Справа № 642/3570/21
Провадження № 1-кп/642/618/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000374 від 26.05.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, не працюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 20.08.2018 Київським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України до штрафу 1700 грн.; 11.11.2020 Ленінським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.

Про умови відбування покарання 21 січня 2021 року ОСОБА_3 була ознайомлена під розпис провідним інспектором Холодногірського району відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5

30 березня 2021 засудженій було видано направлення до Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради для відпрацювання призначеного судом покарання у вигляді 80 годин громадських робіт з 07 квітня 2021 року та остання ОСОБА_6 , заступником голови адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради, під розпис була ознайомлена з графіком виходу на роботу та з правилами техніки безпеки при відпрацюванні громадських робіт.

Однак, з 07 квітня 2021 по теперішній час, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування покарання, жодного разу не прибула для відбування покарання у вигляді громадських робіт без поважних причин. Тим самим, ОСОБА_3 , ухиляючись від відбування громадських робіт, які їй було призначено відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 11.11.2020 року, не відпрацювала 80 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачена ОСОБА_3 , представлена захисником адвокатом ОСОБА_7 , беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України - тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше судима, не одружена, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (якому виповнилося 14 років), відомості про інвалідність обвинуваченої відсутні.

Відповідно до ст.66 КК України до обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 виду та міри покарання відповідно до ст.ст.61, 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, пом`якшуючі обставини, відсутність обставин які його обтяжують, наведені вище дані про особу обвинуваченої, те що вона раніше не судима, щиро розкаюється у вчинені кримінального правопорушення.

З врахуванням всіх даних, їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, якщо вона протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України, оскільки дійшов висновку про можливість її виправлення без відбування покарання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Згідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1