Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
30.07.21 1-кп/394/79/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого : судді - ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 01 липня 2021 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою судді від 08.07.2021 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
До початку підготовчого судового засідання, через канцелярію суду, надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк його тримання під вартою закінчується та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, а саме він може переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Пунктом 20 5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки на території України діє карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, і суддя зі складу колегії суддів ОСОБА_7 перебуває у щорічній відпустці, що унеможливлює її участь в судовому провадженні та, беручи до уваги ту обставину, що до закінчення строку тримання обвинуваченого колегіально розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо, суд дійшов висновку про необхідність вирішення питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою головуючим - одноособово.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив клопотання задовольнити продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання прокурора задовольнити.
Інший потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, але це не є перепоною для розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання зокрема наголосив, що клопотання прокурора не відповідає змісту самого обвинувачення, в ньому зазначені наперед докази, адресовано не належному адресату, не належним чином вмотивовані ризики, просив повернути клопотання прокурора, але не вказав норму закону якою це передбачено, також зазначив, що в разі розгляду клопотання судом він просить відмовити в його задоволенні, та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, зважаючи на обов`язок суду вирішити питання щодо продовження строків дії запобіжних заходів, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до КПК України.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Судом не приймається до уваги твердження захисника підтримане обвинуваченим з приводу направлення клопотання не належному адресу, оскільки виходячи зі змісту ч. 3 ст. 31 КПК України слідує, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів. Прокурору не було та не могло бути відомо тієї обставини, що один із суддів Новоархангельського районного суду Кіровоградської області перебуває у щорічній відпустці, та він відповідно до положень зазначеної статті спрямував зазначене клопотання належному адресату.
Щодо наголошення захисником не співпадання змісту обвинувачення зі змістом клопотання суд зважує на положення ч. 1 ст. 184 КПК України відповідно до якої клопотання прокурора стосовно запобіжного заходу повинно містити 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
Суд ознайомившись з клопотанням резюмує, що воно відповідає зазначеним положенням норми процесуального права і повинно бути розглянуто судом.
Крім того суд вказує на те, що в чинному КПК не міститься жодної імперативної норми, яка б передбачала повернення прокурору даного виду клопотань.
В даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого було обрано на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.06.2021 року обвинуваченому продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який спливає 05.08.2021 року.
Кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_6 відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та за одне з яких санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Внаслідок вчинення злочину передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України настали тяжкі і невідворотні наслідки, зазначений злочин, посягає на найвищі цінності - життя людини. При цьому, суд враховує й те, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до рішення ЄСПЛ «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою за вказаних обставин, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Запобігти вказаним ризикам в разі не продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою або при застосуванні іншого запобіжного заходу неможливо.
Суду не надано доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, зменшилися чи перестали існувати. Суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я, що не перешкоджають його утриманню під вартою. Крім того, захисник та обвинувачений не довели перед судом, що зміна запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт забезпечить належної поведінки обвинуваченого.
На думку суду зміна запобіжного на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
Тримання під вартою обвинуваченого, як запобіжний захід, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на наведене , а також враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, заявлені ризики при обранні міри запобіжного заходу на даний час не зменшилися, перебуваючи на волі він може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, не виключається можливість впливати на потерпілих та свідків, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового слідства і за таких обставин суд вважає за необхідне продовжити йому строк тримання під вартою, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 194, 197, 199, 314, 315, 331, 369, 370, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Черемпіль Гайворонського району Кіровоградської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 12:10 год. 28 вересня 2021 року.
Відкласти підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України на 11.30 год. 27.08.2021 року.
В підготовче судове засідання викликати прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисника.
Ухвала, в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 /п`яти/ днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же час з часу отримання її копії.
Головуючий: