Справа № 159/6616/19
Провадження № 1-кп/159/45/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 180 301 100 025 05 про обвинувачення
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Червонограді Львівської області, гр. України, без визначеного місця проживання, фактично проживає у АДРЕСА_1 , неодруженого, з освітою середньою, утриманців не має, не працюючого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:
1. 13.05.14 р. Червоноградським міськсудом Львівської обл. за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 р. із звільненням від відбування покарання з призначенням заходів виховного характеру;
2. 15.06.15 р. Червоноградським міськсудом Львівської обл. за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 р., із звільненням від відбування покарання;
3. 22.09.15 р. Червоноградським міськсудом Львівської обл. за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 р. з іспитовим строком 1 р., 06 міс.;
4. 31.05.19 р. Нововолинським міськсудом Волинської обл. за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 р., 02 міс., без конфіскації майна;
5. 09.07.19 р. Володимир Волинським міськсудом Волинської обл. за ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 р., 06 міс. з конфіскацією майна (вирок набрав законної сили 27.08.19 р.) (а. с. 139, 140),
6. 31.10.19 р. Сокальським райсудом Львівської обл. за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 345 КК України із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 р., 07 міс., з конфіскацією майна (а. с.183 185) (вирок набрав законної сили 09.12.19 р.), з врахуванням ухвали Сокальського райсуду Львівської обл. від 04.11.19 р. про виправлення описки у вказаному вище вироку цього ж суду від 31.10.19 р., що набрала законної сили 12.11.19 р.; судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, утримується під вартою з 03.10.19 р. у розглядуваному кримінальному провадженні (а. с. 16, 17),
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 в період часу з 23.11.18 р. по 25.11.18 р., діючи умисно, з корисливою метою, перебуваючи у буд. АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, повторно таємно викрав телевізор марки «LG» з діагоналлю 32 дюйми вартістю 3 300 грн, маршрутизатор «Nеtis WF 2 409 Е» вартістю 426 грн, 07 коп., стабілізатор напруги вартістю 1 000 грн, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4 726 грн, 07 коп..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) не визнав та суду показав, що, дійсно, він, прибувши у м. Ковель Волинської обл. за фальшивим паспортом через рецепцію у офісі готелю поселився у вказаному вище будинку, винайнявши його на 2 доби. До цього будинку його відвіз, як він вважає, директор готелю. На той час він поселявся один і мав у розпорядженні цей будинок, але згодом - зустрів двох своїх приятелів: ОСОБА_7 і Степана із м. Червонограда - та вони поселились разом з ним, ночували у іншій з двох кімнат. У кімнаті будинку були меблі: ліжка, диван, стільці, телевізор. Він побув у будинку 2 доби та виселився без повідомлення працівників готелю про це і ключ від будинку залишив своїм приятелям, поїхав. Він викрадення майна потерпілої з цього будинку не вчиняв. Посприяти потерпілій у з`ясуванні, хто саме вчинив викрадення, хто проживав з ним у будинку, він бажання не виявив та точних даних про цих приятелів та їх місцезнаходження не має. Так як він на той час перебував у розшуку і йому стало відомо, що поліція знає про перебування його у м. Ковелі Волинської обл., то він поспішно залишив будинок та місто. У будинку він не проводив ніяких дій з фотографіями та паспортом, так як зробив це раніше. У фотосалоні "Коніка" він, дійсно, підрізав рівно свої фото так, як це вимагається для вклеювання у паспорт, однак, для інших цілей. При проведенні слідчого експерименту за його участю, він вже перебував у ІТТ. Під час проведення слідчого експерименту він лише показав дорогу до будинку, де проживав; показав на сам будинок як такий, у якому поселився і проживав, пояснивши, що це саме той будинок. Слідча запитувала його лише про те, де він був, а не де вчиняв крадіжку. При цьому він не пояснював і не показував, що з цього будинку він викрадав майно потерпілої. Чому у ході проведення слідчого експерименту показував на вікно будинку, не пригадує. Слідча підвела його слова під викрадення, а він цього не розумів. Поняті були присутні лише при тому, як він показував, а при оформленні документів ні. В ході такої слідчої дії проводилась відеозйомка, однак, у справі є лише фото, що не відображає його дійсних пояснень в ході слідчого експерименту. Вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого йому.
