Справа № 524/1390/18
Провадження № 1-кп/524/33/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

за участю перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000501 від 19.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуісі, Ахметського району, республіки Грузія, чеченця, громадянина Грузії, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, невійськовозобов,язаного, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2018 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи біля приміщення , де знаходиться охорона автостоянки, розташованої по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, проник на територію вищевказаної охороняємої автостоянки та відкрито для оточуючих, а саме контролера - приймальника ОСОБА_8 та її співмешканця ОСОБА_9 заволодів велосипедом марки «Ardis Fold», сіро-фіолетового кольору, вартістю 2129 грн., який належить потерпілій ОСОБА_6 ,на якому виїхав за межі территорії автостоянки , що охороняється , на вимоги ОСОБА_9 зупинитись та повернути велосипед, ОСОБА_5 ніяким чином не реагував . Протиправними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 була завдана матеріальна шкода на суму 2129 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав і пояснив, що приблизно у лютому 2018 року, точну дату та час він не пам`ятає, їхав з роботи, а саме із Кременчуцького молокозаводу, де працював висотником, працевлаштований на той час був офіційно. Він сів на маршрутне таксі і доїхав до кінцевої зупинки громадського транспорту «Молодіжний» м.Кременчука, де викликав таксі. В цей час до нього підійшов незнайомий чоловік, який представився як ОСОБА_10 , та запропонував йому придбати велосипед. В продуктовому магазині на кінцевій зупинці він придбав банку алкогольного напою «Рево», яку випив разом з продавцем велосипеду, після чого пішов з ним до стоянки. Таксі до нього того дня не приїхало, так як не було машин в цьому районі. Коли він із чоловіком на ім,я ОСОБА_10 прийшли до автостоянки , то останній на відстані приблизно 10 метрів показав йому велосипед , який продає . Він пішов на автостоянку, яка була огороджена парканом , а ОСОБА_10 стояв за парканом. На автостоянці знаходилось більше одного велосипеду. Охоронець на автостоянці запитав, чого він чіпає велосипед, на що ОСОБА_5 відповів, що це його велосипед, який він придбав, після чого посунув велосипед, що стояв поруч та був пристебнутий, сів на свій велосипед і поїхав. Криків охоронця про те , що необхідно зупинитись та повернути велосипед він не чув, хоча проблем зі слухом не має. Велосипед придбав приблизно о 21 год. 00 хв. 22 год. 00 хв., за 50 гривень, щоб їздити на ньому на роботу . Велосипед був невеликий за розміром, колір велосипеду не пам`ятає. ОСОБА_10 був вдягнений у чорну куртку з капюшоном та кепку, трохи вищий за нього, приблизно віком до сорока років, без особливих прикмет. Чоловіка на ім,я ОСОБА_10 він зможе впізнати при зустрічі. Велосипедів на стоянці знаходилось декілька, ОСОБА_10 продавав крайній велосипед, він не був пристебнутий, але біля нього лежав ланцюг для замикання велосипедів. Він був впевнений, що купив велосипед та не вважав, що він вчиняє злочин. Він поїхав на велосипеді додому, до селища Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області, та під час руху додому його зупинили працівники поліції. Працівникам поліції він показував службову перепустку для ідентифікації своєї особи та повідомляв, що придбав цей велосипед. На автостоянці коли він забирав велосипед бачив лише одного чоловіка, якому повідомив що придбав велосипед . Наміру переховуватися від будь - кого у нього не було, їхав проїзною частиною і встиг проїхати приблизно 10 хвилин до того, як був зупинений працівниками поліції. Того дня був одягнений у дублянку і білий шарф, на той час бороди не мав. Погода на дворі в той час була прохолодна, щодо ожеледиці та вітру не пам`ятає. Про те, що придбав велосипед, він казав і поліцейським, і слідчому, однак слідчий щодо фоторобота продавця нічого не питав. Алкогольні напої того дня вживав з продавцем велосипеду. На автостоянці бачив лише одного чоловіка, жінок не бачив.Чоловік як він вважав охоронець питав у нього , чий це велосипед, на що він відповів що його.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, його вина у скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами :

