження підозрюваним інкримінованого злочину за ч. 3 ст. 199 КК України, або ж вчинення іншого кримінального правопорушення, також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки підозрюваний не має офіційного та стабільного джерела доходів, інкримінований злочин вчинений з корисливих мотивів, отже, не виключено, що збут підробленої іноземної валюти був єдиним джерелом доходу підозрюваного.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

У силу ст.178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому діянь.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Санкція ч.3 ст. 199 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави, слідчий суддя, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, вважає, що застава у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст.182 КПК, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того вирішуючи питання щодо незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_4 у порядку, передбачено ст. 208 КПК, слідчий суддя бере до уваги таке.

Відповідно до ст. 208 КПК уповноважена особа має право без ухвали слідчого судді затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, зокрема, якщо цю особу застали під час вчинення злочину.

ОСОБА_4 оголошено підозру за ст. 199 КК України, яка передбачає відповідальність, зокрема, за зберігання, придбання та збут іноземної валюти.

Зазначений злочин характеризується перебуванням особи, яка здійснює зберігання та подальший неодноразовий збут підробленої іноземної валюти, у злочинному стані, оскільки саме систематичний характер такої діяльності, тобто її тривалість у часі, зокрема зберігання перерахованих у ст. 199 КК України предметів злочину, свідчить про постійне вчинення такого злочину, що, з урахуванням обґрунтованості на момент розгляду клопотання висунутої ОСОБА_4 підозри, свідчить про законність затримання останнього з підстави, наведеній у ст. 208 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 у порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити по 04 квітня 2021 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, розрахунковий рахунок № UA 1012089, призначення платежу застава за (ПІБ, дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від (дата ухвали) по справі №…, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави, однак на строк, що не перевищує строк досудового розслідування.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1