справа № 488/3991/20
провадження № 1-кп/488/202/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року Корабельний районний суд м.Миколаєва в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0001347 від 01.09.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, непрацюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року приблизно о 22-10 годині ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №33 по вул.Океанівській в м.Миколаєві, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , та за раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на заволодіння її майном, із застосуванням насилля небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, напав на ОСОБА_6 , для подолання опору якої ОСОБА_3 обома руками здавив шию ОСОБА_6 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у виді перелому тіла під`язикової кістки та здавлення м`яких тканин шиї, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також наніс удар в ділянку лівого плеча, від чого у потерпілої виникли тілесні ушкодження у виді садна лівого плеча, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок здавлення шиї потерпіла ОСОБА_6 втратила свідомість, а обвинувачений ОСОБА_3 , заволодів належним ОСОБА_6 майном, зокрема:
- мобільним телефоном марки Apple моделі Iphone Xs Max, номер моделі МТ512Х/А з об`ємом пам`яті 64 Гб, білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 15621 грн. 40 коп., у прозорому силіконовому чохлі вартістю 33 грн. 33 коп.;

- жіночою сумкою чорного кольору вартістю 916 грн. 67 коп.;

- грошовими коштами в сумі 100 доларів США, що станом на час вчинення злочину становило 2747 гривень за офіційним курсом НБУ;

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий 30.08.2019 року на ім`я ОСОБА_6 .

Заволодівши вище вказаним майном потерпілої, ОСОБА_3 з місця пригоди зник, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 19 318 грн. 99 коп.

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Під час досудового розслідування, мобільний телефон у чохлі та сумка, повернуті потерпілій.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за висунутим обвинуваченням не визнав. Давати покази відмовився.

