Справа № 473/1368/18
Номер провадження1-кп/473/15/2021
ВИРОК
іменем України

"16" квітня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000205 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манне Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який працює ДП «Вознесеньске лісове господарство» майстром, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
-в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , згідно обвинувального акту від 26.04.2018 року, обвинувачується в тому, що в середині червня 2017 року, в дообідній час, в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_9 , перебуваючи на законних підставах, з дозволу власника ОСОБА_5 , на території комплексу господарських приміщень, розташованих по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав 1 теля віком 11 місяців, вагою біля 200 кг., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 6000 грн. Таємно викраденим теля, ОСОБА_9 розпорядився за власним розсудом, продав заготівельникам великої рогатої худоби.
В кінці червня 2017 року, в обідній час, в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_9 , перебуваючи на законних підставах, з дозволу власника ОСОБА_5 , на території комплексу господарських приміщень, розташованих по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав 1 теля віком 1 рік, вагою біля 200 кг., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 6000 грн. Таємно викраденим теля, ОСОБА_9 розпорядився за власним розсудом, продав заготівельникам великої рогатої худоби.
В середині липня 2017 року, в обідній час, в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_9 , перебуваючи на законних підставах, з дозволу власника ОСОБА_5 , на території комплексу господарських-приміщень, розташованих по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав 1 теля віком 1 рік, вагою біля 200 кг., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 6000 грн. Таємно викраденим теля, ОСОБА_9 розпорядився за власним розсудом, продав заготівельникам великої рогатої худоби.
На початку серпня 2017 року, у вечірній час, в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_9 , перебуваючи на законних підставах, з дозволу власника ОСОБА_5 , на території комплексу господарських приміщень, розташованих по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав 3 теля віком 1 рік, вагою біля 200 кг. кожне, ціною 6000 грн. кожне, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 18000 грн. Таємно викраденими телятами, ОСОБА_9 розпорядився за власним розсудом, продав заготівельникам великої рогатої худоби.
В кінці серпня 2017 року, у вечірній час, в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_9 , перебуваючи на законних підставах, з дозволу власника ОСОБА_5 , на території комплексу господарських приміщень, розташованих по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав 3 теля віком 1 рік, вагою біля 200 кг. кожне, ціною 6000 грн. кожне, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 18000 грн. Таємно викраденими телятами, ОСОБА_9 розпорядився за власним розсудом, продав заготівельникам великої рогатої худоби.
Також, в кінці серпня 2017 року, в денний час, в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_9 , перебуваючи на законних підставах, з дозволу власника ОСОБА_5 , на території комплексу господарських приміщень, розташованих по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав 3 теля віком 1 рік, вагою біля 200 кг. кожне, ціною 6000 грн. кожне, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 18000 грн. Таємно викраденими телятами ОСОБА_9 розпорядився за власним розсудом, продав заготівельникам великої рогатої худоби.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 згідно обвинувального акту від 26.04.2018 року, кваліфіковані за ч.1 ст.185 , ч.2 ст.185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно .
В ході судового розгляду прокурор, відповідно до вимог ст.338 КПК України , змінив, пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення. Згідно обвинувального акту від 19.11.2020 року, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що на початку літа 2017 року у ОСОБА_9 , який перебував на законних підставах, з дозволу власника ОСОБА_5 , на території комплексу господарських приміщень, розташованих по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел з корисливих мотивів, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, протягом червня-серпня 2017 року, в денний час, в с.Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, перебуваючи на законних підставах, з дозволу власника ОСОБА_5 , на території комплексу господарських приміщень, розташований по АДРЕСА_2 , таємно викрав 12 телят віком до одного року, вагою біля 200 кг. кожне, ціною 6000 грн. кожне, чим спричинив ОСОБА_5 , матеріальні збитки в сумі 72 000 грн. Таємно викраденими телятами ОСОБА_9 розпорядився на власний розсід.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно обвинувального акту від 19.11.2020 року кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Потерпілий та представник потерпілого підтримали обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, а саме за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, зазначивши, що підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого не було, прокурор зробив це помилково, дії обвинуваченого свідчать про те, що ОСОБА_9 вчинив шість крадіжок худоби, яка належала потерпілому, кожна з цих крадіжок була охоплена новим ситуативним умислом.
Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе в скоєні криміанльних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України не визнавав та пояснив, що на початку 2017 року він почав працювати керуючим господарством у ОСОБА_5 , на території належного йому господарського комплексу. Перед початком своєї діяльності, ОСОБА_9 , привіз до господарського комплексу, належного йому теля та 12 баранів, так як потерпілий дозволив обвинуваченому тримати своє господарство, разом з господарством ОСОБА_5 , також він привіз до господарства корову, яка належала його бабусі та одного бичка, який належав його вітчиму. Потім він ще привозив, з дозволу ОСОБА_10 , належну обвинуваченому худобу, яку купляв. В серпні 2017 року ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_5 з проханням заплатити йому заробітну плату за час роботи, так як потрібно було збирати дітей до школи, але потерпілий йому відмовив. Вони посварились. Через п`ять днів ОСОБА_9 приїхав до ОСОБА_5 з проханням все-таки сплатити йому гроші, коли потерпілий відмовив йому, то ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_5 про те, що буде здавати належну обвинуваченому худобу, яка знаходилась у господарському комплексі потерпілого. ОСОБА_5 відповів ОСОБА_9 , що він може робити що завгодно. Так, як конфлікти продовжувались, ОСОБА_9 почав здавати належну йому худобу, яка знаходився разом з господарством потерпілого, заготівельникам. Обвинувачений здав заготівельникам худоби бичка, потім через деякий час три телички. Про те, що обвинувачений здає худобу, потерпілий знав, так як якраз тоді, робив об`їзд території. Худобу, яка належить потерпілому, ОСОБА_9 не брав.

