Провадження №1-кс/369/104/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія» АЛЬКОР ІНВЕС» про закриття кримінального провадження №0001613 від 03.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія» АЛЬКОР ІНВЕС» про закриття кримінального провадження №0001613 від 03.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.
Як на підставу звернення зі скаргою зазначає, що розслідування по кримінальному провадженню № 0001613 було розпочато 03.04.2019 року.
Зі слів заявника строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню не продовжувався.
Таким чином, кримінальне провадження № 0001613 підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.
Враховуючи викладене, заявник просив слідчого суддю закрити кримінальне провадження № 0001613 у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування та у зв`язку з закриттям кримінального провадження № 0001613, скасувати арешт житлового помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ "Фінансова компанія "АЛЬКОР ІНВЕСТ", накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2019 року.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія» АЛЬКОР ІНВЕС» не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До канцелярії суду подав заява про розгляд клопотання без його участі.

Уповноважена особа Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явилася, відсутність якої не є перешкодою для розгляду клопотання.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 12 КК України (в редакції, що діяла на момент початку розслідування) правопорушення, передбачені ст. 356 КК України були віднесені до злочинів невеликої тяжкості.
Стаття 219 КПК України (в редакції, що діяла на момент початку досудового розслідування) визначала такі строки досудового розслідування.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить;
2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості.
Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Згідно листа Києво-Святошинського районного суду від 22.10.2020 року № 02- 04/92/2020, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні після його завершення - не продовжувався.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Отже, з урахуванням основної засади кримінального провадження - законності, орган досудового розслідування зобов`язаний діяти лише у відповідності до вимог КПК, і при закінченні строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, в силу п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК зобов`язаний закрити кримінальне провадження. У цьому ж кримінальному провадженні цього зроблено не було, що, безумовно, є порушенням встановленої законом процедури.
Відповідно до частини 9 статті 284 КПК України якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.
Враховуючи те, що відомості по кримінальному провадженню №0001613 від 03.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2019 року, та відповідно до ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості становить дванадцять місяців, належних та допустимих доказів щодо продовження строку досудового розслідування слідчому судді надано не було.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія» АЛЬКОР ІНВЕС» про закриття кримінального провадження №0001613 від 03.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України підлягає задоволенню.
Крім того, під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001613 від 03.04.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 №369/5073/19 від 18.04.2021 року у кримінальному провадженні за №0001613 від 03.04.2019 року було накладено арешт на трикімнатну квартиру, загальною площею 82,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження.
Відповідно до висновку Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року справа № 727/2878/19, скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.
Отже в даній ситуації слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Тому слідчий суддя вважає, що при зазначених обставинах, під час звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна відповідно до ст. 170, 174 КПК України, майно зазначене у клопотанні не є належним об`єктом заходів забезпечення кримінального провадження. З поданих заявником доказів вбачається, що в матеріалах кримінального провадження в рамках якого накладено арешт відсутня об`єктивна необхідність в подальшому застосуванні заходів забезпечення у вигляді арешту на земельну ділянку.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Стаття 16 КПК України визначає принцип недоторканність права власності - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи, що закінчення, а в даному випадку закриття, кримінального провадження тягне за собою завершення дії заходів забезпечення такого кримінального провадження, які обмежують права осіб, слідчий суддя вважаю, що арешт майна накладений на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 №369/5073/19 від 18.04.2021 року у кримінальному провадженні за №0001613 від 03.04.2019 року на трикімнатну квартиру, загальною площею 82,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження слід скасувати.
Керуючись ст.ст. 9, 12, 16, 131, 174, 219, 284 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія» АЛЬКОР ІНВЕС» про закриття кримінального провадження №0001613 від 03.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України - задовольнити.
Кримінальне провадження №0001613 від 03.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України закрити на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, встановлених ч. 1 ст. 219 КПК України.
Застосовані під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна накладений на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 №369/5073/19 від 18.04.2021 року у кримінальному провадженні за №0001613 від 03.04.2019 року на трикімнатну квартиру, загальною площею 82,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1