Потерпіла ОСОБА_6 в ході розгляду справи пояснила, що проживає в м.Одеса, а в м.Миколаєві знаходяться її родичі, зокрема бабуся та дідусь, до яких вона приїхала в кінці серпня 2020 року. 31 серпня 2020 року на вул.Соборній в м.Миколаєві придбала в обмінному пункті валют 100 доларів США, потім з подругою знаходилася на вул.Декабристів, звідки о 21-20 годині виїхала до Корабельного району на маршрутному таксі. Вийшла на зупинці по вул.Океанівська приблизно о 21-40 годині та направлялася додому. По дорозі слухала музику через безпровідні навушники. На лівій руці в районі ліктьового згибу тримала сумочку, в якій знаходилися її телефон марки Iphone Xs Max 10, дві пари ключів від квартир, 100 доларів США, її банківська картка та паспорт ( ID картка), сонцезахисні окуляри, помада, антисептик і маска. Рухаючись повільно через незручне взуття, прямувала стежкою навпроти магазину з назвою 1001 дрібниць, коли відчула як ззаду хтось обома руками стиснув з силою її шию. Опору вона не чинила, розгубилася, лише відвела руку назад, та відчула, що на нападнику одяг з трикотажної тканини, але самого нападника не бачила. Від стискання шиї втратила свідомість, а коли прийшла до тями, то лежала на землі без взуття, сумки поруч не було. Підвелася та побігла в бік свого дому, від перенесеного стресу плакала. По дорозі біля ринку по вул.Самойловича їй назустріч йшли невідома жінка з сином та собакою, до яких вона підбігла, повідомила про напад на неї. Жінка стала телефонувати до поліції, а молодий чоловік направився з нею та собакою до місця нападу, де залишилися її взуття та на землі інші речі, які знаходились в її сумці, зокрема: окуляри, картка банківська, помада, ключі, один навушник, який злетів з неї, футляр від навушників та антисептик. Вона зібрала ці речі та тримала їх в руках, і в цей час прибули працівники поліції. У наданий ними пакет вона склала вказані речі та передала слідчому із заявою. Сумка, телефон та грошові кошти в сумі 100 доларів США зникли. Працівникам поліції вона повідомила, що може відстежити місце знаходження її телефону по геолокації. На місці з телефону працівників поліції зайшла до відповідної програми у мережі Інтернет та спільно на патрульному автомобілі вони направилися до місця знаходження телефону згідно даних сайту з відстеження телефону. За картою відстеження прибули до кафе Класік неподалік від Палацу культури по пр.Богоявленському. Точне місце розташування програма не показує, тому вона залишилася в машині, а працівники поліції оглядали місцевість та виявили її телефон в смітнику біля лавки. Вона бачила, що на телефон надходять дзвінки від її родичів, однак взяти телефон в руки та відповісти на дзвінки їй не дозволили, телефон помістили в пакет. У відділку поліції від неї відібрали пояснення. Направлення на медичне освідування не надали, так як на той час видимих слідів тілесниїх ушкоджень не мала. В цей же день за нею у відділок приїхав її чоловік та забрав додому до м.Одеси. Наступного дня її самопочуття погіршилося, боліло горло, шия, щелепа, у зв`язку з чим вона звернулася до лікарні. Коли за направленням лікаря зробила відповідні обстеження, то виявилося, що має ушкодження у виді перелому під`язикової кістки, також зафіксована садна на плечі, яке вона вважає, виникло при її падінні від втрати свідомості під час нападу. У зв`язку з виявленими тілесними ушкодженнями лікарем здійснено повідомлення на службу 102 та в подальшому дані медичні документи були надані слідчому та за його направленням вона пройшла медичну експертизу. За призначенням лікаря проходила відповідне лікування. Окрім того, у зв`язку з даним нападом була змушена звернутися до лікаря- психолога, оскільки пропав сон, відчувала постійний страх, бачила сни, пов`язані з нападом, боялася залишатися сама. Наразі залишився страх перебування в оточенні невідомих людей. За психологічним станом до цього часу вимушена проходити лікування.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 пояснила, що підтримувала із обвинуваченим ОСОБА_3 близькі стосунки. Під час його перебування в слідчому ізоляторі спілкувалися по телефону, а з червня 2020 року після зміни йому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, стали проживати разом. Натомість з липня 2020року поведінка обвинуваченого до неї змінилася, він став наносити їй тілесні ушкодження, вчиняв на неї психологічний тиск погрозами та своєю поведінкою, через що вона боялася не підкорятися йому та вчиняти дії всупереч його волі. 31.08.2020 року вона проживала з ОСОБА_9 в квартирі своєї матері в АДРЕСА_3 . О пізній годині, ОСОБА_3 , якого на той час вдома не було, зателефонував їй та вимагав вийти йому назустріч, проте вона повідомила, що вкладає дитину спати, тому вийти не може. Тоді ОСОБА_3 став наполегливо телефонувати її подрузі ОСОБА_10 , яка в той час знаходилася у них в гостях, та знову вимагав, щоб вона вийшла на вулицю, на що вона знову пояснила, що вийти не може. Приблизно о 23 годині ОСОБА_3 прийшов додому збуджений та розповів, що пограбував дівчину, яку душив, а коли та втратила свідомість, забрав у неї сумочку, в якій виявив телефон моделі Айфон 10 та 100 доларів США. Сумочку викинув на дах гаражу, а телефон кинув у смітник у дворі їх будинку, 100 доларів вимагав обміняти наступного дня, сам цього робити не хотів, щоб не бути зафіксованим на камерах відеоспостереження обмінного пункту. Через декілька хвилин вони вийшли на вулицю, щоб пошкодити викинутий ним у смітник телефон, аби завадити відстежуванню місця його знаходження, але біля сміттєвої корзини побачили працівників поліції, які оглядали його, тому забрати телефон не встигли, обминули їх та пішли далі. Наступного дня поїхали до обмінного пункту, розташованого по вул.Нікольській в м.Миколаєві, де на вимогу ОСОБА_3 вона обміняла 100 доларів США, отримавши приблизно 2700 грн., а він сам в цей час чекав її на вулиці біля цього ж пункту. Обмінявши гроші, вона віддала їх ОСОБА_3 , а той в свою чергу повернув частину грошей їй.

02.09.2020 року ОСОБА_3 було затримано в їх квартирі. Як з`ясувалося, її мати почула розмову про напад на дівчину та повідомила про це працівників поліції. Оскільки вона боялася ОСОБА_3 , то про обставини повідомленого їй обвинуваченим та здійснені нею на його вимогу дії з обміну валюти, розповіла працівникам поліції лише після того як ОСОБА_3 було обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_8 . В липні 2020 року, коли вона з сином ОСОБА_12 та онукою проживала на дачі, донька зателефонувала їй та попросила дозволу пожити у них декілька днів ОСОБА_3 , на що вона дала згоду. При цьому знала, що відносно ОСОБА_3 здійснюється кримінальне провадження та обрано міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Дізнавшись про те, що ОСОБА_3 наносив її донці тілесні ушкодження, вона телефонувала до поліції та повідомляла про ці обставини, але донька написати скаргу відносно ОСОБА_3 відмовилась. Потім донька та ОСОБА_3 з`їхали від неї, але 24 серпня 2020 року, донька знову звернулася з проханням пожити у неї. 30 серпня 2020 року вона, з сином та онукою приїхала додому, та ОСОБА_3 на той час ще проживав в її квартирі у кімнаті доньки.

