Провадження № 11-кп/824/2159/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

08 червня2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 4 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що має середню спеціальну освіту, офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого:

вироком Святошинського районного суду міста Києва від 06.05.2009 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн;

вироком Солом`янського районного суд міста Києва від 25.08.2009 за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 років 6 місяців. На підставі статей 71, 72 КК України попередній вирок від 06.05.2009 ухвалено виконувати самостійно;

вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 18.06.2014 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309 КК України, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 14.03.2018 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільненого 12.09.2018 по відбуттю строку покарання,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.

Зараховано ОСОБА_7 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.10.2020 року по 22.10.2020 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засудженим за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 21.10.2020 року, приблизно об 11:00 ОСОБА_7 перебував у торговій залі гіпермаркету «Ашан» по просп. С.Бандери, 15-а у місті Києві, де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_7 взяв з полиць товар, а саме: Форель Філе (арт. 840), вагою 1,684 г, вартістю 349,43 грн (без урахування ПДВ), балик «Традиційний» (арт. 85), вагою 2,038 г, вартістю 421,08 грн (без урахування ПДВ), горілку «Немірофф де люкс» (арт. 886), вартістю 133,34 грн (без урахування ПДВ) та помістив вказаний товар до свого рюкзака, який на той час знаходився при ньому.

Виконавши усі дії, які вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, маючи у своєму рюкзаку неоплачений вищевказаний товар на загальну суму 903,85 грн (без урахування ПДВ), належний ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», ОСОБА_7 вийшов за межу ліній кас гіпермаркету «Ашан» на просп. С. Бандери, 15а у місті Києві та направився до виходу з гіпермаркету, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений службою охорони гіпермаркету.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг би спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» майнову шкоду на загальну суму 903,85 грн (без урахування ПДВ).

Крім того, 29.11.2020 приблизно о 14:00 ОСОБА_7 перебував у торговій залі магазину «Fozzy» по просп. С.Бандери, 23 у місті Києві, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_7 взяв товар, а саме: ковбасу «Casaponsa Салями Танель з сиром с/в» (арт. 485754), вагою 1,744 г, вартістю 768,81 грн (без урахування ПДВ), капсули для прання «Tide Альпійська свіжість» (арт. 819108) у кількості 1 упаковка, вартістю 431,67 грн (без урахування ПДВ) та помістив вказаний товар до свого рюкзака, який на той час знаходився при ньому.

Виконавши усі дії, які вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, маючи у своєму рюкзаку неоплачений вищевказаний товар на загальну суму 1200,48 грн (без урахування ПДВ), належний ТОВ «Експансія», ОСОБА_7 вийшов за межу ліній кас магазину «Fozzy» на просп. С.Бандери, 23 у місті Києві та направився до виходу з магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений службою охорони магазину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг би спричинити майнової шкоди ТОВ «Експансія» на загальну суму 1200,48 грн (без урахування ПДВ).

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за обставин, коли останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, суд першої інстанції кваліфікував за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просив вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити, призначити обвинуваченому покарання у виді 1 року обмеження волі. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог захисник послався на те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає положенням ст. 65 КК України та таким, яке є явно несправедливим через суворість. Вважає, що враховуючи соціальні зв`язки обвинуваченого, а саме наявність непрацюючої дружини, малолітньої дитини, батьків похилого віку, скрутне матеріальне становище, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, достатнім було б покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Захисник в судове засідання, призначене на 08.06.2021 року, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив проводити розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 визнав винним себе у вчиненні інкримінованого злочину, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарги захисника, виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З вироку суду вбачається, що призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185КК України, суд дотримався вказаних вимог закону.
Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання щире каяття відповідно до ст. 66 КК України та обставини, що його обтяжує рецидив злочинів за ст. 67 КК України. Судом першої інстанції також враховані дані про особу винного, котрий на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, формально посередньо характеризується за місцем проживання, та те, що обвинувачений є раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень в тому числі й проти власності, судимості непогашені.

Враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також мотиви вчинення кримінального правопорушення та причини, внаслідок яких його не було доведено до кінця відповідно до положень ст. 68 КК України в сукупності зі ставленням ОСОБА_7 до вчиненого ним кримінального правопорушення, а також з огляду на дані про особу останнього, та на те, що він вчинив незакінчене кримінальне правопорушення, зваживши на позиції учасників судового провадження про вид та строк призначення покарання, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, і не вбачав підстав для призначення йому більш м`якого виду покарання, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Із таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та призначено ОСОБА_7 покарання, яке відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання колегія суддів не знаходить, а тому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києвавід 4 лютого 2021року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Суддя Суддя