В судовому засіданні були досліджені, наступні докази.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що він має господарський комплекс, де вирощують телят та корів. Там працював і обвинувачений - помічником потерпілого. З січня по червень 2017 році потерпілий знаходився у лікарні. Коли потерпілий їхав до лікарні в його господарстві було 119 голів худоби. Потім, з червня 2017 року він лікувався вдома, але на 2-3 години приїжджав до господарства, де розмовляв з ОСОБА_9 та їхав додому. В серпні 2017 року він приїхав перевірити господарство та виявив там заготівельників. На питання до ОСОБА_9 , чому приїхали заготівельники, обвинувачений відповів, що він здає скот ОСОБА_11 .. Потім потерпілий виявив, що в нього в господарстві залишилось 118 голів худоби. На питання до ОСОБА_9 чому в господарстві так мало худоби, бо за час відсутності потерпілого повинен був бути приплід, в якій кількості потерпілий не знає. Обвинувачений відповів, що був падіж новонароджених телят, хоча коли потерпілий перебував у лікарні, то він весь час телефонував обвинуваченому, але той про падіж худоби нічого не говорив. Вони посварились і потерпілий почав проводити власне розслідування. Працівник цього господарства ОСОБА_12 бачив, що обвинувачений здавав худобу заготівельникам. ОСОБА_5 пред`явив претензій потерпілому, але останній все заперечував. В послідуючих судових засіданнях потерпілий зазначав, що в нього ОСОБА_9 було викрадено 29 голів великої рогатої худоби вагою від 300 до 600 кг.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він працював у ОСОБА_5 з 2016 року робітником. Крім нього у господарстві працювали ще 7-8 осіб. ОСОБА_9 також працював у потерпілого та був головним над робітниками. В червні 2017 року ОСОБА_9 здавав худобу. Свідок бачив, що це була велика дійна корова. Другий раз наприкінці червня 2017 року ОСОБА_12 бачив, що з загону виводили теля. Втретє ОСОБА_12 бачив, що заготівельники забрали теля. Ще свідок бачив, що заготівельники забрали три теля в серпні. Також свідок ОСОБА_12 при додатковому допиті повідомив суд, що коли ОСОБА_9 здавав скот наприкінці літа на початку осені, ОСОБА_5 в той день був на об`їзді господарства та бачив, що ОСОБА_9 здає цих телят. Він навіть на своєму автомобілі чекав, поки заготівельники завантажать телят та поїдуть. Також свідок повідомив, що ОСОБА_5 вчив його, які пояснення необхідно давати в судовому зсіданні, та погрожував свідку тим, що його посадять. На теперішній час ОСОБА_12 вже не працює у ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він з 2007 року працює у ОСОБА_5 в господарстві, займається рибою. Один раз в серпні місцяці свідок йшов до вагончика та бачив, що стоїть причеп, а в ньому були три голови худоби. Біля цього причепу стояв ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він є головою фермерського господарства і в господарстві тримає худобу в кількості 112 голів. Коли його пастухи випасали худобу, то вони поснули і 50 голів худоби пішли. Вони шукали свою худобу, але знайти її не могли. З метою розшукати втрачену худобу вони приїжджали і до господарства ОСОБА_14 . Зранку зателефонував син потерпілого і повідомив, що в загоні є 37 голів худоби ОСОБА_11 , які він забрав, але сім голів худоби було втрачено. Через деякий час ОСОБА_11 побачив стадо ОСОБА_14 , в якому було шість голів його худоби, потім худобу йому повернули.