Однак винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується показаннями потерпілої, свідків, іншими доказами, що зібрані органом досудового розслідування.
Так потерпіла суду 03.09.20 р. показала, що обвинуваченого знає лише у зв`язку з кримінальним провадженням. О 17 год. 23.11.18 р. вона отримала телефонний дзвінок з приводу здачі квартири. Так як вона власник готелю «Люкс», а її чоловік підприємець, то останній домовився з обвинуваченим, який звернувся з приводу найму номера у готелі і представився та за наданим паспортом являвся ОСОБА_8 , щоб йому здати в найом житло; забрати автомобілем та завезти у зйомну квартиру. Обвинуваченого її чоловік завіз на квартиру по АДРЕСА_2 . Квартира обвинуваченому підійшла та він заплатив за 2 дні оренди. Обвинуваченому було надано ключі від квартири і той залишився проживати у квартирі. 25.11.18 р. обвинувачений зателефонував вранці та сказав, що буде продовжувати оренду квартири; о 13 год. він пообіцяв приїхати для оформлення продовження оренди, однак, не приїхав. Тоді вона почала йому телефонувати, однак, безрезультатно. 26.11.18 р. вона приїхала у квартиру вранці та побачила, що відсутній телевізор марки «LG 32», якому біля 3 4 р., нові роутер, стабілізатор напруги біля колонки. Після цього вона почала прибирати квартиру та знайшла 6 чи 7 фото на паспорт із зображенням того хлопця, якого вони поселяли обвинуваченого у справі. Була ще фотографія власника паспорта ОСОБА_9 зі слідами її виривання з паспорта, та який на обличчя був іншою особою, ні ж та, яку вони поселяли. Вона потім по фейсбук зв`язалась із сестрою ОСОБА_9 , надіслала фото і та повідомила, що, дійсно, це фото її брата; що паспорт її брата був втрачений. Після цього вона звернулась у поліцію. Вона також запитувала у фотоательє «Коніка», що по вул. Сагайдачного у м. Ковелі Волинської обл., чи це виявлене нею фото не робилось у них і працівники ательє підтвердили цю обставину. Вона ж особисто особу, яка поселялась, не бачила.
Показаннями потерпілої стверджено, що саме обвинувачений поселився у вказаному вище будинку 23.11.18 р. та після того як термін оренди житла закінчився, він залишив будинок без повідомлення про це працівників готелю та здавання ключа і саме після залишення ним цього будинку вона виявила пропажу одночасно усіх вказаних вище речей; ознаки маніпуляції по підробці паспорта, пред`явленого обвинуваченим працівникові та директору готелю перед поселенням.
Як показав суду 17.02.21 р. свідок ОСОБА_10 , потерпіла є його дружиною, обвинуваченого знає, так як віз його від готелю до будинку по АДРЕСА_2 . Він є підприємцем. У листопаді 2018 р. йому зателефонувала його адміністратор та повідомила, що місць у готелі «Люкс» по вул. Сагайдачного, 15, немає, обвинуваченого вона зареєструвала за паспортом. Він біля 17 год. завіз обвинуваченого на вул. Березовського, 1, де має півбудинку. Обвинувачений пред`явив йому свого паспорта, залишив свого номера телефону. По дорозі він спілкувався з обвинуваченим про термін та мету приїзду, так як той був не місцевим - розмовляв із львівським акцентом. Обвинувачений спілкувався гарно і ніяких підозр не викликав; мав рюкзака, був одягнений у куртку темного кольору; казав, що приїхав до друзів, але їх не знайшов; що приїхав на 2 3 доби. Обвинувачений заплатив за добу, винайнявши житло для себе одного. Тому він запропонував йому заплатити за 2 доби, зазначивши, що при потребі він гроші йому поверне. Обвинувачений заплатив за 2 доби. Виселення з готелю відбувалось о 12 год.. Він з потерпілою через 2 доби, після 12 год. приїхав у будинок прибирати, так як обвинувачений на телефонний зв`язок не виходив. Ключів обвинувачений не залишав та не віддавав. Ознак злому замка у дверях, не було. Вони відкрили будинок своїм ключем. У кімнаті був відносний порядок. Виявиши пропажу речей у будинку: телевізора, роутера, подовжувача до котла, вони з потерпілою телефонували до обвинуваченого 1 2 рази та розмовляли, щоб він повернув взяті речі та віддав ключа, а потім той слухавку брати перестав. У будинку вони знашли фотографії, які провалились у щілину у м`якому розкладаному стільці; маленький тюбик клею «Момент», та зрозуміли, що фотографії обвинувачений вклеював у паспорт. Обвинувачений перед тим як зайти у готель, робив фотографії у сусідньому з готелем офісі «Коніка». Перед його поселенням було сфотографовано першу сторінку паспорта, де фотографія. Там, як побачили згодом, не було відтиску герба - вона була вклеєна; документи були підроблені. За цим прізвищем в Інтернет потім знайшли справжнього власника паспорта. Родичі останнього сказали, що паспорт був втрачений і його власник 1 2 р. вже проживає за кордоном. Тому звернулись у поліцію, видавши ці фотографії.