-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила , що в лютому 2018 року, точну дату та час не пам`ятає, вона залишила свій жіночий велосипед марки «Ardis Fold», сіро - фіолетового кольору, на автостоянці , яка розташована біля зупинки громадського транспорту «Молодіжний» м.Кременчука Полтавської області і три дні його не забирала. Потім їй зателефонувала її мати і повідомила, що у відділенні поліції, яке знаходиться в районі зупинки громадського транспорту «Техучилище» м.Кременчука знаходиться її велосипед і його необхідно забрати. Вона прийшла до відділення поліції, забрала свій велосипед і написала заяву, що претензій до працівників поліції вона не має. В поліції вона надавала показання, працівники поліції ій задавали питання чий велосипед, якого кольору, коли вона його поставила на автостоянку. В поліції їй показували тільки її велосипед. Вона забрала свій велосипед і пішла додому. Велосипед належить її племінниці , яка надала їй його у користування, але на даний час велосипед належить їй, так як сестра його ій подарувала . Автостоянка де вона залишала велосипед знаходиться в кінці мікрорайону «Молодіжний» м. Кременчука, велосипед вона завжди залишала біля приміщення охорони, де знаходяться і інші велосипеди. Вона не знала, що її велосипед викрали, їй про факт викрадення велосипеду повідомила її мати, якій про це повідомила невідома жінка. З приводу велосипеду, зателефонували саме їй,а не ОСОБА_11 , оскільки її мати знає, що вона їздила на роботу на цьому велосипеді. На автостоянці велосипед стояв, додатково нічим закріплений не був. Коли вона забирала велосипед із автостоянки , за нею слідкував охоронець, а саме чи бере вона свій велосипед. Будь-яких квитанцій на автостоянці не видають, вона просто сплачує за стоянку 1 грн. на добу і залишає велосипед. Охоронець на стоянці завжди один. Вона почала ставити велосипед на автостоянку з початку 2018 року, до цього вона їздила на велосипеді додому . Загалом вона залишала свій велосипед на цій стоянці приблизно 8 разів. Крім неї велосипедом ніхто не міг користуватись. Автостоянка огороджена парканом із металевих листів, приблизно 1 метр у висоту. Окрім, як через центральний вхід на автостоянку іншим чином неможливо попасти. В заяві в поліцію вона писала, що вона є власником велосипеду і внаслідок крадіжки шкода була завдана їй. Вважає , що велосипед знаходиться в спільній власності її та її племінниці, ОСОБА_12 . В день, в`їзд на автостоянку постійно відкритий. На її велосипеді був зламаний багажник і педаль. Просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 не суворе покарання.

-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою потерпілої ОСОБА_6 . Їй відомо, що її сестра поставила та автостоянку велосипед сіро-фіолетового кольору, який потім звідти викрали. Потім співробітники поліції повідомили, що велосипед знайшли і повернули сестрі. Велосипед їй віддала її мати , а вона його дала у користування своїй сестрі ОСОБА_6 . Крадіжка велосипеда була вчинена у 2018 році. Її сестра їздить на велосипеді на роботу і постійно залишає його на автостоянці. Велосипед був подарований її матір,ю її доньці, якій 11 років. Донька користувалася велосипедом приблизно 1 рік і вони велосипед надали у користування ОСОБА_6 . Її сестра не могла продати цей велосипед, оскільки це був подарунок їх матері її доньці . Вільно розпоряджатися велосипедом, який вона дала їй у користування, ОСОБА_6 не могла. Вона також може брати у сестри велосипед і користуватися ним. Її донька ОСОБА_12 , 2007 року народження, є власником викраденого велосипеду, але велосипед приблизно у 2015-2016 році вона подарувала своїй сестрі, так як донька і вона не користувались велосипедом . Велосипед був фіолетово-сірого кольору, з рамою, яка має можливість складатися.

