Провадження № 11-кп/824/2629/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , строком на 60 діб,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 161, ч. 3 ст. 28, ст. 179, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 298, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_9 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 161, ч. 3 ст. 28, ст. 179, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 298, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 161, ч. 3 ст. 28, ст. 179, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 298, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 161, ч. 3 ст. 28, ст. 179, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 298, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 258, ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 258, ч.3 ст. 309 КК України.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2021 обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 03.06.2021, включно.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд першої інстанції враховуючи, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими і передбачають покарання у виді довічного позбавлення волі, кількість та характер епізодів злочинної діяльності згідно пред`явленого їм обвинувачення, перебування ОСОБА_6 і ОСОБА_10 у розшуку на стадії досудового розслідування, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, у випадку зміни їм запобіжного заходу на будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою, те, що ще не всі потерпілі та свідки на даний час не допитані, а також наявністю встановлених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених обраний щодо них та продовжений судом запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2021 просить її скасувати в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник посилається на те, що судом першої інстанції під час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 не було враховано, що її підзахисному не було належним чином вручено повідомлення про підозру, оскільки з 2016 року ОСОБА_6 не проживав в м. Черкаси, а тому на переконання захисника, направлене поштою повідомлення про підозру не може свідчити про те, що його було вручено ОСОБА_6 . Крім того, захисник зазначає, що з 2016 року ОСОБА_6 проживав в м. Суми, у цивільному шлюбі, в якому у 2017 році народилася дитина, що на переконання захисника свідчить про міцні соціальні зв`язки. Вказує захисник і на те, що її підзахисному ОСОБА_6 не було відомо про наявність кримінального провадження та підозри, від правоохоронних органів він не переховувався, вільно пересувався по території Україна, що підтверджується поясненнями цивільної дружини, тещі, сусідів за місцем тимчасового проживання та довідкою з Піщанського старостинського округу ради.
Також, апелянт звертає увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 є наймолодшим серед обвинувачених, свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах не визнає, оскільки злочинів не вчиняв, майже два роки перебуває під вартою, має дружину та малолітню дитину 2017 року народження, які разом з матір`ю та хворим братом перебували на його утриманні, за місцем тимчасового проживання характеризувався позитивно, раніше не судимий, працював, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Зазначені обставини, на думку захисника свідчать про відсутність зазначених в клопотанні прокурора ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також, апелянт вказує на те, що прокурором не було наведено жодного факту, який би свідчив про те, що ОСОБА_6 , якому інкримінується вчинення злочинів у 2016-2017 роках, може незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім того, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодних прямих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_6 у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинах, а всі доводи прокурора про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу ґрунтуються лише на припущеннях та не обґрунтовані належними та допустимими доказами.
У судове засідання суду апеляційної інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду та прокурор, не прибули, про причини свого неприбуття не повідомили.
За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття захисника та прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.
Перевіривши надані в копіях матеріали кримінального провадження таобговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, оцінивши в сукупності, ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків, а також дані про його особу та обґрунтовано встановив, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , який перебував у розшуку на стадії досудового розслідування, може переховуватися від суду, незаконно впливати на ще не допитаних потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.
Отже, рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого підтверджують на даному етапі провадження, яке наразі триває, допитуються свідки, досліджуються докази, потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою. За наведеного, підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів не вбачає. Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів є неспроможними.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 на утриманні цивільної дружини, дитини, матері та брата, а також того, що він позитивно характеризується за тимчасовим місцем проживання та не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, на переконанняколегії суддів не можуть слугувати підтвердженням належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які б в сукупності з усіма врахованими судом першої інстанції обставинами, зменшували встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Не спростовують обґрунтованість ризиків та доцільність продовження строку тримання під вартою, а також не дають достатніх підстав вважати, що обвинувачений не зможе здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України і доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про те, що її підзахисний не знав, що перебуває у розшуку.
Що стосується невизнання ОСОБА_6 своєї вини та відсутністю, як вважає захисник, в матеріалах справи прямих доказів, які б підтверджували вину його підзахисного, а також твердження захисника про неналежне вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, то на переконання колегії суддів вони є неспроможними, оскільки на даному етапі провадження зазначені обставини не досліджуються, а вирішуються судом першої інстанції при постановленні остаточного рішення за результатами розгляду кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, як про це як про це просить захисник, має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , строком на 60 діб, тобто до 03 червня 2021 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4