Справа №705/1327/21
1-в/705/136/21 УХВАЛА
01 квітня 2021 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», погоджене з головою спостережної комісії при Уманській районній державній адміністрації, про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, такого, що зареєстрований в АДРЕСА_1 та до арешту проживав по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий,
Начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» (далі ДУ «СВК № 92») за погодженням з головою спостережної комісії при Уманській районній державній адміністрації звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , в якому зазначено, що ОСОБА_5 вироком Деснянського районного суду м. Києва засуджений 16.05.2019 за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2018 та призначене остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2020 приведено вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2019 у відповідність до вимог КК України із врахуванням змін, передбачених Законом України від 28.11.2018 № 2617-VІІІ. Визначено ОСОБА_5 покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2018 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі, що згідно зі ст. 72 КК України відповідає 1 року позбавлення волі. Визначено ОСОБА_5 покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2019 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за вироком від 16.05.2019 частково приєднане невідбуте покарання за вироком від 04.10.2018 з перерахунком відповідно до ст. 72 КК України та остаточно призначено до відбування покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 27.09.2019. Кінець строку відбування покарання 27.10.2021.
ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання. Під час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» м. Київ характеризувався посередньо. Режим утримання не порушував. До праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. З 08.11.2019 відбуває покарання в ДУ «СВК (№ 92)». За період відбування покарання характеризується позитивно. Норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, дотримується. Допустив порушення режиму відбування покарання. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. 2 стягнення зняті у встановленому законом порядку, 1 погашене у встановленому законом порядку. В ході проведення виховних заходів вирішив доводити своє виправлення. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує обов`язки днювального відділення. До роботи ставиться сумлінно та старанно. Виконує всі поставлені завдання, за що 2 рази заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Бере активну участь у суспільно-корисному житті відділення та установи. В установі на профілактичному обліку не перебуває. Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється.
Має заборгованість за вироком суду на користь держави ? витрати на залучення експерта у розмірі 1256,08 грн, які добровільно погасив, та має заборгованість за вироком суду від 04.10.2018 на користь держави ? витрати на залучення експерта в сумі 1144 грн.
Представник адміністрації установи ОСОБА_4 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що судом вже застосовувалась до ОСОБА_6 заохочувальна норма, передбачена ст. 75 КК України, а також те, що більшість заохочень засудженим отримана в період, що передував настанню пільги (останні 4 місяці), а впродовж переважної частини строку покарання (більше року) засуджений не заохочувався та тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, вважав, що поведінка ОСОБА_6 ще не є стабільно позитивною та існує обґрунтований сумнів, що ОСОБА_6 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарання. Засуджений ОСОБА_6 неодноразово судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Йому відомі вимоги та практика ініціювання адміністрацією установи виконання покарання, а також застосування судами умовно-дострокового звільнення від покарання, що дає йому змогу до них пристосуватись на короткий термін та отримати пільгу без виправлення. В зв`язку з цим застосування до засудженого пільги, передбаченої ст. 81 КК України, повинно бути справедливим, тобто відповідати особі засудженого та його поведінці під час відбування покарання. Вказане можливе лише через з`ясування сутності засудженого, а не лише зовнішніх ознак його поведінки, «маски» засудженого, яку він демонструє.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити. Зазначив, що своєю працею та поведінкою довів своє виправлення.
Представник спостережної комісії, повідомлений про день, час та місце судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, враховуючи думку учасників справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що саме по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно - корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті виправлення засуджених та запобіганню нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно - дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»: оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно - трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно - корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Крім того, відповідно до п. 2 вказаної Постанови умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2018 та призначене остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2020 приведено вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2019 у відповідність до вимог КК України з урахуванням змін, передбачених Законом України від 28.11.2018 № 2617-VІІІ. Визначено ОСОБА_5 покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2018 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі, що згідно зі ст. 72 КК України відповідає 1 року позбавлення волі. Визначено ОСОБА_5 покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2019 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за вироком від 16.05.2019 частково приєднане невідбуте покарання за вироком від 04.10.2018 з перерахунком відповідно до ст. 72 КК України та остаточно призначене до відбування покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
На думку суду, засуджений не довів зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно - достроковому звільненню, оскільки хоча стягнення зняті й погашені, за весь час відбуття покарання він має лише 2 заохочення, допускав порушення режиму відбування покарання, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення і перевиховання, а його поведінка з дотримання вимог режиму відбування покарання, не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених і на даний час не може бути підставою для умовно - дострокового звільнення.
З урахуванням зазначеного, посилання в судовому засіданні засудженого на те, що він щиро розкаявся та після звільнення має намір повністю змінити своє життя, в цілому, з урахуванням положень ст. 81 КК України, не спростовують висновків суду про те, що встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, в зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання ДУ «СВК № 92» щодо умовно - дострокового звільнення ОСОБА_5 .
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У задоволенні клопотання Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1