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що в лютому 2018 року, приблизно о 22 год. 00 хв. 22 год. 30 хв., точну дату та час він не пам`ятає, бачив, як раніше невідомий йому чоловік прийшов на автостоянку , де його співмешканка ОСОБА_8 працює охоронцем , і почав брати велосипед. Спочатку чоловік взяв один велосипед, але той був пристебнутий, потім він взяв інший велосипед, і він почав казати чоловіку, що то не його велосипед, щоб він його залишив, але чоловік сів на велосипед і поїхав. Він побіг за чоловіком, але не наздогнав його. Він повернувся на автостоянку, і вони разом з ОСОБА_8 викликали поліцію . Стоянка огороджена металевим забором, але були відкриті ворота. Всі велосипеди стоять біля вікна будинку охорони автостоянки. Велосипед, який викрав обвинувачений був фіолетового кольору, жіночий. Чоловік, який викрав велосипед був чорнявий, на ньому був білий шарф, це був обвинувачений ОСОБА_5 , але на час викрадення велосипеду він був без бороди. Коли обвинувачений викрав велосипед і поїхав на ньому за межі автостоянки, він йому кричав «Почекай, стій, поверни велосипед », але він ніяким чином на його вимогу не відреагував і поїхав в бік с.Червона Знам,янка та зник. Він намагався наздогнати обвинуваченого , переслідував його приблизно 500 метрів, але так і не наздогнав . Його співмешканка ОСОБА_8 в день крадіжки велосипеда працювала на автостоянці, а він їй в той день допомагав. Коли на стоянку заїжджає автомобіль він обов`язково вноситься у журнал, а велосипеди ніяким чином не фіксуються, ні колір, ні особа. Якщо велосипед знаходиться на автостоянці більше доби, то в такому разі його записують у журнал, але точно він не знає . Скільки днів стояв велосипед, який викрав ОСОБА_5 він не знає. Коли ОСОБА_5 зайшов на стоянку, він стояв біля нього, на відстані приблизно 3-х метрів. В момент крадіжки , його жінка ОСОБА_8 приймала автомобіль на стоянку . Коли ОСОБА_8 побачила , що на велосипеді за межі автостоянки поїхав чоловік , то почала йому казати, що велосипед не належить чоловіку , а велосипед ставила дівчина, тоді він і почав кричати ОСОБА_5 , щоб він повернув велосипед і почав гнатися за ним. Його після подій через 3-4 дня викликали в поліцію , де йому для впізнання пред`явили 4 фотознімки , на одному з яких він впізнав ОСОБА_5 , який викрав велосипед з автостоянки.

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засідання пояснив, що він є працівником патрульної поліції та у лютому 2018 року, точну дату та час не пам`ятає, по лінії 102 отримав виклик «грабіж» по АДРЕСА_2 , на автостоянці. Прибувши на даний виклик до автостоянки , він виявив заявника, який повідомив що з території автостоянки було викрадено велосипед сіро-фіолетового або сіро-синього кольору, громадянином грузинської національності. Дана інформація була передана іншим екіпажам та було перевірено територію. У селищі Нова Знам`янка Кременчуцького району по вулиці Гоголя було виявлено громадянина з велосипедом, який був схожий по орієнтуванню. Даного громадянина з велосипедом було сфотографовано та його фотознімок був переданий іншому екіпажу патрульної поліції для пред,явлення заявнику, та заявник підтвердив, що на фотознімку чоловік з викраденим велосипедом, після чого даного заявника було доставлено на місце події для впізнання. Приблизно о 22 годині заявник повідомив прикмети особи , яка викрала велосипед, це був за національністю грузин , близько 1,70 м. зросту. Особа, яка була затримана ними , це був ОСОБА_5 . При затриманні ОСОБА_5 казав , що велосипед належить йому, але вони його не питали придбав він його чи йому велосипед подарували . Після затримання була викликана слідчо-оперативна група, яка займалася подальшим оформленням матеріалів та якій вони разом з напарником ОСОБА_15 передали затриманого ОСОБА_5