Показаннями цього свідка стверджуються показання потерпілої та те, що саме обвинуваченого він завіз і поселив у вказаному вище будинку як клієнта готелю «Люкс» у листопаді 2018 р.. Після того як термін оренди житла обвинуваченим закінчився, той залишив будинок без повідомлення про це працівників готелю та здавання ключа і саме після цього ним спільно з потепілою було виявлено одночасну пропажу вказаних вище речей; ознаки маніпуляції по підробці паспорта, пред`явленого обвинуваченим працівникові готелю та йому перед поселенням.
Як показала суду 17.02.21 р. свідок ОСОБА_11 , потерпілу знає - працюють у сусідніх офісах на привокзальній площі - по АДРЕСА_3 , а саме: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та готель « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; обвинуваченого - бачила візуально. Більше року тому у магазин фотосалон, де вона працює, у суботу, о 17 год. 30 хв. прийшов високий хлопець, з, як їй видалось, дитячим обличчям та голосом, якого вона на даний час бачить у залі судового засідання на екрані та упізнає. Він незвично для неї звертався: «пані», що не поширено у цій області, тому видався їй не місцевим. Він просив обрізати фотографію як на паспорт і рівно. На цьому фото був зображений саме він. Вона запитала, для чого це йому. Він сказав, що тренер басейну попросила принести фото, обрізане як на паспорт. Вона з ним з цього приводу ще посперечалась, але різачком обрізала йому фото рівно. Хлопець пішов. Через пару днів до неї прийшов слідчий і запитував про навність відеокамер, так як у сусідів було пограбування. Вона повідомила слідчому про візит цього хлопця.
Показаннями цього свідка стверджуються показання потерпілої та свідка ОСОБА_10 у тій їх частині, що у листопаді 2018 р. саме обвинувачений мав власні фото і зацікавленість у підгонці їх за розміром до вклеюваних у паспорт безпосередньо перед поселенням у готелі.
Свідок ОСОБА_12 в суді 29.03.21 р. показала, що працює на посаді адміністратора готелю «Люкс», що на привокзальній площі у м. Ковелі Волинської області. Стосунків з обвинуваченим не має. Під вечір у холодну пору року худого вигляду хлопець, одягнутий у вітровку і з рюкзаком, хотів поселитись у готелі «Люкс». Місць на той час не було. Тому вона зателефонувала до директора ОСОБА_10 , так як той має будинок по АДРЕСА_2 , де міг поселити. Хлопець чекав на дивані на рецепції біля 15 хв., від готелю один сідав у автомобіль директора і той своїм автомобілем завіз цього хлопця у будинок та поселив там. Потерпіла потім прийшла та сказала, що пропав телевізор і роутер, що це виявили, коли приїхали у будинок; що там знайшли і фотографії та просила дані про цього хлопця, що записані були при його поселенні.
