КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року, якою захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 13 травня 2021 року включно,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ з Відділу забезпечення досудового розслідування СБУ),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистої поруки та задоволено клопотання прокурора, захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, залишено без змін та продовжено до 13 травня 2021 року включно.

Ухвала суду мотивована наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу і на даний час не перестали існувати, зокрема те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, які вчинені проти основ національної та громадської безпеки, на даний час по даному кримінальному провадженню не розпочато судове слідство, не допитані свідки, а тому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції законним складом суду з розгляду питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвала головуючого судді є незаконною та підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України, оскільки постановлена незаконним складом суду, позаяк судовий розгляд у даному кримінальному провадженні повинен здійснюватися колегіально, судом у складі трьох суддів, проте головуючий, за відсутності інших суддів - учасників колегії, одноособово провів судове засідання та постановив незаконну ухвалу.
Також апелянт просить врахувати, що у розпорядженні суду залишалось 4 робочі дні для призначення судового засідання та вирішення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою у складі трьох суддів, а також врахувати, що неможливість проведення судового засідання у колегіальному складі не викликана дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-2019).
Крім того, апелянт зауважив, що із 7 призначених судових засідань у даному кримінальному провадженні відбулось лише 3, на яких судом вирішувалась лише доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
В апеляційній скарзі захисника відсутні доводи на спростування висновку, викладеному в ухвалі Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року щодо підстав продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апелянт вважає незаконною вказану ухвалу лише тому, що вона постановлена, на думку захисника, незаконним складом суду.
Проте доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності складу суду під час розгляду клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставними.
Так, з оскаржуваної ухвали убачається, що у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.
З апеляції захисника убачається, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 здійснюється колегією у складі трьох суддів, а оскаржувана ухвала постановлена головуючим суддею.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати, змінити, продовжити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з п. 20-5 розділу Перехідних положень КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України хвороби СОVID-2019,встановлені особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Вказаним пунктом, зокрема, встановлено, що у разі неможливості у визначений КПК строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Отже, чинним кримінальним процесуальним законом передбачена можливість розгляду клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою головуючим у разі неможливості розглянути клопотання у визначений КПК строк колегією суддів.
При цьому неможливість розгляду клопотання у визначений КПК строк колегією суддів визначається не дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України хвороби СОVID-2019, як це вважає апелянт, а іншими чинниками, які об`єктивно унеможливлюють участь одного з членів колегії суддів в судовому засіданні (перебування судді в нарадчій кімнаті чи занятість в іншому кримінальному провадженні, перебування судді у відпустці, на лікарняному тощо).
За змістом п. 20-5 Перехідних положень КПК України можливість розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою головуючим суддею встановлена як особливість судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України хвороби СОVID-2019.
Оскільки така можливість встановлена законом, то колегія суддів вважає такими, що не відповідають вимогам закону доводи апеляційної скарги захисника про те, що неможливість проведення судового засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 в колегіальному складі не була викликана дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-2019).
Посилання апелянта на те, що у розпорядженні суду залишалось 4 робочі дні для призначення судового засідання та вирішення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою у складі трьох суддів є неспроможним, оскільки не підтверджується жодними даними на предмет того, що протягом згаданого строку усі члени колегії суддів, які розглядають кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , об`єктивно мали можливість брати участь в судових засіданнях у цьому провадженні.
Також неспроможним, на думку колегії суддів, є посилання захисника на те, щоіз 7 призначених судових засідань у даному кримінальному провадженні відбулось лише 3, на яких судом вирішувалась лише доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки такі доводи не стосуються складу суду, який розглянув клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Таким чином, колегія суддів, вважаючи ухвалуГолосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 законною і обґрунтованою, не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 376, 422-1 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року, якою захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 13 травня 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №752/19740/20
Провадження №11-кп/824/2181/2021 Категорія КК: ч. 1 ст. 111 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1