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні пояснила, що взимку 2018 року, точну дату та час вона не пам`ятає, працювала контролером - приймальником на охоронюваній автостоянці, яка розташована по АДРЕСА_2 . На автостоянку заїхала маршрутка, та вона пішла її паркувати, і в цей час на територію стоянки, яка перебуває під охороною та має паркан з колючим дротом і освітлення по всій площі , зайшов обвинувачений ОСОБА_5 , який спочатку спробував взяти спортивний велосипед, який стояв перший з краю, однак він був пристебнутий колесом до рами, через що їхати на ньому було неможливо.Після цього ОСОБА_5 взяв сусідній велосипед, з жіночою рамою, яка має можливість складатися, велосипед для підлітка, сіро-голубого чи фіолетового кольору, який не був пристебнутий, та поїхав на ньому. Цей велосипед стояв ближче до приміщення охорони.Про ці факти їй розповів її спімешканець ОСОБА_9 .. Вона в цей час повернулася до в,їзду автостоянки, і запитала у ОСОБА_9 за велосипед, на що останній повідомив, що чоловік взяв велосипед та поїхав. Вона повідомила ОСОБА_9 що цей велосипед належить дівчині, після чого ОСОБА_9 почав кричати чоловіку на велосипеді, щоб він зупинився та повернув велосипед , а саме він кричав « ОСОБА_16 , остановитесь, это не ваш велосипед!», але обвинувачений його не послухав та навпаки пришвидшив темп руху, а ОСОБА_9 побіг за ним, а вона в цей час викликала поліцію. ОСОБА_9 не наздогнав особу з велосипедом, після чого дочекався працівників поліції та разом із ними поїхав шукати особу, яка викрала велосипед. Особу, яка викрала велосипед, було виявлено на виїзді з селища Червона Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області, після чого як їй відомо ОСОБА_9 з цим чоловіком та велосипедом поїхали до відділу поліції. Вона бачила особу, яка викрала велосипед зі спини, коли він виїжджав з території автостоянки, на цей момент між ними була відстань більше двохсот метрів. В цей час ОСОБА_9 був ближче до особи, яка залишала територію автостоянки на велосипеді.Відстань між ОСОБА_9 та обвинуваченим складала приблизно 15-20 метрів. Стоянка велосипедів на автостоянці , де вона працює, не оформлюється, так як завжди приїжджають та ставлять велосипеди зранку одні і ті ж люди. Жодних квитанцій не видається, у книзі обліку велосипеди не записуються. Автостоянка працює офіційно, тим, хто залишає автомобіль, мотоцикл чи причеп видається квитанція із штампом підприємства, або ж такі люди є членами спілки автомобілістів. Усі автомобілі записуються в журнал. Стоянка велосипедів не оплачується, велосипеди залишають за домовленістю на автостоянці та охороняються на добровільних засадах. Що саме обвинувачений ОСОБА_5 викрав велосипед з автостоянки підтверджується тим фактом , що він був затриманий поліцейськими , коли їхав на викраденому велосипеді в бік с.Червона Знам,янка .

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 186 ч.3 КК України підтверджується дослідженими судом письмовими доказами , а саме :

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2018 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_17 за носом , ротом, очами, формою обличчя, впізнає на фото № 4 особу, яка 19.02.2018 року приблизно о 21 год. 45 хв. на автостоянці по АДРЕСА_2 , відкрито заволодів велосипедом «Ардіс Фолд». На фото № 4 зображений обвинувачений ОСОБА_5 (а.с. 134-136 т.1 )

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.02.2018 року із якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомила, що 22.02.2018 року приблизно о 10 год. 30 хв. на автостоянці поблизу будинку АДРЕСА_2 , виявила відсутність свого велосипеду «Ardis Fold». (а.с. 194 т.1).

-протоколом огляду місця події від 19.02.2018 року із якого вбачається, що місцем огляду є територія автостоянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка огорожена металевим парканом, звідки у потерпілої ОСОБА_6 було викрадено велосипед. (а.с. 195-199 т.1).

