Справа №613/247/21 Провадження № 1-кс/613/50/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Одноробівка Золочівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
До Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого відділення № 1 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золочівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання слідчий мотивує тим, що 26 лютого 2015 року військовозобов`язаному ОСОБА_4 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/215, представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено повістку з вимогою щодо прибуття 27 лютого 2015 року до Дергачівсько-Золочівського ОРВК. Отримавши повістку під підпис, останній з`явився 27 лютого 2015 року до військового комісаріату, де отримав направлення на проходження медичної комісії.
05 березня 2015 року ОСОБА_4 пройшов медичну комісію, згідно висновку якої був признаний придатним до військової служби, після чого 05 березня 2015 року ОСОБА_4 під підпис було вручено повістку про явку 06 березня 2015 року до Дергачівсько-Золочівського ОРВК.
Маючи умисел на ухилення від призову за мобілізацією, 06 березня 2015 року по теперішній час ОСОБА_4 до ОРВК для відправки в військову частину не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 336 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, крім того, ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає, його фактичне місце проживання не відоме, від явки до ОРВК ухиляється, не працює, дружини та дітей не має, а тому може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування та суду, крім того може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 193 КПК України, його явка при розгляді клопотання є обов`язковою, у зв`язку з чим, його неприбуття в судове засідання суд розцінює як не підтримання клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, приходить до слідуючого.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Частиною 1 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Матеріали клопотання містять копію повідомлення про підозру, однак з її змісту неможливо встановити особу підозрюваного через виправлення в даті народження ОСОБА_4 . При цьому, слідчий суддя позбавлений можливості встановити дату пред`явлення повідомлення про підозру, оскільки в цій частині повідомлення також містить виправлення.
Відповідно до положень ч.6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Слідчий суддя вважає за неможливе розглядати клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без підозрюваного, який в судове засідання за викликом суду не прибув, а його явка при розгляді справи є обов`язковою, враховуючи що матеріали клопотання не містять підтвердження того, що останній оголошений у міжнародний розшук.
Положенням ч. 1 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Згідно вимог ч. 4 ст. 278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їх судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях,зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року,виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі викладеного, враховуючи необхідність участі прокурора та підозрюваного при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, беручи до уваги розумні строки розгляду клопотання, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» у п. 116 якого зазначено, що розумність тривалість провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника, його готовність брати участь у розгляді клопотання та відповідних органів, приймаючи до уваги те, що матеріали клопотання не містять підтвердження оголошення підозрюваного у міжнародний розшук та невідповідність клопотання нормам КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 107, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1