Справа № 297/94/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово кримінальне провадження № 0000739 від 12.09.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимого, 16.02.2018 Мукачівським міськрайонним судом за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1190 гривень, громадянина України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженнця та мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
12.09.2018 року, біля 03.00 години ночі ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, таємно, діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів проник до зачиненого сховища, яке належить ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , яке розташоване в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , пошкодивши навісний замок, звідки викрали бувші у користуванні два велосипеди, а саме: велосипед чорного кольору марки «FORMULA» моделі «DRAGONFLY», вартістю 3280 грн. та велосипед марки «CUBE» біло-червоного кольору, вартістю 3071 грн., чим самим спричинили потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 6351 гривень, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не визнав та пояснив, що приїхав у м. Берегово з своїм товаришем ОСОБА_5 на транспортному засобі їх спільного знайомого. Вказаний транспортний засіб поламався, у зв`язку з цим йому з ОСОБА_5 прийшлось йти в центр міста Берегове. Проходячи по вулиці до них під`їхав патруль поліції, після чого полісмени запитали їх, що вони тут роблять. Проте, як біля нього з`явилися велосипеди йому невідомо та до крадіжки велосипедів у потерпілої ОСОБА_7 він не причетний.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не визнав та дав анологічні покази обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в її користуванні є два велосипеди, а саме: велосипед чорного кольору марки «FORMULA» моделі «DRAGONFLY» та велосипед марки «CUBE» біло-червоного кольору. 11.09.2018 року, біля 22:00 год. вона користувалася одним із велосипедів та поставила його до сховища. 12.09.2018 року, біля 08:00 год. підійшовши до сховища виявила, що замок пошкоджено та відсутні велосипеди.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину не визнали за ч. 3 ст. 185 КК України, їх вина доведена наступним.

Свідок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що 11.09.2018 року вони заступили у службовий наряд в складі ГРПП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області. 12.09.2020 року, близько 04 години 30 хвилин проїжджаючи на по вулиці Мікеша, біля будинку №24 вони помітили в кущах якісь рухи невідомих осіб. Після цього вони зупинились та прямуючи до будинку АДРЕСА_5 , помітили двох осіб чоловічої статі поряд з якими два велосипеди. Далі, вони попросили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред`явити документи, що посвідчують їх особу та попросили пояснити, що вони тут роблять. Останні не могли чітко пояснити, що вони роблять в такий пізній час, а також не змогли пояснити походження вказаних велосипедів. Після цього, ними було проведено поверхневий огляд обвинувачених, в ході якого у одного з них було виявлено два складні ножі. В подальшому вказані особи разом з велосипедами були доставлені до Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області для подальшого встановлення осіб.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 12.09.2018 року, близько 03 години ночі повертався додому з ресторану «Союз» та проходив по вулиці Мочолівська, після чого повернув на вулицю Стефаника та наближаючись до будинку 102 побачив як з його подвір`я виїхав на велосипеді марки монтенбайк незнайомий йому чоловік в кепці, який проїхав біля нього в бік до перехрестя вулиці Мочолівська та Стефаника, після цього через декілька секунд на велосипеді марки монтенбайк проїхав ще один незнайомий чоловік в кепці та поїхав в напрямку попереднього.

Крім цього, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 12.09.2020 року з фото таблицею до нього, який проведено на території домогосподарства будинку АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено відбитки папілярних візерунків на вхідних дверях до підсобного приміщення (а.с. 10-14);

- протоколом пред`явленя особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2020 року, який проведено з свідком ОСОБА_9 в ході якого останній упізнав особу зображену на фото №1, а саме ОСОБА_4 , якого він виявив з викраденими велосипедами (а.с. 28-29);

- протоколом пред`явленя особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2020 року, який проведено з свідком ОСОБА_9 , в ході якого останній упізнав особу зображену на фото №2, а саме ОСОБА_5 , якого він виявив з викраденими велосипедами (а.с. 30-31);

- протоколом огляду місця події від 12.09.2020 року з фото таблицею до нього, який проведено на ділянці штраф-майданчику Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області в м. Берегово по вул. Сечені,13, в ході якого вилучено велосипед чорного кольору марки «FORMULA» моделі «DRAGONFLY» та велосипед марки «CUBE» біло-червоного кольору (а.с. 32-34);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання з фото таблицею до нього від 12.09.2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала велосипед чорного кольору марки «FORMULA» моделі «DRAGONFLY», який зображено на фотознімку №4 (а.с. 35-37);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання з фото таблицею до нього від 12.09.2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала велосипед «CUBE» біло-червоного кольору, який зображено на фотознімку №2 (а.с. 38-40);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.10.2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 , впізнав по фотознімку №4 обвинуваченого ОСОБА_4 , який в ніч з 11.09.2018 року на 12.09.2018 року рухався на велосипеді по вул. Стефаника (а.с. 110-112);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.10.2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 , впізнав по фотознімку №4 обвинуваченого ОСОБА_5 , який в ніч з 11.09.2018 року на 12.09.2018 року рухався на велосипеді по вул. Стефаника (а.с. 113-115);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 23.10.2018 року, який проведено з свідком ОСОБА_11 , який впізнав велосипед на фотознімку №1, а саме чорного кольору марки «FORMULA» моделі «DRAGONFLY» (а.с. 126-129);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 23.10.2018 року, який проведено з свідком ОСОБА_11 , який впізнав велосипед на фотознімку №2, велосипед марки «CUBE» біло-червоного кольору (а.с. 130-133);

- протоколом слідчого експерименту від 23.10.2018 року, який проведено з свідком ОСОБА_11 , в ході якого останній показав з якого та в який напрямок рухалися обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на велосипедах вночі 12.09.2018 року, а саме, що вони їхали з вулиці Стефаника в бік до перехрестя вулиць Мочолівська та Стефаника, що в м. Берегово (а.с. 134-146);

- висновком експерта №11/823 від 09.10.2018 року про ринкову вартість бувшого у використанні велосипеда чорного кольору марки «FORMULA» моделі «DRAGONFLY», яка з урахуванням зносу становить 3280, 00 гривень та ринкову вартість бувшого у використанні велосипеда «CUBE» біло-червоного кольору, яка з урахуванням зносу становить 3071, 00 гривень (а.с. 86-98);

Захисником адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через канцелярію Берегівського районного суду було подано клопотання про визнання недопустими речових доказів, а саме велосипедів марки «Formula» моделі «Dragonfly» та велосипеда марки «CUBE».

В своєму клопотанні захисник-адвокат ОСОБА_6 зазначає що стороні захисту не було надано доступу до речових доказів в кримінальному провадженні № 0000739 та такі отримані з порушенням КПК України.

Відповідно до ст. 86 Кримінального процесуального кодексу України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого від 13.09.2018 року два велосипеди, а саме: велосипед марки «FORMULA» моделі «DRAGONFLY» та велосипед марки «CUBE» біло-червоного кольору визнано речовими доказами та цією ж постановою передано вказані речові докази на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_12

14.01.2019 року, захиснику ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було надано доступ до всіх матеріалів досудового розслідування (про що свідчать їх підписи у протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування). При ознайомленні ніяких інших клопотань та зауважень не поступало.

Обвинуваченим та захиснику для ознайомлення були в повному обсязі надані всі матеріали досудового розслідування.

Процесуальний порядок відкриття матеріалів іншій стороні регламентований ст. 290 КПК. Зокрема, вимога щодо речових доказів закріплена у ч. 3 цієї статті, відповідно до якої прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Буквальне тлумачення вказаної норми свідчить про те, що стороні захисту мають бути надані всі речові докази, які сторона обвинувачення планує досліджувати під час судового розгляду, незалежно від характеристик самих матеріальних об`єктів, а також способу та місця їх зберігання.

Так, у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 6 листопада 2018 р. вказується на відсутність порушень стороною обвинувачення вимог процесуального закону у зв`язку з не відкриттям стороні захисту предметів, визнаних речовими доказами, оскільки вилучені речі було визнано речовими доказами та відповідно до ст. 100 КПК передано на зберігання потерпілому, при цьому із постановою про визнання їх речовими доказами та передачу на відповідальне зберігання сторону захисту було ознайомлено під час відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК.

Тобто, виходячи з наведеної правової позиції, стороні захисту мають бути відкриті всі речові докази, які знаходяться в розпорядженні сторони обвинувачення, якщо вони зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, у режимно-секретному підрозділі органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, у спеціальних установах та підприємствах. Коли ж вони передані на відповідальне зберігання приватним особам, достатньо щоб стороні захисту було повідомлено про сам факт існування в кримінальному провадженні таких речових доказів.

За таких обставин, на даній стадії судового розгляду відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує захисник, у зв`язку з чим у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Суд критично оцінює пояснення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , щодо не визнання ними провини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки ці твердження дані з метою уникнення покарання та повністю спростовуються поясненнями свідків, потерпілого та матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище.

Суд, обираючи покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочину, а стосовно ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, ризик повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що виправлення останнього можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ними злочину, характеристику особистості обвинувачених, а також те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останніх про зміну місця проживання.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових злочинів та цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи, слід стягнути пропорційно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373,374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням відповідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останніх про зміну місця проживання.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїта повідомляти останніх про зміну місця проживання.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 2002 (дві тисячі дві) грн..

Речові докази:

-велосипед марки «Монтенбайк» модель «ФОРМУЛА» чорного кольору та велосипед марки «Монтенбайк» модель «CUBE» біло-червоного кольору, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити останній як власнику;

-сліди папілярних візерунків рук, які поміщені до спеціального пакету «Національної поліції №3560434», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1