-протоколом огляду місця події від 19.02.2018 року із якого вбачається, що місцем огляду є грунтово-асфальтна ділянка дороги біля буд. АДРЕСА_3 , де знаходився обвинувачений ОСОБА_5 , який був одягнутий в шкіряну дублянку, білий шарф, темні штани, темні чоловічі черевики, на відстані півметра від якого знаходився складний велосипед марки «Ardis Fold». (а.с. 200-203 т.1)

-висновком експерта з оцінки майна № 34 від 23.02.2018 року із якого вбачається, що на підставі аналізу результатів, проведених техніко-економічних розрахунків, середня ринкова вартість майна, з урахуванням зносу, станом на 19.02.2018 року, підліткового велосипеду «Ardis Fold 20», придбаного у 2016 році, бувшого у використанні, у справному стані без пошкоджень, складає 2129 грн. (а.с. 206-207 т.1)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.02.2018 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_9 показав , як здійснювалось викрадення велосипеду марки «Ardis Fold», з автостоянки по АДРЕСА_2 . (а.с. 208-213 т.1).

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.02.2018 року із якого вбачається, що ОСОБА_8 просить органи поліції провести перевірку по факту крадіжки велосипеда невідомою собою , що мало місце близько 22 години зі стоянки охороняємої , розташованої за адресою АДРЕСА_2 . (а.с. 22 т.2).

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку , що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..186 ч.3 КК України доказана . Не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні суд оцінює критично, як його бажання уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення та тактику захисту, так як у судовому засіданні було встановлено що 19.02.2018 року саме обвинувачений ОСОБА_5 скоїв відкрите викрадення чужого майна, велосипеду марки «Ardis Fold», сіро-фіолетового кольору, з автостоянки , яка розташована по АДРЕСА_2 , що у судовому засіданні підтвердили допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , що 19.02.2018 року обвинувачений ОСОБА_5 зі стоянки , яка охороняється викрав велосипед , на якому виїхав за межі території автостоянки , на вимоги свідка ОСОБА_9 зупинитись та повернути велосипед ,так як він йому не належить, ніяким чином не відреагував, не вірити показанням свідків зазначених вище суд не находить підстав, так як їх показання підтверджуються дослідженими судом матеріалами кримінального провадження , а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.02.2018 року (а.с. 22 т.2),протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи, для впізнання за фотознімками від 23.02.2018 (а.с.134-136 т.1),протоколом проведення слідчого експерименту від 27.02.2018 року за участю свідка ОСОБА_9 ( а.с. 208-213 т.1) , протоколом огляду місця події від 19.02.2018 року із якого вбачається, що місцем огляду є грунтово-асфальтна ділянка дороги біля буд. АДРЕСА_3 , де знаходився обвинувачений ОСОБА_5 , який був одягнутий в шкіряну дублянку, білий шарф, темні штани, темні чоловічі черевики, на відстані півметра від якого знаходився складний велосипед марки «Ardis Fold». (а.с. 200-203 т.1). Також суд вважає , що версія обвинуваченого ОСОБА_5 , про те , що йому 19.02.2018 року за 50 грн. велосипед продав незнайомий чоловік на ім,я ОСОБА_10 не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні , оскільки спростовується показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які акцентували увагу суду на тому , що обвинувачений ОСОБА_5 зайшовши на автостоянку спочатку намагався взяти та поїхати на велосипеді , який був пристебнутий, а потім побачив інший велосипед , який був не пристебнутий, взяв його і поїхав на ньому за межі автостоянки , на вимогу свідка ОСОБА_9 зупинитись , та повернути велосипед , так як він йому не належить , він навпаки , як пояснила свідок ОСОБА_8 прибавив швидкість та поїхав у бік села Нова Знам,янка, про те , що обвинувачений придбав велосипед , який був викрадений він нікому не повідомляв , ні свідкам ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , а також при його затриманні згідно протоколу огляду місця події від 19.02.2018 року ( а.с. 200-203 т.1) ОСОБА_5 працівникам поліції повідомив , що він зайшов до автостоянки по АДРЕСА_2 викотив та в подальшому сів та поїхав на велосипеді , що велосипед був йому проданий він нікому із працівників поліції не повідомив.