Наступного дня, тобто 31.08.2020 року, о пізній годині, вона проходила повз кімнату доньки, де остання знаходилася з подругою ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , та почула розповідь ОСОБА_3 про те, що він пограбував дівчину, викрав 100 доларів, а телефон дівчини викинув у смітник. Дочекавшись наступного дня, вона запитала у доньки щодо розповіді ОСОБА_3 , зокрема чи він когось пограбував, на що донька лише підтверджуючи кивнула головою, але нічого не розповіла. Тоді вона зателефонувала дільничному інспектору та намагалася з`ясувати чи дійсно 31.08.2020 р. мало місце пограбування дівчини, оскільки у неї є підстави вважати, що таке мало місце та вона знає винного, на що останній обіцяв з`ясувати такі обставини, а пізніше зателефонував та підтвердив, що напередодні мало місце пограбування. Тоді вона повідомила, що до цього може бути причетний ОСОБА_3 , який знаходиться наразі в її квартирі, на що працівник поліції вказав знаходитися за місцем проживання та чекати приїзду оперативної групи. Вранці 02.09.2020 року вона сховала ключі від дверей, щоб ОСОБА_3 не мав можливості покинути її квартиру, та приблизно о 07 годині до них прибули працівники поліції, які розбудили обвинуваченого, задавали запитання щодо місця його перебування 31.08.2020 р. у вечірній час, а пізніше їх всіх забрали до відділку поліції, де вони надавали пояснення. В той же день ОСОБА_3 відпустили, але вона категорично заборонила йому з`являтись в її квартирі. Однак чула як обвинувачений телефонував її донці, погрожував фізичною розправою, вимагав зустрітись із ним. 08.09.2020 року ОСОБА_3 забрав доньку до смт.Воскресеньк, вона намагалася зв`язатися з донькою, з`ясувати чи з нею все добре, але донька не телефон не відповідала. Наступного дня донька зателефонувала сама та повідомила, що їде додому, але просила зустріти, щоб сплатити за проїзд. Оскільки вона боялася, що ОСОБА_3 буде із нею, то звернулася до дільничного та працівника поліції, який вів справу щодо пограбування, та просила захисту від ОСОБА_3 , тому останні поїхали зустрічати доньку з нею. Донька приїхала зі слідами побоїв, повідомила, що була побита ОСОБА_3 . По дорозі працівники поліції запитували у доньки чи не розповідав ОСОБА_3 про місце, де викинув сумку пограбованої дівчини, але донька нічого пояснити не змогла. Зі слів працівників поліції вона знала де сталося пограбування та шлях руху ОСОБА_3 від місця нападу до їх будинку, тому у цей же день попросила сина піти з нею, та по дорозі попросила його допомоги віднайти сумку пограбованої дівчини. Разом з сином вони обійшли всі ларьки та одноповерхові магазини від ринку по АДРЕСА_4 до магазину 1001 дрібниця. Син залазив на дахи, але нічого не знаходив. Коли вони проходили по АДРЕСА_4 в бік магазину1001 дрібниця, то побачили гараж. Син по стіні зачепився за дах та підтягнувся, щоб зазернути на дах гаражу, після чого повідомив, що бачить якусь сумку. Вона попросила сина залізти на дах та за допомогою зірваної гілки, не чіпаючи руками, скинути сумку на землю, що він і зробив. Сумка була невелика, чорного кольору з металевою пластиною з написом DIOR. Гілками вона розкрила сумку та побачила в ній паспорт, після чого викликала працівників поліції, які прибули приблизно через півгодини. До їх приїзду, вони з сином чекали на місці, сумка постійно знаходилася в полі їх зору. Працівники поліції у присутності понятих оглянули дану сумку, в якій виявили паспорт на ім`я ОСОБА_14 та 5-ть гривень.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_12 пояснив, що є братом ОСОБА_8 . В серпні 2020 року його сестра привела додому ОСОБА_3 , та він знаходився деякий час у них, потім з сестрою поїхав до смт.Воскресеньк. На початку вересня 2020 року його мати ОСОБА_11 попросила піти з нею, та по дорозі розповіла, що ОСОБА_3 викрав сумку, яку в подальшому закинув на дах якоїсь будівлі та попросила допомогти її віднайти. Вони пройшли всі одноповерхові ларьки та будови від ринку по АДРЕСА_4 в бік магазину 1001 дрібниць, де він за проханням матері, залазив та оглядав дахи, і на даху гаражу по вул.Самойловича неподалік від Корабельного районного суду побачив сумку. За вказівкою матері, зламаною гілкою скинув сумку на землю, після чого вони викликали працівників поліції. Вони з матір`ю залишалися на місці та сумка постійно знаходилася в полі їх зору. Сумка була маленька, чорного кольору з металевою вставкою. При огляді, працівники поліції виявили в ній паспорт, на чиє ім`я не пам`ятає.

