Справа № 467/643/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000056, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 травня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області на стадії підготовчого провадження.

В судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що остання обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, у той час, як існують ризики, визначені п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, як то, можливість переховуватись від суду і незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Паралельно прокурор вказав на недієвість більш м`яких запобіжних заходів відносно установлених ризиків.

Позиція учасників провадження

В судовому зсіданні прокурор підтримав внесене клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачена і захисник не заперечувати проти задоволення клопотання.

Мотиви, із яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

У свою чергу суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення порушеного перед ним питання, обговоривши доцільність/недоцільність застосування запобіжного заходу на даний час, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховував наступне.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Також, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Зокрема, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Підставою ж для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст. 177 КПК України).

Водночас, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням ( ч.3 ст.132 КПК України).

Та як убачається із клопотання, у цьому випадку, необхідність застосування запобіжного заходу прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у досудовим слідством доказами, у зв`язку із чим остання, будучи обізнаною із мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно норм ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити в сукупності всі обставини, із числа регламентованих п.п.1-12 ч.1 ст. 178 КПК України.

Тож, суд вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин, вказаних стороною обвинувачення, як передумов, які слугують для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження на даному його етапі.

Тому у цьому контексті суд виходив із такого.

У даному випадку обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 направлено до суду, а тому оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження втрачає правовий сенс, оскільки саме обвинувачення, власне, й висувається, у разі обґрунтованості останньої.

При цьому, суд погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо вказаних ризиків, адже наявність певного ризику/ризиків має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)), а у даному конкретному випадку, такі ризики є обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Так, обвинувачена, усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого вона на цей час обвинувачується, а саме у вчиненні тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може переховуватися від суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Не виключена ймовірність того, що обвинувачена, не будучи обмеженою у спілкуванні із свідками та потерпілим, яким відомі обставини вчинення злочину, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На час розгляду клопотання про ОСОБА_4 встановлено такі відомості: ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одружена, має неповнолітню дитину, не працевлаштована, має зареєстроване у встановленому законом порядку, раніше не судима.

Тим самим, суд вважає об`єктивною аргументацію прокурора у частині недієвості інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, суд на підставі наявних у нього матеріалів, оцінивши в сукупності усі обставини, у тому числі визначені п.п.1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони, зокрема, вагомість наявних доказів щодо обставин, які досліджувались судом у контексті порушеного перед ним питання, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан її здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, у тому числі наявність утриманців, репутація і майновий стан, відсутність судимостей, вказують на те, що обставини передбачені п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального закону України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

А тому будь-яких інших обставин, які б свідчили, що саме цей захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі встановлено не було.

З огляду на таке, суд робить висновок, що обставини, визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними, так як було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 того ж Кодексу, з урахуванням і відомостей, із числа передбачених п.п. 1-12 ч.1 ст. 178 указаного Кодексу.

Як наслідок, клопотання прокурора підлягає до задоволення.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 193, 194, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кавуни, Арбузинського району Миколаївської області, запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 07 вересня 2021 року включно.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок прибувати до суду за першою вимогою, утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в її житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвалу направити для виконання до Арбузинського ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Будь-які твердження чи заяви обвиунваченого, зроблені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, не можуть бути використані для доведення його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення або у вчиненні будь-якого іншого правопорушення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, уповноваженого підтримувати державне обвинувачення в суді в рамках цього кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на неї до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1