Відносно пояснень захисника ОСОБА_4 під час судових дебатів , що щодо обвинуваченого ОСОБА_5 були вчинені шахрайські дії з боку невідомої особи , то суд їх вважає неспроможними , так як версія обвинуваченого ОСОБА_5 про те , що йому велосипед продав незнайомий чоловік на ім,я ОСОБА_10 не знашла свого підтвердження у судовому засіданні з вище зазначених судом підстав. Також суд не приймає до уваги пояснення захисника ОСОБА_4 в тій частині , що потерпілою по справі повинна бути неповнолітня ОСОБА_12 , 2007 року народження, яка є власником велосипеду , так як свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила , що у 2015-2016 році ні вона , ні її донька ОСОБА_12 не користувались велосипедом, вона його подарувала рідній сестрі , потерпілій по справі ОСОБА_6 .

Пояснення захисника ОСОБА_4 під час судових дебатів відносно того , що так як за зберігання і охорону майна на автостоянці , а саме велосипедів, як пояснила свідок ОСОБА_8 не сплачувались гроші і вони не заносились до журналу , а вони охоронювали майно на добровільних засадах,то вона вважає , що велосипед потерпілої не знаходився під охороною установи є необгрунтованними , оскільки велосипед потерпілої охоронювався на автостоянці працівниками служби охорони автостоянки і сам обвинувачений у судовому засіданні пояснив , що територія автостоянки є охороняємою , а згідно ст.1 Закону України "Про охоронну діяльність " охорона майна - діяльність з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, акваторій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна, з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого власником доступу до нього та забезпечення здійснення власником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього, тобто діючим законодавством України не передбачено , що за охорону майна у будь -якому випадку необхідно сплачувати кошти та заносити все майно , яке охороняється до спеціального журналу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує досудову доповідь органу пробації (а.с. 81-83 т.1) із якої вбачається ,що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі, середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та середній ризик його небезпеки для суспільства, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, на час судового розгляду справи офіційно не працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка на призначенні суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не наполягає, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, є те , що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей , сина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі , але не на максимальний строк. Суд вважає , що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо саме в ізоляції від суспільства , так як він відповідно до вимог ст..12 КК України вчинив тяжкий корисливий злочин , у скоєному не розкаявся, щирого жалю з приводу скоєного, осуду своєї поведінки та бажання виправити наслідки вчиненого не виявив, матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував. Таким чином , з наведеною сукупністю обставин , саме форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є справедливим та виваженим заходом примусу, а також, вона забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання, відповідно до вимог ст.. 75 КК України з іспитовим строком, оскільки при застосуванні статті 75 КК України суд повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення , а як вище суд зазначив ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, особу винного, який щирий жаль з приводу вчиненого злочину та осуд своєї поведінки не виявив , відшкодувати завдані злочином збитки потерпілій не намагався, бажання виправити наслідки вчиненого злочину також не виявив ні під час досудового розслідуванні і ні під час судового розгляду справи, так як докази цього матеріали кримінального провадження не містять . Крім того, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання , має на утриманні двох неповнолітніх дітей та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вже були враховані при призначенні ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 186 КК України ,і не утворюють підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.Аналогічна правова позиція зазначена Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року по справі № 481/1754/18(провадження № 51-1579 кмо 20)
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування не застосований. Клопотань про застосування запобіжного заходу від учасників судового процесу не надійшло. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Цивільний позов по справі потерпілою не заявлений.
Речовий доказ по справі велосипед марки «Ardis FOLD» , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - відповідно до ст. 100 КПК України залишити їй за належністю.

Керуючись ст. ст. 368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Речовий доказ по справі велосипед марки «Ardis FOLD» , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - відповідно до ст. 100 КПК України залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя :