Справа №359/359/21
Провадження №1-кп/359/311/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх захисника адвоката ОСОБА_6 , законних представників обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , представника служби превенції ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0002054, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.12.2020 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неповнолітнього, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неповнолітнього, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж) у потерпілого ОСОБА_10 , поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Так, 19.12.2020 року приблизно о 22.40 год., неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував поблизу будинку № 27 по вул. Київський шлях у місті Бориспіль Київської області, неподалік зупинки громадського транспорту «Орбіта», разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За вище вказаною адресою до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_11 з проханням допомогти викликати службу для перевозки пасажирів - таксі.

В цей час ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 на вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_10 , а саме, мобільного телефону марки «Huawei» та срібного ланцюжка і срібного хрестика, належних ОСОБА_10 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи в умовах очевидності, наніс удар рукою в шию потерпілого, спричинивши фізичний біль, після чого відкрито, шляхом зривання з шиї потерпілого, заволодів срібним ланцюжком зі срібним хрестиком ОСОБА_10 . Від нанесеного удару ОСОБА_10 впав на дорожнє покриття.

В цей час, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , виконуючи спільний злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс рукою ОСОБА_10 удар по його руці, у якій той тримав мобільний телефон марки «Huawei», спричинивши фізичного болю, та відкрито заволодів вказаним телефоном.

Після вчинення відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покинули місце вчинення злочину з викраденим майном потерпілого та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду, на загальну суму 3514 грн. 95 коп.

Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) у потерпілого ОСОБА_10 , поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїли кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Крім того, 29.12.2020 року в даному кримінальному провадженні між прокурором та неповнолітніми підозрюваними в присутності їх захисника на досудовому розслідуванні адвоката ОСОБА_12 , укладено з кожним із них, угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468-472 КПК України. При цьому потерпілий ОСОБА_10 надав письмову згоду на укладення таких угод, оскільки претензій матеріального та морального характеру до підозрюваних у нього немає.
В угодах про визнання винуватості, в присутності захисника сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 186 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнали свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину.
В угодах, сторони узгодили призначення обвинуваченим покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, із застосуванням положень ст.ст. 75, 104 КК України та призначення покарання з іспитовим строком та визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає, що згідно вимог ч.2 та ч. 5 ст.65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів, зважаючи на їх особи та відношенням останніх до скоєного ними.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свою провину в скоєнні злочину, що їм інкримінується визнали повністю, щиро розкаялися. Угоди про визнання винуватості підтримали та просили їх затвердити. Захисник також підтримав указані угоди та вказав на добровільність позиції і власне волевиявлення обвинувачених при їх укладенні. При цьому законні представники також підтримали указані угоди та повідомили про дотримання прав та інтересів їхніх неповнолітніх підопічних при досудовому розслідуванні. Жодного тиску на них з боку працівників поліції, прокурора чи потерпілого не було.
Прокурор в судовому засіданні просив угоди про визнання винуватості, укладені відносно обох обвинувачених, затвердити і призначити їм узгоджене в угодах покарання, оскільки при укладенні угод про визнання винуватості вимоги та правила КПК України та КК України дотримані.
Судом з`ясовано, що неповнолітні обвинувачені цілком розуміють свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угод, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них в разі затвердження таких угод судом.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання до шести років позбавлення волі, що дає можливість підписання даних угод. Зміст угод про визнання винуватості кожного з обвинувачених відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Згідно вимог ст.ст. 468-469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена, в тому числі, у провадженнях щодо кримінальних правопорушень тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинувачених при проведенні досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.
При перевірці угод про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, судом встановлено, що такі у повному обсязі відповідають вимогам вказаного законодавства, дії ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, умови угод не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угод не було добровільним, обвинувачені спроможні виконати взяті на себе за угодами зобов`язання, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції кримінального закону.
Вид покарання узгоджується з характеризуючими матеріалами щодо обвинувачених, їх статусу неповнолітніх обвинувачених, пом`якшуючими обставинами, якими є щире каяття, сприяння органам досудового слідства у розкритті злочину, тощо.
Незазначення в угодах про визнання винуватості положень ст. 104 КК України, оскільки обвинувачені є неповнолітніми, суд вважає технічною помилкою, що не перешкоджає її виправленню в ході судового розгляду за наслідками перевірки таких угод на відповідність законодавства України.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладені угоди про визнання винуватості, - підлягають затвердженню.
Так, суд вважає за необхідне призначити кожному з обвинувачених покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, із застосуванням положень ст.ст. 75, 104 КК України та призначення покарання з іспитовим строком терміном на два роки, а також визначенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для недопущення вчинення ними нових кримінальних правопорушень та виправлення неповнолітніх обвинувачених під наглядом та контролем їх поведінки за допомогою державних органів пробації.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальних витрат не встановлено, про них не зазначив і прокурор.
На досудовому слідстві відносно обвинувачених обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який на думку суду, слід змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили.
Крім того, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання слід врахувати термін попереднього ув`язнення починаючи з 19.12.2020 року по 22.12.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475, 484-496 КПК України, ст.ст. 15, 27, 50, 65, 66, 72, 75-77, 104, 186 КК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоди про визнання винуватості від 29.12.2020 року, підписані в кримінальному провадженні №0002054, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.12.2020 року, укладені між першим заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_13 та неповнолітніми підозрюваними ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за участю їхнього захисника адвоката ОСОБА_12 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Звільнити на підставі ст.ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи чи навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в період з 19.12.2020 року по 22.12.2020 року у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Звільнити на підставі ст.ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи чи навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в період з 19.12.2020 року по 22.12.2020 року у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме: срібний ланцюг та срібний хрестик з металу сірого кольору, мобільний телефон «Huawei» моделі DRA-LX9 із сім-карткою НОМЕР_2 , - повернути власнику та залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити неповнолітнім обвинуваченим, їхньому захиснику, законним представникам та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1