КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000089

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності задоволено. На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000089 від 30 травня 2018 року, - закрити. Роз`яснено потерпілим, що звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє потерпілих можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до проступку, з дня його вчинення минуло понад два роки, перебіг давності не зупинявся та не переривався, а тому ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 подали аналогічні за змістом апеляційні скарги, в яких порушують питання про скасування ухвали та призначення нового судового розгляду, мотивуючи тим, що ухвала суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, суд не досліджував докази, керувався лише доводами представника обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_21 .
Потерпілі у передбачений законом спосіб про дату, час та місце судового засідання повідомлені шляхом розміщення інформації на сайті Київського апеляційного суду, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, - колегія суддів уважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутність потерпілих, що, на переконання колегії суддів, не буде порушенням їх процесуальних прав.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Так, з матеріалів справи убачається, що суд першої інстанції звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрив.
З таким рішенням погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Санкцією ч. 1 ст. 175 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України, відноситься до проступку, з дня його вчинення минуло понад два роки, перебіг давності не зупинявся та не переривався.
Отже, суд, встановивши наявність усіх підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність та отримавши згоду обвинуваченого ОСОБА_6 на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, обґрунтовано звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закрив кримінальне провадження щодо нього, роз`яснивши ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Всупереч твердженням апелянтів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.49 КК України та розглянув клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності у відповідності до вимог чинного законодавства.

Разом з цим, суд першої інстанції роз`яснив потерпілим про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє потерпілих можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілих, а тому ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 залишити без задоволення, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: ______________ ________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/2172/2021
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_26
Доповідач: ОСОБА_1