КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №129/1615/20
Провадження №1-кп/133/238/21
У Х В А Л А
26.05.21

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Козятин обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000149 від 12.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2020 вказаний вище обвинувальний акт прийнято до провадження на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, відомостей про належне його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи судом не отримано.
Враховуючи такі обставини, прокурор просив відкласти проведення підготовчого судового засідання.
Водночас прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, посилаючись на те, що термін дії запобіжного заходу спливає 04.06.2021, підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший вид, не пов`язаний з позбавленням волі, відсутні, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник адвокат ОСОБА_7 підтримала думку свого підзахисного, просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, щоб суд взяв до уваги довідки, які містяться в матеріалах справи, на підставі яких обвинувачений характеризується за місцем проживання позитивно, проживає у квартирі зі своєю сім`єю, до адміністративної та кримінальної відповідальності жодного разу не притягувався, тривалий час перебуває під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою не заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник адвокат ОСОБА_9 , з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, підтримала думку підзахисного, просила замінити запобіжний захід тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений більше року знаходиться під вартою. ОСОБА_4 має сім`ю, яка складається з матері і брата, постійне місце проживання, житло. Крім того, через тривалий час перебування під вартою він не має змоги доглядати за своєю матір`ю, яка хворіє. Вказала, що ОСОБА_4 має позитивні характерезуючі дані за місцем проживання, а щодо ризиків незаконного впливу на інших учасників справи, переховування, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, прокурором не надано доказів подібної поведінки обвинуваченого у минулому.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора з огляду на таке.
За правилами, визначеними ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжких злочинів, за вчинення одного з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а тому, розуміючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від суду та продовжити вчиняти злочини, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Посилання захисника ОСОБА_7 на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, раніше не судимий, до жодної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, як на обставини, які є підставою для відмови у задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягають відхиленню, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою.
Підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 обвинувачується у скоєні тяжких злочинів, за вчинення одного з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, не має постійного місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків, постійної роботи та засобів для існування, а тому, розуміючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від суду та продовжити вчиняти злочини, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні тяжких злочинів, за вчинення одного з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а тому, розуміючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від суду та продовжити вчиняти злочини.
Посилання захисника ОСОБА_9 на те, що обвинувачений досить тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання, сім`ю, позитивні характерезуючі дані за місцем проживання, не спростовують доводів прокурора про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, що виправдовує його тримання під вартою.
Перевіряючи доводи захисника щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.
Наведені адвокатом заперечення щодо недоведеності прокурором ризику переховування обвинуваченим ОСОБА_4 зводяться до посилань на практику ЄСПЛ, в той час як прокурором у клопотанні вказано на те, що, саме страх перед невідворотністю суворого покарання може мати вплив на поведінку обвинуваченого щодо переховування. Крім того, відсутність засобів для існування може спонукати його до вчинення інших злочинів, як наголошує сторона обвинувачення.
Що ж доводів захисника про відсутність належного мотивування прокурором наявності ризику виливати та свідків та потерпілого, слід зазначити, що такі обставини не можуть спростовувати необхідність запобігання решті ризикам, якими обгрунтовано клопотання.
Крім того, вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з продовженням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Щодо доведеності обвинувачення, слід зазначити, що вона має бути встановлена судом за результатами судового розгляду та оцінці всіх доказів у кримінальному провадженні, а не під час вирішення питання щодо продовження строку запобіжного заходу.
Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано фактом вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, оскільки справжні інтереси суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , суд виходить з того, що на момент розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що дають підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченим, не змінились та не зникли, що виправдовує їх тримання під вартою.
Задоволення клопотання прокурора виключає задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, а саме з 26.05.2021 по 24.07.2021 включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів, а саме з 26.05.2021 по 24.07.2021 включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою на 60 днів, а саме з 26.05.2021 по 24.07.2021 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошено об 11 год. 25 хв. 31.05.2021.

Суддя ОСОБА_1