Справа № 646/1721/21
№ провадження 1-в/646/157/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2021 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю - прокурора ОСОБА_2
представника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» - ОСОБА_3
засудженого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
секретар судового засідання - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», погоджене головою спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого:
- 25 лютого 2009 року Автозаводським районним судом міста Кременчук Полтавської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ст. 70 КК України до чотирьох років обмеження волі, 23 липня 2013 року звільненого за відбуттям строку покарання,
- 16 березня 2015 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік,
- 05 квітня 2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі,
- 26 липня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до чотирьох років десяти місяців позбавлення волі, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року зараховано в строк відбуття покарання період перебування в установі попереднього ув`язнення з 23 січня 2016 року по 12 липня 2016 року та з 22 травня 2017 року по 29 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
в с т а н о в и в:
16 березня 2021 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», погоджене головою спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .
Подання обґрунтовано тим, що з 12 квітня 2018 року засуджений ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 10 квітня 2018 року.
Кінець строку відбування покарання: 16 лютого 2022 року.
Станом на 11 березня 2021 року ОСОБА_4 фактично відбув строк покарання - три роки десять місяців двадцять п`ять днів, невідбута частина покарання складає одинадцять місяців п`ять днів.
Під час перебування в державній установі «Київський слідчий ізолятор» до праці не залучався, вимоги режиму тримання порушував чотири рази, за що був покараний у дисциплінарному порядку, стягнення погашені у встановленому законом порядку, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався негативно.
За період перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався посередньо.
З 28 січня 2019 року відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)». За час відбування покарання вимоги режиму тримання порушував два рази, за що був покараний у дисциплінарному порядку, на даний час стягнення погашені, адміністрацією установи заохочувався три рази, характеризувався позитивно.
08 жовтня 2020 року згідно постанови начальника установи від 07 жовтня 2020 року переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації колонії. За час перебування в дільниці соціальної реабілітації заохочувався один раз, вимоги режиму тримання не порушував, характеризується позитивно. Працевлаштований підсобним робітником на дільниці соціальної реабілітації з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться відповідально, сумлінно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Бере участь у виховних та культурно-масових заходах, що проводяться в установі. За характером спокійний, в колективі засуджених неконфліктний. Згідно вироків суду майнових позовів не має, виконавчі листи до установи не надходили.
На підставі викладеного, адміністрація державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» разом із спостережною комісією в Основ`янському районі м. Харкова вважають, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що, відповідно до вимог ст. 81 КК України, є підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.
У судове засідання прокурор ОСОБА_2 не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд подання за його відсутності, якою не заперечував щодо задоволення подання.
Представник адміністрації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника установи.
Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності.
У судове засідання захисник засудженого - адвокат ОСОБА_5 не з`явився, надавши заяву про розгляд подання установи за його відсутності, яке підтримав та просив задовольнити.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, приходить до наступного.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Частиною першою статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
За п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до чотирьох років десяти місяців позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 27 серпня 2018 року.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання період перебування в установі попереднього ув`язнення з 23 січня 2016 року по 12 липня 2016 року та з 22 травня 2017 року по 29 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 10 квітня 2018 року.
Кінець строку відбування покарання: 16 лютого 2022 року.
Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_4 , складеної начальником дільниці соціальної реабілітації, погодженої заступником начальника колонії з соціально-виховної та психологічної роботи та затвердженої начальником державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», вбачається, що з 12 квітня 2018 року засуджений ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі.
З 12 квітня 2018 року по 15 січня 2019 року тримався в державній установі Київський слідчий ізолятор, де порушував режим тримання чотири рази, на теперішній час стягнення зняті та погашені, заохочень не мав, до праці не залучався, характеризувався негативно.
З 15 січня 2019 року по 28 січня 2019 року тримався в державній установі "Харківський слідчий ізолятор, де порушень режиму тримання не допускав, заохочень не мав, до праці не залучався, характеризувався посередньо.