Показаннями цього свідка стверджуються показання потерпілої та свідка ОСОБА_10 у тій їх частині, що у листопаді 2018 р. саме після залишення обвинуваченим орендованого будинку по АДРЕСА_2 , потерпіла виявила одночасну пропажу речей та фотографію особи, що містилась у паспорті, пред"явленому обвинуваченим адміністратору готелю при поселенні.
Будучи допитаним у судовому засіданні 25.05.21 р. свідок ОСОБА_13 показав, що обвинуваченого бачив під час проведення такої слідчої дії як проведення слідчого експерименту та упізнає його у судовій залі. Цей слідчий експеримент проводився у післяобідню пору, у світлу пору доби, у теплу погоду, як пригадує, орієнтовно, у 2020 р.. Під час такої слідчої дії були, зокрема, присутні: обвинувачений, захисник Шеремета, слідчий, він та ще одна особа. Проводилось фотографування. Вони поїхали на місце події та обвинувачений добровільно розповідав та показував, як саме проїхати, як саме та звідки він вчинив викрадення телевізора із орендованого ним будинку, показував на вікно. При цьому обвинувачений повідомив, що викрадене здав, розпорядився ним. Було записано їх дані, складено протокол, зауважень чи заперечень в ході слідчої дії ні від кого з її учасників висловлено не було. Пред`явлений йому у судовому засіданні протокол проведення слідчого експерименту від 03.10.19 р., дійсно, містить його підпис як понятого такої слідчої дії під № 2 у рядку, навпроти його прізвища та ініціалів.
Показаннями цього свідка повністю спростосуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що в ході слідчого експерименту за його участю він не показував, що з будинку по АДРЕСА_2 викрадав майно, а лише показував, що він проживав у такому будинку (винаймав його); що поняті не були присутніми при складанні документа про таку слідчу дію чи були висловлені, але не зафіксовані зауваження.
Суд вважає, що доводи обвинуваченого у тій їх частині, що поселені ним самовільно у будинку по АДРЕСА_2 його приятелі залишились там після того, як він виселився із будинку, а тому він не причетний до вчинення крадіжки майна потерпілої, у сукупності з маніпуляціями із підробленим паспортом, на думку суду, надані з метою ухилення від відповідальності за скоєне.
Крім того винуватість обвинуваченого доводиться:
- протоколом прийняття заяви потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.18 р., за якою вона повідомила про викрадення вказаного вище майна на суму 4 000 грн в період з 23.11.18 р. по 25.11.18 р. (а. с. 159) та витягом з ЄРДР від 08.02.21 р., відповідно до якого 28.11.18 р. у ЄРДР було внесено відомості про те, що 27.11.18 р. потерпіла повідомила у поліцію, що обвинувачений в період з 23.11.18 р. по 25.11.18 р., будучи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив вкрадення телевізора марки «LG», роутера та стабілізатора напруги, а всього майна на суму 4 726 грн, 07 коп. (а. с. 158);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.10.19 р. з фототаблицями (а. с. 166 - 169), відповідно до якого при проведенні такої слідчої дії за участю обвинуваченого з метою перевірки обставин справи, обвинувачений, у присутності свого захисника ОСОБА_14 детально розказав та показав, коли, при яких обставинах, де саме, яким чином він у листопаді 2018 р., під час проживання у орендованій квартирі у буд. АДРЕСА_2 викрав з неї майно: телевізор, Wі Fі роутер та стабілізатор напруги; куди та як повіз викрадене та як розпорядився ним;
Аналізуючи протокол проведення слідчого експерименту від 03.10.19 р. з фототаблицями, суд враховує, що така слідча дія була проведена за участю захисника, та зі згоди обвинуваченого, із застосуванням фотографування. Про це ствердив у судовому засіданні 25.05.21 р. також свідок ОСОБА_13 .. В ході такої слідчої дії обвинувачений розповів учасникам слідчої дії, що у листопаді 2018 р. він звернувся у готель, що розташований біля ломбарду «Скарбниця», щоб винайняти номер. При цьому учасникам слідчої дії запропонував пройти до дверей приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 та пояснив, що саме у цей готель він звертався тоді у пошуках помешкання. Так як вільних номерів не було, він погодився на пропозицію проживання у будинку. Обвинувачений повідомив учасникам слідчої дії, що візуально вигляд будинку, місце розташування цього будинку він пам`ятає та може показати, як до нього дістатись. Коли учасники слідчої дії за вказіками обвинуваченого дістались до будинку, якого описав обвинувачений, то з`ясувалось, що це будинок АДРЕСА_2 .. Обвинувачений вказав, що під час проживання саме у цьому будинку