На доведеність вини ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням, прокурором також надано письмові докази, зі змісту яких, на підтвердження часу, місця та способу заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 свідчить протокол прийняття заяви від потерпілої 31 серпня 2020 року о 22-25 годині, відповідно до якого остання повідомила, що 31.08.2020 року приблизно о 22-10 годині невідома особа, знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , із застосуванням насильства, відкрито викрала, належне їй майно (а.с. 68 т. 1).

Згідно рапорту працівника Управління патрульної охорони в Миколаївській області, 31.08.2020 р. о 22-15 годині надійшло повідомлення зі служби 102, згідно якого, біля магазину 1001 дрібниць до заявниці підбігла дівчина та прохала викликати працівників поліції, повідомивши, що на неї ззаду напав невідомий, душив, забрав сумку, в якій зберігались ключі, телефон Айфон 10, гроші. Дівчина повідомила також, що втратила свідомість, коли прийшла до тями - побігла до людей (а.с. 67 т.1).

Згідно заяви ОСОБА_15 від 07.09.2020 року, нею було видано працівникам поліції запис камер відеоспостереження з будівлі приватної стоматології, розташованої по вул.Самойловича, 31 в м.Миколаєві.

Відповідно до протоколу огляду даного відеозапису, на якому мається два відеофайли з записом за 31.08.2020 року з початком відліку о 21:11:45 годині, зафіксовано худорляву жінку, одягнуту в чорні короткі шорти, кофту з довгим рукавом, босоніж, речі при ній відсутні. На другому відеозапису, за обліком часу з 21:15:17 годині з`являється та ж сама жінка, поруч з якою прямує худорлявий чоловік, утримуючи на повідку собаку.

Зміст даного відеозапису безпосередньо досліджений під час розгляду справи, та в ході якого потерпіла впізнала себе та хлопця із собакою, і жінку, яка йшла позаду них, пояснивши, що саме до цих осіб вона звернулася по допомогу після нападу, та з якими повернулася на місце пригоди. Даний запис фіксує місце, розташоване в безпосередній близькості від місця нападу на неї.

Щодо часу запису, який на даному відео відрізняється від даних рапорту щодо надходження повідомлення про напад, на одну годину, то прокурор посилається на відхилення цього часу, через неналаштування відеокамери після переведення часу у зв`язку з переходом на весняно-літній період, та в дійсності зафіксовані події не о 21, а о 22 годині, що також підтверджується даними рапорту працівника поліції про надходження повідомлення на службу 102.

Протоколом огляду місця події від 31.08.2020 року, проведеного з 22-35 до 23-10 годині, з пояснень ОСОБА_6 зафіксовано місце здійсненого відносно неї нападу, зокрема ділянка місцевості біля будинку №33 по вул.Океанівській в м.Миколаєві, та додано фототаблицю вказаної місцевості (а.с. 69 т.1).

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_6 , останньою видано належні їй та зібрані нею у місці нападу речі, що зберігалися в її сумці, зокрема: банківську картку, навушники до телефону, сонцезахисні окуляри, дві зв`язки ключів, гігієнічну помаду, пластиковий прозорий флакон з антисептиком, ланцюжок з кулоном. Дані предмети відповідно до протоколу від 01.09.2020 року оглянуто, та постановою слідчого визнано речовими доказами і під розписку передано потерпілій ОСОБА_6 (а.с. 74 80 т.1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 31.08.2020 року, проведеного з 23-35 год. до 00 год., оглянуто ділянку місцевості, розташовану навпроти будинку АДРЕСА_6 , на якій встановлено металеву урну. У вказаній урні виявлено мобільний телефон марки Iphone білого кольору в прозорому силіконовому чохлі, що поміщений до спецпакету №ЕХРО250053. До протоколу додано фототаблицю із зображенням місцевості та виявленого майна (а.с. 72 т. 1).

Про обставини виявлення даного майна в судовому засіданні пояснила потерпіла ОСОБА_6 , зокрема, вказавши, що за допомогою спеціальної комп`ютерної програми, змогла відстежити разом із працівниками поліції місце, звідки виходив сигнал геолокації її мобільного телефону.

Постановою слідчого від 02.09.2020 р. вище вказаний мобільний телефон, сім-карта оператора мобільного зв`язку Водафон, силіконовий чохол, визнано речовими доказами (а.с.131 т.1).

За висновком експерта №989 від 07.09.2020 року, на чохлі та мобільному телефоні виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними, при цьому генетичні ознаки клітин, що домінують серед змішаних належать невстановленій особі жіночої статі (а.с. 92 т. 1).
Згідно з протоколом огляду предмету від 11.09.2020 року, вище вказаний телефон у силіконовому чохлі був оглянутий у присутності потерпілої ОСОБА_6 , за даними якої введено пін-код, після чого телефон розблоковано (а.с. 128 т. 1). До протоколу долучено фототаблицю зображення оглянутих мобільного телефону та наявної в ньому сім-карти оператора мобільного зв`язку Водафон.

Того ж дня, згідно з протоколами відібрання зразків для експертизи від 11.09.2020 р. у потерпілої ОСОБА_6 відібрано зразки папілярних узорів та букального епітелію (а.с. 134 т.1).

За даними висновку експерта №1063 від 02.10.2020 р., при порівнянні даних зразків зі зразками генетичних клітин, виявлених на мобільному телефоні марки Iphone 10 Xs Max та прозорому силіконовому чохлі, дослідженими згідно з наведеним вище висновком експерта №989 від 07.09.2020 року, генетичні ознаки клітин з ядрами, що домінують серед змішаних генетичних ознак на чохлі та мобільному телефоні збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (а.с. 140 т.1).

За даними рапорту за зверненням інформаційного характеру до Корабельного відділу поліції, 09.09.2020 року о 20-05 годині надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Самойловича, неподалік від Корабельного районного суду нею знайдено жіночу сумочку (а.с. 150 т.1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.09.2020 року, оглянуто ділянку місцевості по АДРЕСА_4 , за участю заявниці ОСОБА_11 та понятих ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , де поряд з капітальною будовою гаражного боксу, на шару з опалого листя виявлено жіночу сумку чорного кольору з брелоком металевим з написом DIOR, всередині якої виявлені маска медична, купюра номіналом 5-ть гривень та паспорт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 151 т.1).

Обставини віднайдення даної сумки в судовому засіданні пояснили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на підтвердження чого свідчать дані відеозапису, що здійснений з камери відеоспостереження будови по АДРЕСА_4 , що виданий ОСОБА_18 працівникам поліції згідно її заяви від 10.09.2020 р. (а.с. 199 т. 2).

Під час огляду вказаного відеозапису, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомили, що саме вони зафіксовані на відео у той час як шукали сумку пограбованої дівчини, віднайшли її на даху гаражу по АДРЕСА_4 та скинули на землю, після чого викликали працівників поліції, які у присутності понятих оглянули та упакували дані речі (а.с.202 т.2).

Відповідно до протоколу відібрання зразків для експертизи від 02.09.2020 р. у свідка ОСОБА_3 , як можливо причетного до вчинення вищевказаного злочину, відібрано зразки букального епітелію (а.с.116 т.1), генетичні ознаки якого встановлено відповідно до висновку експерта № 1006 від 01.10.2020 р. (а.с. 119 т.1)

За даними висновку експерта №1064 від 05.10.2020 року, генетичні ознаки клітин з ядрами, що виявлені на паспорті вигляду ID-картки на ім`я ОСОБА_6 , збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 .

Походження генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на паспорті від ОСОБА_6 виключається.

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на сумці є змішаними, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_3 та зразка букального епітелію ОСОБА_6 (а.с. 155 т.1)

Дані предмети оглянуто (протокол огляду предметів від 08.10.2020 року), постановою слідчого визнано речовими доказами та передано потерпілій ОСОБА_6 на зберігання (а.с. 165-166, 189 т.1).

