Справа № 126/2847/18
Провадження №11-кп/801/705/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000548 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 05.04.2021, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Старий Оскол Бєлгородської області Російської Федерації, проживає в АДРЕСА_1 , росіянки, громадянки Російської Федерації, раніше не судимої,
- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 85 грн.
Вирішено долю процесуальних витрат та речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, 02.10.2018 року о 12 год. 49 хв. в м. Бершадь Вінницької області обвинувачена ОСОБА_8 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 зайшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , щоб купити продукти харчування. Перебуваючи в овочевому відділі цього магазину, зважуючи яблука, котрі вона мала намір купити, біля ваг ОСОБА_8 побачила мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5», який належить потерпілій ОСОБА_10 та котрий вона випадково залишила у вищевказаному місці. В цей час в ОСОБА_8 виник умисел на вчинення крадіжки цього телефону, про що вона не повідомляла свого чоловіка. Взявши поліетиленовий пакет, обвинувачена накрила телефон зверху і, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, умисно таємно з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна викрала мобільний телефон та з викраденим майном залишила магазин «Грош Експрес № 23», розпорядившись ним як своїм власним, чим заподіяла ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 3 083 грн. 33 коп.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В своїй апеляційній скарзі адвокат просить вирок суду скасувати, кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_8 закрити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції було порушено право на захист обвинуваченої в частині забезпечення участі захисника та перекладача на стадії досудового розслідування та судового розгляду, зокрема 04.12.2019 та 20.01.2020 та у вироку від 05.04.2021 відсутні відомості про участь перекладача, а отже докази здобуті під час досудового розслідування є неналежними.

Крім того, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у ОСОБА_8 не було умислу на крадіжку, вона знайшла телефон та зберігала його у себе, тобто відсутній корисливий мотив злочину. Про що ОСОБА_8 і розповіла суду та її показання узгоджуються із змістом заяви потерпілої.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку обвинувачену ОСОБА_8 та її адвоката, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисту з викладених у ній підстав, прокурора, який заперечили щодо задоволення апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У межах розгляду апеляційної скарги апеляційний суд повторно не досліджує докази відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, оскільки учасники кримінального провадження таких клопотань не заявляли.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог закону при ухваленні оскаржуваного вироку, а винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведена сукупністю належних та допустимих доказів, всебічно досліджених та послідовно викладених судом першої інстанції у вироку.

Так, судом першої інстанції вірно та обґрунтовано враховано на підтвердження винуватості обвинуваченого покази свідка ОСОБА_11 .

Винуватість обвинуваченого також підтверджується наступними письмовими доказами:

протоколом огляду місця події від 02.10.2018;

протоколом огляду речового доказу від 18.10.2018 оптичного диска, який було досліджено в судовому засіданні, з котрого видно як ОСОБА_8 взяла мобільний телефон потерпілої.

Водночас колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності в діях обвинуваченої ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме - умислу на крадіжку.

З даного приводу Суд зазначає, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України з суб`єктивної сторони передбачає прямий умисел, тобто особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права (протиправно), передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.

Об`єктивна сторона даного злочину полягає у таємному викраденні чужого майна. Таке викрадення вчиняється непомітно для інших осіб, або винна особа вважає, що робить крадіжку непомітно. Крадіжка вважається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо).

Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить певному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

Що стосується посилання захисника, що в даному випадку мала місце знахідка мобільного телефону, то з цього приводу колегія суддів вважає за доцільне зазначити наступне.

Аналіз положень ст. 337-339 Цивільного кодексу України дає можливість прийти до висновку, що знахідкою є рухома річ (майно), втрачена або загублена власником (володільцем) поза його волею і ким-небудь знайдена.

За нормативним визначенням крадіжка це таємне викрадення майна, яке є завідомо чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.

Разом з тим, на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: воно вибуло з володіння власника; місцезнаходження цього майна власнику не відомо; між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Вказана позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 07 лютого 2013 року у справі № 5-30кс12 та Постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 761/31918/14-к.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, потерпіла тимчасово втратила контроль над своїм майном, тобто обвинувачена ОСОБА_8 мала розуміти, що майно власниці не було загублене.

Встановлені під час розгляду справи фактичні ознаки діяння збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а знаходження майна не впливає на кваліфікацію дій та не виключає склад злочину.

Одним із основних доводів апеляційної скарги захисника є та обставина, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження було порушено право ОСОБА_8 на захист, у зв`язку з незалученням перекладача та захисника.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 КПК України слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України.

При перевірці доводів апеляційної скарги захисника встановлено, що 12.03.2019 року ОСОБА_8 звернулась із заявою про забезпечення її захисником та перекладачем (т. 1 а.с. 27), хоча копію обвинувального акту на українській мові нею було отримано, згідно розписки (т. 1 а.с. 6), жодних зауважень щодо мови в матеріалах справи немає.

Після звернення із заявою ОСОБА_8 ухвалами Бершадського районного суду від 12.03.2019 їй було призначено перекладача та захисника.
Проаналізувавши вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що досудове розслідування щодо ОСОБА_8 було проведено належним чином.

Зважаючи на те, що колегією суддів встановлено відсутність порушень прав обвинуваченої, в тому числі і на право на захист та право користуватися послугами перекладача, колегія суддів не вбачає підстав, для визнання протоколів огляду недопустимими доказами, оскільки протоколи підписані ОСОБА_8 без будь-яких зауважень та доповнень.

Викладеними обставинами спростовуються доводи апеляційної скарги захисника про порушення права на захист обвинуваченої тим, що в ході досудового розслідування їй не було забезпечено перекладача, оскільки вона не клопотала про це.

Апеляційна скарга адвоката не містить обґрунтованих підстав для прийняття судом рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 .

Істотних порушень вимог КПК, які б стали підставою для скасування або судового рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на вказане, апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 - без змін.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 05.04.2021, яким засуджено ОСОБА_8 без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4