він викрав з нього телевізор марки «LG», роутер та стабілізатор напруги білого кольору. Обвинувачений відчинив ворота на подвір`я будинку з огляду на те, що хвіртка зачинена; вказав, де вхідні двері у будинок, обійшовши довкола будинку, показав на вікно кімнати, з якої він викрав майно; описав її розмір. Обвинувачений повідомив, що на таксі викрадене відвіз на вокзал м. Ковеля Волинської обл., з викраденим майном поїхав у м. Львів. У м. Львові він продав викрадене на базарі з реалізації уживаних речей. На доданих до протоколу слідчої дії фото обвинувачений вказує своєю рукою саме на: вхід до готелю «Люкс», що по вул. Сагайдачного у м. Ковелі Волинської обл., вказуючи, куди саме звертався у пошуках помешкання; житловий будинок АДРЕСА_2 , вказуючи, що у ньому він проживав в період з 23 по 25 листопада 2018 р. і вчинив з нього викрадення вказаного вище майна.
Вказаним вище протоколом проведення слідчого експерименту спростовуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що він в ході такої слідчої дії не зазначав про викрадення майна з будинку, у якому поселився; що слідча невідповідно його поясненням склала протокол. Цим же протоколом об`єктивно стверджуються показання свідка ОСОБА_13 у тій їх частині, що під час такої слідчої дії обвинувачений добровільно розповідав та показував, як саме він вчинив викрадення майна із орендованого ним будинку. При цьому було складено та підписано протокол; зауважень чи заперечень в ході такої слідчої дії ні від кого з її учасників висловлено не було.
- висновком експерта № 667 від 11.11.19 р. з додатком (а. с. 162 - 165) проведеної судової товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість маршрутизатора марки «Netis WF2409Е» за станом на 25.11.18 р. могла складати 426 грн, 07 коп;
- довідками від 29.11.18 р. ПП ОСОБА_15 про вартість телевізора марки «LG» з діагоналлю 32 дюйми, стабілізатора напруги, б/в (а. с. 186, 187).
Суд повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.
При цьому суд не вбачає передбачених кримінально процесуальним законом підстав для визнання зібраних доказів неналежними чи недопустимими, на чому настоює сторона захисту.
Не вбачає суд і підстав для виправдання обвинуваченого, вважаючи, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) доведена належно та у повному обсязі.
Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні покарання, суд враховує вище наведене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винуватого у їх сукупності.
Так суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить його молодий вік (а. с. 170).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Судом також враховується те, що обвинувачений позитивно характеризується по останньому місцю відбування покарання (а. с. 178, 179), не працює та не має доходу, хоча є працездатного віку; не має утриманців, раніше він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, у т. ч. особливо тяжкого, та інкримінований йому злочин вчинив через досить нетривалий проміжок після вчинення злочину, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень (а. с. 171, 172); стан його здоров`я (а. с. 175, 175); думку потерпілої, яка простила його та не настоює на його суворому покаранні.
Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише з ізоляцією його від суспільства.
Суд також враховує те, що за вироком Сокальського райсуду Львівської обл. від 31.10.19 р. (а. с. 183 185), що набрав законної сили 09.12.19 р., ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 345 КК України із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 р., 07 міс. з конфіскацією майна. Тому суд вбачає підстави для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при визначенні обвинуваченому остаточного покарання.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, іспитового строку немає.
Процесуальні витрати у справі слід у повному обсязі покласти на обвинуваченого.
Речових доказів немає.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. 5 КК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та вироком Сокальського райсуду Львівської області від 31.10.19 р., остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.
Запобіжний захід до вступу даного вироку у законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 03.10.19 р..
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на доход держави 942 (дев`ятсот сорок дві) грн, 06 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № 667 від 11.11.19 р. № 29).
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.
Головуючий:ОСОБА_1