справа № 179/198/21
провадження № 1-кс/179/29/21
У Х В А Л А

19 лютого 2021 року слідчий суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0001010 від 10 жовтня 2014 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровській області надійшло клопотання слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0001010 від 10 жовтня 2014 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 289 КК України та відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що 10.10.2014 року до ЧЧ Магдалинівського РВ звернувся гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, гр. України, уродженець с. Кудлаївка Шумського району Тернопільської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , тимчасово проживає у зв`язку з переселенням з АДРЕСА_2 , не працює, із заявою про те, що в період часу з 18.07.2014 р. по 29.09.2014 р. за адресою АДРЕСА_3 зник належний йому автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» 1995 року випуску, тип ТЗ легковий універсал, шасі(рама, кузов) № НОМЕР_1 , фіолетового кольору.

Допитаний по даному факту ОСОБА_4 , показав, що раніше проживав АДРЕСА_1 , у його власності знаходиться автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» 1995 року випуску. У зв`язку з бойовими діями в м. Донецьку, він вирішив перегнати свій автомобіль до місця мешкання свого тестя і поставити в гаражне приміщення, який проживає АДРЕСА_3 , 28.09.2014 року приїхавши за вище вказаною адресою АДРЕСА_3 . Після цього він разом з сім`єю поїхав до своєї матері, яка проживає АДРЕСА_4 . Після цього через деякий час він став проживати в с. Прию Магдалинівського району Дніпропетровської області. Його тесть через деякий час у зв`язку з бойовими діями, також переїхав проживати в с. Приют Магдалинівського району Дніпропетровської області. 28 вересня 2014 року, його тесть їздив перевірити цілісність майна у Донецькій області, а саме за місцем його мешкання, все перебувало в цілісності. У жовтні 2014 року, на мобільний телефон тестя зателефонував, його сусід, анкетних даних не знаю, та повідомив, що автомобіля в гаражі не має.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого УДАІ ГУМВС в м. Києві з 19 січня 2007 року, автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» 1995 року випуску, тип ТЗ легковий універсал, шасі(рама, кузов) № НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 1995 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 .

Згідно довіреності від 08.07.2011 року виданий приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_6 , власник транспортного засобу ОСОБА_5 , за усною домовленістю уповноважила ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на експлуатацію та розпорядженням даним автомобілем з усіх питань.

Враховуючи наведене автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» 1995 року випуску, тип ТЗ легковий універсал, шасі(рама, кузов) № НОМЕР_1 , фіолетового кольору, може бути використаний як знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, а також має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль.

Дослідивши надані матеріали до клопотання, суд вважає, що у задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити за наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема:
- правову підставу для арешту майна;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим у клопотанні не наведено підстави чи розумні підозри вважати, що зазначене майно підлягає спеціальній конфіскації. Зматеріалів провадження вбачається, що прокурором не доведено необхідність арешту майна зазначеного в клопотанні, а також не наведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про вжиття заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 172-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні старшого слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0001010 від 10 жовтня 2014 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 289 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1