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона є виконуючою обов`язки сторости в с.Новосілка та с.Манне Вознесенсього району. ОСОБА_9 проживає в с.Манне .Кожного року сільська рада проводить обхід господарств та переписує домашню худобу. Вітчим ОСОБА_9 - ОСОБА_16 мав у господарстві дві корови та два теля. Бабуся ОСОБА_9 в 2017 році померла. Перепис худоби проводиться в січні-лютому поточного року. Теля, яке тримається у господарстві мешканці сел можуть і не записувати, а сільська рада дані факти не перевіряє.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він є вітчимом ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_9 почав працювати у ОСОБА_5 , ОСОБА_17 дав йому телицю. Також, трохи пізніше він з дружиною дали ОСОБА_9 бичка віком приблизно один рік. В 2017 році померла бабуся ОСОБА_9 і обвинувачений забрав корову та телицю, які були в господарстві його бабусі.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що він є сином потерпілого, періодично допомагає батькові в його господарській діяльності. У потерпілого в господарстві були корови та телята. В 2017 році ОСОБА_18 відвіз батька на лікування до м.Одеси. На його господарстві за старшого залишався обвинувачений. Періодично, а саме кілька разів на місяці, ОСОБА_18 приїжджав до господарства батька з перевіркою. В червні-липні 2017 року, він приїхав з перевіркою, та побачив, що біля загонів були заготівельники, які вантажили одну голову худоби. ОСОБА_18 дочекався ОСОБА_9 і спитав, що за худобу забрали заготівельники. На що ОСОБА_9 відповів, що це він здає свою худобу. ОСОБА_18 йому повірив і нічого не став розповідати батькові. Коли він вдруге в червні-липні 2017 року приїхав, то побачив, що заготівельники вдруге завантажують одну голову худоби. ОСОБА_18 спитав у ОСОБА_9 , що за худобу здають, на що ОСОБА_9 , відповів, що це худоба його і потерпілий про це знає. Після чого свідок повідомив потерпілого про те, що трапилось і вони розпочали внутрішнє розслідування, де і були встановлені факти крадіжок.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що він працював кілька років у ОСОБА_5 пастухом. Він пас велику рогату худобу та телят у віці приблизно від шести місяців. В травні 2017 року, коли ОСОБА_5 був на лікуванні, стадо ОСОБА_5 з`єдналось зі стадом ОСОБА_11 і свідок ввечері пригнав об`єднане стадо до господарства потерпліого. Коли він вранці йшов випасати стадо, то бачив, що ОСОБА_9 відгружав заготівельникам приблизно п`ять бичків віком приблизно 2 роки. Чиї то були бичку ОСОБА_11 чи потерпілого він не знає. ОСОБА_19 зазначав, що кожен день вранці та ввечері він перераховує худобу, яку він випасає. Все літо 2017 року саме він пас худобу. ОСОБА_19 зазначає, що жодного разу ніяка худоба зі стада не пропадала, випадків, щоб він не дорахувався худоби у стаді жодного разу не було. Також, свідок ОСОБА_19 зазначив, що жодного разу обвинувачений не давав йому вказівки, коли він йшов пасти стадо, залишити якусь худобу у господарстві. Він чув, що у потерпілого начебто пропала кілька голів телят. Але ОСОБА_5 за поясненнями до ОСОБА_19 не звертався. Крім того жодне теля зі стада не пропало і коли потерпілий приїхав з лікування, все було нормально і всі обліки сходились.

Протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.01.2018 року, згідно якого, ОСОБА_5 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_20 , який з травня по липень місяць 2017 року, викрав в нього велику рогату худобу (корів) в кількості 20 голів, шляхом вільного доступу, а.с.45.

Протокол огляду місця події від 30.01.2018 року з таблицею зображень, згідно якого оглянута територія ПП ОСОБА_14 , що розташована в АДРЕСА_2 . Дана територія частково огороджена парканом саморобного виробництва. При в`їзді на дану територію розташовані господарські будівлі з шиферу та дерв`яних балок. Вхід до даних приміщень здійснюється через дерев`яні двері. В приміщенні знаходиться крупна рогата худоба (корови)44-52.

Довідка виконкому Прибужанівської сільської ради від 10.04.2018 року, згідно якої у підсобному господарстві ОСОБА_5 на 01.01.2015 року значилось 48 корів, 20 овець та 10 кіз. Станом на 10.01.2018 року значилось 15 корів та 35 телят. Перепис худоби на 01.01.2016 та на 01.01.2017 року сільською радою не проводився, а.с.53.

Довідка виконкому Прибужанівської сільської ради від 10.04.2018 року, згідно якої у ОСОБА_9 відповідно до перепису худоби в період 2016-2017 роках велика рогата худоба не значиться, у ОСОБА_17 , відповідно до перепису худоби в період часу 2016-2017 роки значиться 2 корови, а.с.54.

Довідка Вознесенського районного споживчого товариства, згідно якої ринкова вартість 1 теля віком 1 рік вагою 200 кг. станом на 2017 рік становила 6000 грн., а.с.55.

Довідка сільського голови Прибужанівської сільської ради від 05.02.2020 року, згідно якої ОСОБА_5 дійсно утримує підсобне господарство в с.Прибужани. Інформація про кількісьсть великої рогатої худоби, овець, коней. В сільську раду надходить від самих людей під час щорічного перепису худоби, а.с.152.

Довідка виконкому Прибужанівьскої сільської ради від 24.05.2019 року, згідно якої у ОСОБА_5 по господарським книгам в 2016 році інформація про наявність великої рогатої худоби відсутня, в 2017 році 50 голів, в 2018 році 50 голів, в 2019 році 43 голови, а.с.153.

Суд, оцінивши надані стороною обвинувачення докази, вважає їх такими, що не підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, a саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 2 ст. 185 KК України, a саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Так, за змістом ст..62 Конституції України, під час розгляду кримінальних проваджень, суд має суворо дотримуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого. А обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає ( ч.2 ст.92 КПК України).

Суд зазначає, що оскільки інкримінований обвинуваченому злочин - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з об`єктивної сторони є злочином з матеріальним складом, то обов`язковими ознаками такого є матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і таємним викраденням.
Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України.

Так, в судовому засіданні обвинувачений винним себе не визнав і зазначив, що крадіжки телят у ОСОБА_5 він не вчиняв, а в кінці серпня 2017 року здав заготівельникам свою худобу, яка знаходилась у господарському комплексі потерпілого.

Факт наявності у обвинуваченого у власності телиць та бичка, підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_17 .

