Справа № 182/8405/14-к
Провадження № 1-кп/0182/223/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі об`єднане кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінальних правопорушень за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2014 № 0004020, 04.11.2014 № 0004508, 25.01.2015 № 40000256, 17.07.2015 № 0002347 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.01.2019 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;
у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 23.05.2014 року близько 15-00 год., знаходячись за адресою проживання співмешканця своєї матері ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачив лист металу з нержавіючої сталі розміром 90*30 см., товщиною 4-5 мм., в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення цього майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 23.05.2014 року близько 15-30 год., діючи таємно, умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрав лист металу з нержавіючої сталі розміром 90*30 см., товщиною 4-5 мм., вагою 15 кг., вартістю 15 грн. за 1 кг., загальною вартістю 225 грн. , обварений металевим кутом по периметру розміром 2400 ммх25ммх25мм., вартість якого становить 13,62 грн. за 1 м., загальною вартістю 32,69 грн., який належить потерпілому. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав гр.. ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 257,69 грн.
Крім того, ОСОБА_3 31.08.2014 року приблизно о 20-00 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_8 знаходилися в кафе «Експрес», яке розташоване по вул. Електрометалургів, № 37 в м. Нікополь, Дніпропетровської області. У ОСОБА_8 з собою був ноутбук «LENOVO B 575» із зарядним пристроєм до нього, який знаходився у рюкзаку з матерії чорного кольору, який належав ОСОБА_9 . Приблизно о 21-00 год., цього ж дня ОСОБА_8 та ОСОБА_3 покинули приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а ноутбук «LENOVO B 575» залишили в приміщенні даного кафе для зберігання, для того, щоб перед закінченням роботи кафе повернутись та забрати його. Близько 23-00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_3 під`їхали до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою забрати ноутбук, в цей час ОСОБА_8 повідомив, що він їде до свого знайомого в район «Площі». Після чого, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним ноутбуком. У вказаний проміжок часу, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_8 , що поверне ноутбук з зарядним пристроєм у рюкзаку наступного дня, однак повертати вказане майно не збирався. Після чого, ОСОБА_3 направився в приміщення кафе «Експрес», де забрав рюкзак чорного кольору, вартістю 100 грн., в якому знаходився ноутбук «LENOVO B 575» з зарядним пристроєм до нього, вартістю 3500 грн. Так ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою, заволодів вказаним майном, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 3600 грн. В подальшому викраденим майном ОСОБА_3 продав, а гроші витратив на власні потреби.
Крім того, ОСОБА_3 23.01.2015 року об 22-00 год., знаходився у кафе «Експрес» по вул. Електрометалургів, 39 у м. Нікополі, Дніпропетровської області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав з підсобної кімнати, яка розташована у приміщенні Кафе «Експрес» по вул. Електрометалургів, 39 у м. Нікополь естрадний підсилювач звуку ТСМ 4002, вартістю 4200 грн., який належить гр.. ОСОБА_10 , чим завдав збиток на вказану суму. З місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_3 16.07.2015 року приблизно о 08-00 год. знаходячись біля гінекологічного відділення на другому поверсі будівлі КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» ДОР, що розташована за адресою: прос. Трубників, 50 у м. Нікополь, Дніпропетровської області, з метою заволодіння чужим майном зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_11 , у якої був з собою мобільний телефон «Samsung Galaxy GT - 19300» та під приводом того, що йому необхідно терміново зателефонувати, пообіцявши при цьому відразу повернути телефон власнику, тобто шляхом зловживання довірою незаконно, умисно, повторно заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy GT - 19300» вартістю 4924,17 грн. в якому знаходилась флеш-карта пам`яті micro-SD ОБ`ЄМОМ 32 Гб вартістю 500 грн., чим спричинив потерпілій збиток на загальну суму 5424. З місця вчинення кримінального правопорушення втік, майном розпорядився на власний розсуд.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за

- ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно;

- ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та суду показав, що він скоїв ряд злочинів, в скоєнні яких він розкаюється. Так в травні 2014р., вдень, він з будинку своєї матерії викрав нержавіючий лист металу в рамці з металевого кута, який належав співмешканцю матері ОСОБА_6 . Лист металу продав. Крім того, в останніх числах літа 2014 р., він, ввечері, знаходився зі своїм знайомим ОСОБА_8 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Коли вини пішли з кафе, то ОСОБА_8 залишив рюкзак с комп`ютером в кафе, щоб потім забрати його. Коли вони, в той же день, повернулись за комп`ютером, він, то б то ОСОБА_3 , самостійно забрав рюкзак с комп`ютером, а потерпілому сказав, що поверне потім, але не повернув. Також, приблизно в січні 2015р., ввечері, він, знаходячись в кафе «Експрес», викрав підсилювач, який продав. Влітку 2015р., в денний час, знаходячись в приміщенні Лікарні № 1, він зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_12 , у якої попросив мобільний телефон, щоб зателефонувати. Коли вона передала телефон він відійшов з ним, а потів пішов і телефон не повернув. В скоєних злочинах кається, заявлені цивільні позови визнає в повному обсязі.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, але надали заяви в якій просили розглядати кримінальне провадження за їх відсутності. Заявлені цивільні позови підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. Під час призначення покарання поклалися на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_10 будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився. Цивільний позов ним не заявлений. Заяв про відкладення судового розгляду потерпілим не надано. Докази він не оспорював та нових доказів суду не надавав.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінальних проваджень №:0004508, №0004020, № 0002347, № 0000256,
--- за кримінальним провадженням № 0004508 - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.11.2014 року (а.п. 7-8); довідкою щодо вартості викраденого майна (а.п. 13-14); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 за особливостями його обличчя, як особу, яка 23 травня 2014 року продала йому нержавіючий лист металу, який був обварений кутом по периметру ( а.п. 20-23); характеризуючими матеріалами, згідно яких ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно (а.п. 33-36);
--- за кримінальним провадженням № 0004020 - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.09.2014 року (а.п. 7-8); заявою ОСОБА_13 від 10.10.2014 року про добровільну видачу майна (а.п. 8), протоколом огляду предмету від 10.10.2014 року, а саме огляду зарядного пристрою "Леново" чорного кольору з проводом (а.п. 9-10); заявою ОСОБА_9 від 10.10.2014 року про надання згоди на огляд її рюкзака працівниками поліції (а.п. 11); протоколом огляду предметів від 10.10.2014 року, а саме огляду чорного рюкзака за участю власника - ОСОБА_9 (а.п. 12-13); постановою про долучення до кримінального провадження доказів від 10.10.2014 року, згідно якої зарядний пристрій "Леново" та рюкзак з матерії чорного кольору долучено до матеріалів провадження № 0004020 в якості речових доказів та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_9 (а.п. 14); розпискою ОСОБА_9 про отримання від поліції зарядного пристрою "Леново" та рюкзака з матерії чорного кольору на зберігання (а.п. 15); довідкою вартості ноутбука "Леново" від 10.10.2014 року (а.п. 16-17);
--- за кримінальним провадженням № 0002347 - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.07.2015 року (а.п. 7); довідкою щодо вартості викраденого майна (а.п. 1-14); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2015 року, згідно якого ОСОБА_11 впізнає ОСОБА_3 за особливостями його обличчя, як чоловіка, який 16.07.2015 року приблизно о 08.00 годині шахрайським шляхом в приміщенні КЗ НМЛ№1 заволодів її мобільним телефоном "Самсунг" (а.п. 23-25); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2015 року, згідно якого ОСОБА_14 впізнає ОСОБА_3 , як чоловіка, який 16.07.2015 року приблизно о 08.00 годині шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном "Самсунг" її співробітниці в приміщенні КЗ НМЛ№1 (а.п. 28-31); заявою ОСОБА_3 (а.п. 39); протоколом огляду предмету, а саме сім карти від 17.08.2015 року, яку добровільно видав ОСОБА_3 (а.п. 40-42); розпискою потерпілої ОСОБА_11 (а.п. 43);
--- за кримінальним провадженням № 0000256 - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2015 року (а.п. 14); протоколом огляду місця події від 27.01.2015 року, в ході огляду було оглянуто підсобне приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по вул. Електрометалургів в м. Нікополь (а.п. 15-17); довідкою вартості підсилювача (а.п. 18); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнає ОСОБА_3 за особливостями його обличчя, як чоловіка, який продав йому підсилювач звука (а.п. 26- 27-1); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнає ОСОБА_3 за особливостями його обличчя, як чоловіка, який 23.01.2015 року пропонував йому придбати підсилювач звука (а.п. 31- 32-1); характеризуючими матеріалами, згідно яких ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 43-46);
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачується.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком ( ч. 1 ст. 185 КК України) та нетяжким злочином ( ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України).
Також суд ураховує обставини справи; особу винного. Обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не має. У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставиною, що обтяжує покарання, судом під час судового розгляду не встановлено.

Суд вважає, необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, з врахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України

Покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2019 року, підлягає врахуванню за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Разом з тим, зважаючи на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття, визнання вини, особу обвинуваченого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 заявлені цивільні позови до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішуючи цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди, суд враховує, що матеріальна шкода, заподіяна злочинами, в силу ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з осби, що спричинила шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 спрчиненої матеріальної шкоди у сумі 3 500 грн., потерпіла зазначає, що зазначена сума це вартість викраденого обвинуваченим майна. Спричинені збитки обвинуваченим добровільно не відшкодовані.

Потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 спрчиненої матеріальної шкоди у сумі 5 424 грн., яка складається з вартості викраденого майна. Спичинена шкода не відшкодована.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 спрчиненої матеріальної шкоди у сумі 257 грн. 69 коп. Зазначена потерпілим шкода становить вартість викраденого майна, яка ОСОБА_3 не відшкодована.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільні позови потерпілих визнав у повному обсязі і не оспорює ії. Розміри заявлених позовів підтверджується наявними в матеріалах провадження довідками про вартість викраденого майна ( № 0002347 а.п. 11,12, № 0004020 а.п. 16, № 0004508 а.п. 13,14).

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілих підлягають задоволенню, оскільки визнані обвинуваченим та його дії знаходятьсяу прямому причинному зв`язку з настанням події злочину та наслідками у вигляді збитків для потерпілих.

Стосовно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було застосовано запобіжні західи , срок дії яких скінчився.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази, які повернуті потерпілим, належить залишити їм.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, ст. 1166 ЦК України суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком з покаранням за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2019, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 3 500 ( три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 5 424 ( п`ять тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 257 (двісті п`ятдесят сім) грн. 69 коп. у відшкодування матеріальної шкоди.
Речові докази, передані потерпілим -- залишити потерпілим.
Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1