Окрім того, в ході судового розгляду досліджено відеозапис з камер відеоспостереження Миколаївської операційної каси №8 Товариства з обмеженою відповідальністю ІНОМЕ ГРУП у проміжок часу з 12-00 по 12-30 годину від 01.09.2020 року (а.с. 196-198 т.2), на якій зафіксовані свідок ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_3 під час обслуговування свідка ОСОБА_8 у вказаному пункті обміну валют. В ході судового розгляду, свідок ОСОБА_8 , під час перегляду за її участю даного відеозапису, підтвердила, що саме вона та ОСОБА_3 зафіксовані на відео, у той час як вона зайшла до обмінного пункту, де за вимогою ОСОБА_19 здійснила обмін наданих ним 100 доларів США, а останній залишився чекати її на вулиці, після чого вони разом пішли.

Щодо розміру завданих потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків, пов`язаних із заволодінням її майном, то ринкова вартість вище вказаної жіночої сумочки підтверджена висновком експерта №1505 від 20.10.2020 р. та становить 916 грн. 67 коп. (а.с. 169-179 т.1).

Згідно з висновком експерта №1509 від 20.10.2020 р., ринкова вартість мобільного телефону Iphone 10 Xs Max станом на 31.08.2020 р. могла становити 15 621 грн. 40 коп., вартість прозорого силіконового чохла до вказаного телефону 33 грн. 33 коп. (а.с. 180 т.1).

Стосовно насильства, яке охоплюється кваліфікацією, визначеною ч.1 ст.187 КК України, то відповідно до роз`яснень, наведених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (ст.187 КК), слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, тощо).
Як слідує з висновку експерта №1127 від 09.10.2020 р., у потерпілої ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла під`язикової кістки, здавлення м`яких тканин шиї, садни лівого плеча, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів.

Утворення даних тілесних ушкоджень в строк вказаний у постанові, зокрема 31.08.2020 р. не виключається.

По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться: перелом під`язикової кістки, здавлення м`яких тканин шиї до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; садна лівого плеча до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді перелому під`язикової кістки, здавлення м`яких тканин шиї могли утворитися від дії тупих твердих предметів, не виключено при здавленні органів шиї руками, та рукою зігнутою в ліктьовому суглобі.

Тілесне ушкодження у виді садна лівого плеча могло утворитися від ударної дії будь-яким тупим предметом, не виключено руками, ногами та іншими.

Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину виключається (а.с. 108-110 т.1).

Аналізуючи викладене, оцінивши вищенаведені письмові докази, аналізуючи покази потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням, зокрема в нападі з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.1 ст. 187 КК України.

Окрім того, стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням були надані також інші документи, дослідивши та оцінивши які, суд дійшов висновку про відсутність в них інформації, яка б мала доказове значення у справі.

Зокрема, акт застосування службової собаки від 31.08.2020 року, відповідно до якого у місці виявлення мобільного телефону, залишився слід можливого злочинця, взявши який та прослідувавши 40 м. службова собака припинила свою роботу.

Протокол огляду місця події від 02.09.2020 р., відповідно до якого оглянуто кімнату квартиру АДРЕСА_7 , де виявлено особисті речі власників.

Відеозапис з камери відеоспостереження магазину №1001 мелочь, розташованого в АДРЕСА_8 , виданий добровільно ОСОБА_20 , на якому ніби-то зафіксовано тіні двох осіб одна за одною в проміжок часу 21:10:29 та 21:10:35 по іншій стороні дороги від місця розташування магазину, а о 21:19:19 прибуття автомобілю патрульної поліції.

В той же час, суд зауважує, що тіні від осіб, не надають можливість ідентифікувати самих осіб. Більш того, під час огляду в судовому засіданні даного відеозапису, зафіксовані у протоколі огляду даного диску від 08.09.2020 року обставини, не знайшли свого підтвердження.

Доказове значення даних документів стороною обвинувачення не обгрунтовано, однак останнє не спростовує висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_3 , які базуються на підставі інших доказів, про які зазначено вище та показів потерпілої і свідків.

Щодо посилання захисника на те, що у ОСОБА_3 були відібрані зразки для експертизи 02.09.2020 року та під час віднайдення сумки були в розпорядженні працівників поліції, а тому могли бути сфальсифіковано нанесені ними на сумку та паспорт ОСОБА_6 , з огляду на що, вказував про невідповідність даних доказів, а також похідних доказів принципу доведеності поза розумним сумнівом, то суд вважає необхідним відхилити ці доводи з наступних міркувань.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 09.09.2020 року, огляд місцевості по АДРЕСА_4 , де віднайдена сумка потерпілої, проведено за участі понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , у присутності яких віднайдені речі, зокрема: жіноча сумка, маска медична, грошова купюра та паспорт на ім`я ОСОБА_6 , були поміщені у присутності цих же понятих у спецапакет №EХРО332984, та у цьому ж пакуванні були передані експерту, що слідує з висновку експерта від 02.10.2020 р. №1064.