З 28 січня 2019 року по теперішній час відбуває покарання у державний установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)». За період відбування покарання вимоги режиму тримання порушував два рази, на теперішній час стягнення зняті та погашені, адміністрацією установи заохочувався три рази, характеризувався позитивно.
08 жовтня 2020 року згідно постанови начальника колонії від 07 жовтня 2020 року переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації колонії. За час перебування в дільниці соціальної реабілітації заохочувався один раз, вимоги режиму тримання не порушував, характеризується позитивно. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований підсобним робітником в дільниці соціальної реабілітації установи. До виконання поставлених завдань ставиться відповідально, проявляє ініціативу. Добровільно приймає участь у виконанні робіт по благоустрою установи виконання покарань. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу. Відповідно до статті 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження». До реалізації програм диференційованого виховного впливу ставиться зацікавленістю. Бере участь у виховних та культурно-масових заходах, що проводяться в установі, приймає участь в їх організації та проведенні. Відповідно до статті 110 КВК України підтримує доброзичливі стосунки з матір`ю та батьком шляхом листування, отримує посилки і передачі. За характером спокійний, під час проведення індивідуально-профілактичних та виховних бесід завжди відвертий, ставить собі на меті виправлення. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. Стан здоров`я задовільний. Згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року майнового позову не має. Згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року майнового позову не має. Виконавчі листи по установи не надходили. У скоєному злочині вину визнає, розкаюється. Будує позитивні плани на майбутнє.
27 листопада 2019 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених розглядалося питання про застування статті 100,101 КВК України. Засуджений стає на шлях виправлення. Згідно висновку комісії відмовлено.
15 січня 2020 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених розглядалося питання про застування статті 82 КК України, згідно висновку комісії відмовлено.
08 липня 2020 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених розглядалося питання про застування статті 81 КК України, згідно висновку комісії відмовлено.
08 жовтня 2020 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених розглядалося питання про застування статті 100,101 КВК України. Засуджений стає на шлях виправлення. Згідно висновку комісії засуджений переведений до дільниці соціальної реабілітації.
Згідно висновку, наданому у вказаній характеристиці, засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , складеної начальником відділення соціально-психологічної служби 04 березня 2021 року, засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання має чотири заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Даною довідкою підтверджено, що за період відбування покарання в державний установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)» засуджений ОСОБА_4 мав два стягнення: 27 лютого 2019 року у виді попередження, 10 липня 2019 року у виді догани.
За положеннями ч. 7 ст. 69 КВК України, якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення.
Враховуючи, що протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засудженого не піддано новому стягненню, ОСОБА_4 є таким, що не має стягнень.
Під час судового розгляду встановлено, що 31 березня 2021 року рішенням дисциплінарної комісії державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» засудженому ОСОБА_4 оголошено подяку.
З довідки, виданої головним бухгалтером державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», вбачається, що засуджений ОСОБА_4 згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року та вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року майнових позовів не має.
Зі змісту довідки щодо працевлаштування вбачається, що засуджений ОСОБА_4 працевлаштований підсобним робітником в дільниці соціальної реабілітації установи з відрядною оплатою праці. Добровільно за власним бажанням виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі без оплати праці, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.
Відповідно до довідки про заробітну плату, ОСОБА_4 за період з лютого 2019 року по серпень 2019 року включно та за листопад 2020 року отримував зарахування на особовий рахунок.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Матеріали особової справи на засудженого свідчать, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, один з яких, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Пунктом 2 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
В судовому засіданні встановлено, що станом на 07 квітня 2021 року ОСОБА_4 фактично відбуто три роки одинадцять місяців двадцять один день, невідбута частина покарання складає - десять місяців дев`ять днів.
Отже, засудженим ОСОБА_4 фактично відбуто не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судовим розглядом встановлено, що за час відбування покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)» засудженим ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведено своє виправлення.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» та умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.
На підставі ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», погоджене головою спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року, умовно-достроково на невідбутий строк покарання десять місяців дев`ять днів позбавлення волі.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя - ОСОБА_1