Безпосередньо в судовому засіданні потерпілий пояснив, що коли він їхав до лікарні, а ОСОБА_9 залишався головним у господарстві, то в господарстві ОСОБА_5 було 119 голів худоби, а коли потерпілий приїхав, то стало 118 голів, отже навіть згідно пояснень потерпілого не може йти мови про те, що з господарства були викрадені 12, як зазначено прокурором, або 29, як зазначано потерпілим, голів скота. Доводи потерпілого про те, що за період його відсутності мали народитись телята, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як будь-які докази, що кількість рогатої худоби, під час відсутності потерпілого, збільшувалась і в якій кількості, суду не надано, а твердження потерпілого є лише припущенням. Крім того, потерпілий жодного разу не зазначив, яка кількість худоби, в нього з`явилась в господарстві, під час його відсутності. Потерпілий також зазначав, що в нього були викрадені не телята віком 1 рік вагою приблизно 200 кг., як зазначано в обвинувальних актах, а велика рогата худоба вагою від 300 до 600 кг. Отже потерпілий так і не зміг в судових засіданнях чітко пояснити, яув худоба в нього була вмкрадена і в якій кількості.

Суд звертає увагу на те, що потерпілий звернувся в поліцію з заявою про крадіжку вже 30.01.2018 року, зазначаючи, що в нього було викрадено ОСОБА_21 , з травня по липень місяць 2017 року, велику рогату худобу (корів) в кількості 20 голів і в заяві не зазначає про будь-які крадіжки телят та взагалі про будь-які крадіжки в серпні 2017 року.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що з червня 2017 року він вже перебував не на лікуванні, а за місцем мешкання, приїжджав до свого господарства неодноразово та розмовляв з ОСОБА_9 . Даний факт спростовує твердження потерпілого та прокурора, що потерпілий міг виявити відсутність худоби лише в серпні 2017 року.

Також, потерпілий в своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні, зазначив, що в серпні 2017 року він приїжджав до господарства, бачив заготівельників, та розмовляв з цього приводу з ОСОБА_9 , але потерпілий не зупинив обвинуваченого і ніяких претензій йому не висловив, що підтверджує факт того, що худоба, яка здавалась заготівельникам, не є худобою, яка належала потерпілому.

Суд не може прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_12 , так як він в судовому засіданні кілька разів змінював свої покази. Останній раз ОСОБА_12 зазначив, що давав пояснення під впливом потерпілого, який лякав його тим, що свідка можуть посадити. Крім того, згідно довідки ст.. о/у СКП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_22 від 28.01.2019 року (а.с.113), яка була досліджена в судовому засіданні, до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області надходила заява від ОСОБА_23 , в якій він просив притягнути до відповідальності ОСОБА_12 , який в судовому засіданні дає неправдиві свідчення, але перевірку за даною заявою було припинено.

Що стосується пояснень свідка ОСОБА_13 , то він лише раз бачив, в серпні 2017 року, що стояв причеп в якому було три голови худоби, біля якого стояв ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_18 в своїх поясненнях зазначав, що при здачі худоби, яку він бачив безпосередньо в червні-липні 2017 року, обвинувачений пояснював, що це худоба його. Той факт, що ОСОБА_18 не повідомив про даний інцендент батькові і ніяким чином не намагався припинити дії ОСОБА_9 , приводить суд до переконання, що свідок ОСОБА_18 знав, що в господарстві є худоба обвинуваченого і пояснення ОСОБА_9 жодних сумнівів в нього не викликали. Що ж стосується того факту, що ОСОБА_18 бачив, що ОСОБА_9 вдруге здавав худобу в червні-липні 2017 року, і він про це повідомив батька, після чого розпочалось внутрішнє розслідування, за наслідками якого були встановлені факти крадіжки, то дані пояснення викликають у суда сумнів, так як згідно пояснень інших свідків, самого потерпілого та обвинуваченого, ОСОБА_9 продовжував працювати у потерпілого ще до кінця серпня 2017 року, а з заявою про викрадення худоби, як вже зазначалось, потерпілий звернувся до поліції лише 20.01.2018 року.