Стосовно посилання захисника на неможливість приймати до уваги покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_8 щодо нібито почутої ними розповіді ОСОБА_3 про здійснений ним напад, як такі, що фактично є показами з чужих слів, то дане твердження, є помилковим, адже свідки давала покази про події, які вони сприймала безпосередньо від обвинуваченого, а не від іншої особи, а тому не підпадають під поняття «показання із чужих слів».

Щодо посилання захисника під час допиту свідка ОСОБА_11 на неможливість приймати до уваги її покази, як особи зацікавленої у результаті розгляду справи, то суд вважає необхідним відзначити, що хоча мотиви викриття ОСОБА_11 обвинуваченого і носили особистий характер, однак останнє не є безумовною підставою не довіряти її показам, та правдивість яких не викликає сумніву, адже останні повністю узгоджуються з показами інших свідків, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , а також дослідженими безпосередньо судом письмовими доказами.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд, керуючись статею 65 Кримінального кодексу України, виходе з санкції статті, яка передбачає покарання за вчинене, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу винного, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, санкція ч.1 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

Щодо характеру та ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, то ОСОБА_3 вчинено тяжкий злочин, при цьому, слід відзначити спосіб, який обрав ОСОБА_3 для заволодіння майна, застосувавши до потерпілої таке фізичне насильство, яке свідчить про значну суспільну небезпеку цих дій.
Обставини, що обтяжують, як і такі, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є раніше не судимим.
В той же час суд враховує, що обвинувачений вчинив даний злочин будучи обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, за яким йому було змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, умови якого ним було порушено, змінено місце проживання та в цей час скоєно даний злочин. Також суд враховує, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, для обміну викраденої іноземної валюти двався до залучення іншої особи, розуміючи знаходження останньої під його психологічним контролем, фактично втягуючи іншу особу у протиправну діяльність, та що свідчить про значну суспільну небезпеку особи обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене, визначаючи міру покарання, яке з огляду на санкцію ч.1 ст.187 КК України, передбачене лише у виді позбавленні волі, з урахуванням принципів справедливості, а також співмірності покарання із тяжкістю та обставинами скоєного, враховуючи особу винного, суд вважає, що запропонована прокурором міра покарання у виді семи років позбавлення волі відповідає як тяжкості вчиненого злочину, обставинам скоєного нападу, що здійснений із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, так і особі винного.
Щодо речових доказів, то долю останніх слід вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Стосовно строку, з якого слід рахувати початок терміну відбування ОСОБА_3 покарання, то необхідно відзначити, що відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано за іншим кримінальним провадженням іншим судом, тому суд вважає за необхідне термін відбування покарання за даним вироком рахувати з часу його постановлення, не обвираючи відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 належить стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні, всього в сумі 41 895 грн. 33 коп.
Окрім того, у справі представником потерпілої адвокатом ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, зокрема вартості пошкодженого майна жіночої сумочки, що була повернута ОСОБА_6 у непридатному для використання стані, та викрадених у неї 100 доларів США, також моральної шкоди в сумі 30000 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн.
Потерпілою ОСОБА_6 в ході розгляду справи цивільний позов підтримано в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 не визнав.
Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
За даними зберігальної розписки від 25.11.2020 року, потерпіла ОСОБА_6 , серед іншого майна, отримала від слідчого, в тому числі сумку чорного кольору з брелоком DIOR.
Відповідно до протоколу огляду предметів від 08.10.2020 року, у присутності потерпілої, серед іншого майна, в тому числі оглянуто вище вказану сумку із зазначенням її характерних ознак, при цьому відсутні будь-які дані про наявність пошкоджень даного майна, що свідчать про її непридатний для використання стан.
Відповідно до висновку експерта №1505 від 20.10.2020 р., об`єктом дослідження якого була вказана вище жіноча сумочка, слідує, що сумка була у використанні, на поверхні корпусу незначні потертості, подряпини та забруднення.
В той же час, будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність пошкоджень, не пов`язаних із її повсякденним використанням власницею, та її фактичним знищенням, суду не надано.
