Справа № 296/7509/20
Вирок
Іменем України

23 березня 2021 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000250 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

встановив:

31.08.2020 р. близько 07 год. 00 хв. в приміщенні коридору поблизу квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів між колишнім подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 долонею правої руки наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар в область обличчя, від чого остання вдарилась головою об раму дверей та впала на підлогу, втративши свідомість.

Крім цього, в цей ж день близько 15 год. 00 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_5 , у ході якого руками схопив останню за її верхні кінцівки, спричинивши останній фізичного болю, після чого долонею правої руки наніс потерпілій один удар в область обличчя.

У результаті вказаних дій, ОСОБА_4 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, обох верхніх та лівій нижній кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав та суду пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах, спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, прохав суд суворо його не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що дійсно 31.08.2020 р. при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, ОСОБА_4 спричинив їй тілесні ушкодження. На даний час будь-яких претензій до ОСОБА_4 вона не має, на суворості призначеного покарання не наполягає.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття у вчиненому. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінального проступку.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, немає постійного місця роботи та заробітку, потерпіла на суворості призначеного покарання не наполягає, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті Кримінального кодексу України, за якою за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 349, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1