Пояснення свідка ОСОБА_24 суд не приймає до уваги, так як вони жодним чином не стосуються фактів викрадення 12 теля, в яких обвинувачується ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_19 який був допитаний в судовому засіданні за клопотанням потерпілого, зазначав, що він працював кілька років у ОСОБА_5 пастухом та випасав велику рогату худобу та телят у віці приблизно від шести місяців. Свідок ОСОБА_19 стверджував, що саме він все літо 2017 року пас худобу. Вся худоба двічі на день перераховувалась, але жодного разу ніяка худоба зі стада не пропадала, випадків, щоб він не дорахувався худоби у стаді жодного разу не було. Також, ОСОБА_19 зазначив, що жодного разу обвинувачений не давав йому вказівки, коли він йшов пасти стадо, залишити якусь худобу у господарстві. ОСОБА_5 за поясненнями до ОСОБА_19 не звертався. ОСОБА_19 стверджує, що жодне теля зі стада не пропало і коли потерпілий приїхав після лікування всі обліки худоби сходились.

Отже, навіть свідок ОСОБА_19 , який допитаний судом за клопотанням потерпілого, спростовує факт викрадення ОСОБА_9 телят, належних ОСОБА_5 в червні-серпні 2017 року.

Протокол огляду місця події від 30.01.2018 року з таблицею зображень, доводить лише те, що у господарстві потерпілого станом на 30.01.2018 року знаходилась рогата худоба, яка перебувала у господарських приміщеннях.

Довідка виконкому Прибужанівської сільської ради від 10.04.2018 року, згідно якої у підсобному господарстві ОСОБА_5 станом на 01.01.2015 року значилось 48 корів, 20 овець та 10 кіз, станом на 10.01.2018 року значилось 15 корів та 35 телят, перепис худоби на 01.01.2016 та на 01.01.2017 року сільською радою не проводився, протирічить довідки виконкому Прибужанівської сільської ради від 24.05.2019 року, згідно якої у ОСОБА_5 по господарським книгам в 2016 році інформація про наявність великої рогатої худоби відсутня, в 2017 році 50 голів, в 2018 році 50 голів, в 2019 році 43 голови. Але навіть з довідок, які протирічать одна одній можливо зробити висновок, що кількість голів, які перебували у господарстві ОСОБА_5 в 2017-2018 роках не змінювалась та була значно меншою від кількості голів худоби, яку зазначав в свої поясненнях в судовому засіданні потерпілий.

Довідка Вознесенського районного споживчого товариства, про вартість 1 теля віком 1 рік вагою 200 кг. станом на 2017 рік, доводить лише ринкову вартість такої худоби.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення не довела кількість викраденої худоби, її вартість, не надала належних та допустимих доказів завданих матеріальних збитків потерпілому, що інкриміновані обвинуваченому, а ті, на які посилається сторона обвинувачення не підтверджують розмір матеріальних збитків, завданих ОСОБА_5 . Також стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження участі ОСОБА_9 в скоєні крадіжок телят віком приблизно 1 рік та вагою 200 кг. в середині червня 2017 року, в кінці червня 2017 року, в середині липня 2017 року, на початку серпні 2017 року, в кінці серпня 2017 року та в кінці серпня 2017 року, які належали ОСОБА_5 .
Згідно роз`яснень, даних у п.23 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 29.06.1990 р. "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок
Відсутність належних доказів крадіжки телят віком приблизно 1 рік та вагою 200 кг. в середині червня 2017 року, в кінці червня 2017 ркоу, в середині липня 2017 року, на початку серпні 2017 року, в кінці серпня 2017 року та в кінці серпня 2017 року, породжують у суду сумнів щодо доведеності обвинувачення, які повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Тому по факту таємного викрадення належних ОСОБА_5 телят віком приблизно 1 рік та вагою 200 кг. в середині червня 2017 року, в кінці червня 2017 року, в середині липня 2017 року, на початку серпні 2017 року, в кінці серпня 2017 року та в кінці серпня 2017 року, обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно виправдати в зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні вказаних криміальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєні криміальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, , виправдати за недоведеності участі обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1