За такого, підстави до стягнення вартості вказаного майна, зокрема жіночої сумки, належної потерпілій, з огляду на відсутність доказів, які б вказували про пошкодження даного майна внаслідок протиправних дій обвинуваченого, відсутні.
В іншій частині, зокрема щодо стягнення викрадених у потерпілої ОСОБА_6 100 доларів США, з огляду на доведеність вини ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням та обсягу майна, у заволодінні якого встановлено його вину, то відповідно до ст.ст.56, 127-129 КПК України, ст.1177 ЦК України, вимоги потерпілої в цій частині підлягають задоволенню.
При цьому, виходячи з положень ст.192 ЦК України, вказана сума підлягає стягненню у еквіваленті до національної валюти України на день постановлення вироку.
Щодо вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн., то відповідно до пункту 1 частини першої статті 118 КПК України - процесуальні витрати складаються, в тому числі, із витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт. За таким же принципом визначається розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК).
З огляду на викладене, положення ст.ст.118, 120, 124, 126 КПК України, наданих потерпілою доказів щодо розміру цих витрат відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 59 т.1), проведених адвокатом робіт з підготовки процесуальних документів, складності та тривалості розгляду справи, під час якої адвокат ОСОБА_21 приймав безпосередню участь для захисту інтересів потерпілої, суд вважає необхідним вимоги ОСОБА_6 у цій частині задовольнити в повному обсязі, та стягнути з обвинуваченого на її користь документально підтверджену суму, понесених нею витрат на правову допомогу, в розмірі 10 000 грн.
Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд керується положеннями ст.ст.23, 1167 ЦК України, приймає до уваги роз`яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, враховує конкретні обставини заподіяння потерпілій шкоди, ступінь і характер негативних наслідків, що настали для потерпілої у зв`язку з перенесеним нападом, то є безумовним право потерпілої на відшкодування, перенесених моральних страждань.
Визначаючи розмір такого відшкодування, суд приймає до уваги, що потерпілій під час нападу завдано, в тому числі середньої тяжкості тілесні ушкодження, перенесення потерпілою емоційного стресу, що супроводжувався почуттям тривоги та страху, втрати сну та спокою, та у зв`язку з цим вона була змушена звернутися за допомогою психолога, на підтвердження чого суду надано запис лікарняної картки потерпілої, згідно якої з 14 вересня 2020 року остання протягом двох місяців проходила курс психокорекції через здійснений на неї 31.08.2020 року напад, та, як пояснила потерпіла в ході судового розгляду, за своїм психологічним станом вона проходить лікування у лікаря-психолога до цього часу.
За таких обставин, керуючись принципом розумності, справедливості та співмірності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, адже відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 грн відповідатиме характеру отриманої потерпілою психологічної травми та глибині її душевних страждань, перенесених внаслідок протиправних дій обвинуваченого.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обиралась.
Термін відбування ОСОБА_3 покарання за даним вироком у виді семи років позбавлення волі обчислювати з часу його постановлення, тобто з 03 червня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області 29.10.2014 року, на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0001347 від 01.09.2020 року, в сумі 41 895 (сорок одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 33 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області 29.10.2014 року, на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_9 , фактично мешкає: АДРЕСА_10 , у відшкодування матеріальної шкоди 100 Доларів США, що на день постановлення вироку за офіційними даними НБУ становить 2734 (дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 49 коп., у відшкодування моральної шкоди 30 000 (тридцять тисяч) грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі - 10 000 (десять тисяч) грн.
Речові докази: мобільний телефон Iphone 10 Xs Max у силіконовому чохлі та з сім-картою оператора Водафон, жіночу сумку чорного кольору з брелоком DIOR, паспорт на ім`я громадянки України ОСОБА_6 , грошову купюру номіналом 5 грн., медичну маску, банківську картку приватБанк, навушники Apple AirPods в пластиковому футлярі, сонцезахисні окуляри, дві зв`язки ключів, помаду, флакон з антисептиком, ланцюжок з кулоном з металу білого кольору, які передані на зберігання ОСОБА_6 , залишити останній за належністю;
записи з камер відеоспостереження з магазину ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою : АДРЕСА_8 , приватного кабінету Стоматологія за адресою: м. Миколаїв, вул.Океанівська, 31, ТОВ ІНОМЕ ГРУП за адресою: м.Миколаїв, вул.Нікольска, 54, будинку №24 по вул.Самойловича в м.Миколаєві залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1