Справа № 333/382/20
Провадження № 1-кп/333/140/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0003443, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 08 жовтня 2019 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоолександрівка, Баштанського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та перебуває на посаді стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти (з конвоювання екстрадиції та охорони підсудних), раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України, суд -

Судовим слідством, суд -
ВСТАНОВИВ:

10 січня 2018 року у відповідності до наказу №6 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_6 прийнятий на військову службу за контрактом та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», та призначений на посаду стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних).

Відповідно до ст. ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно ст. ст. 9-11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_6 , зобов`язаний додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 № 876-УІІ(надалі - Закон), національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Однак, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем правоохоронного органу, 08 жовтня 2019 року в порушення зазначених норм Конституції України та Законів України вчинив умисний злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Так, 08 жовтня 2019 року приблизно о 06 годині 20 хвилин перебуваючи неподалік магазину «Ельдорадо», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1, у ОСОБА_6 раптово виник прямий умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, схопив за одяг ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрив їй рот своєю рукою, погрожуючи фізичною розправою намагався вчинити дії сексуального характеру пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_11 з використанням геніталій, без її добровільної згоди, але злочин було не закінчено, з тих причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 - не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з тим, що злякався невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка була перехожим в місці скоєння злочину та втік.

Крім того, 08 жовтня 2019 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, знаходячись в лісосмузі неподалік будинку № 4 по вулиці Водограйна у місті Запоріжжя у ОСОБА_6 , виник прямий умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, діючи повторно, схопив за одяг ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрив їй рот своєю рукою, повалив на землю, та погрожуючи фізичною розправою намагався зняти з останньої штани та вчинити дії сексуального характеру пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_10 з використанням геніталій, без її добровільної згоди, але злочин було не закінчено через причини, які не залежали від волі ОСОБА_6 - потерпіла ОСОБА_10 вирвалась та втекла з місця скоєння злочину, в той же час ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України - незакінчений замах на зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України - закінчений замах на зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила суду, що 08.10.2019 року о 6 годині ранку, приїхала на залізничний вокзал «Запоріжжя-1», воприблизно о 06:20 годині вона прямувала на роботу на заправку «Укрнафта», по вул. Луначарського, яка розташована біля Дитячої залізної дороги. Ззаду на стежці її хтось схопив та почав тягти в яму до схилу, до сумки не торкався, погрожував пошкодженням обличчя або вколоти якусь хімічну речовину, висловлювався нецензурними словами. Потерпіла почала кричати, від Дитячої залізної дороги йшов перехожий, нападник злякався та втік, побіг у сторону вул. Набережної. Вона добре розгледіла нападника, та зазначила , що він був у військовій формі. Спочатку потерпіла була в шоковому стані, вважала, що нападник хоче гроші, але потім зрозуміла, що він хоче її зґвалтувати чи вбити, оскільки нападник в нецензурній формі висловлював бажання її зґвалтувати, відчувала реальну загрозу фізичного насилля з боку нападника. Пояснила, що була вдягнена в джинси та осінню куртку, одяг пошкоджений не був, була подряпина на обличчі. Слідчі дії проводилися після обіду, на цей час потерпіла знаходилася на робочому місці. 08.10.2019 рок було проведений слідчий експеримент та впізнання обвинуваченого під час якого вона упізнала нападника, яким виявився ОСОБА_6 .. Потерпіла зазначила, що відмовилася від проведення експертизи, оскільки окрім подряпини інших тілесних ушкоджень не мала. Потерпіла ОСОБА_11 впевнено вказала в судовому засіданні, що ОСОБА_6 - це особа, яка здійснила на неї напад. Вона впізнає його за обличчям, оскільки гарно його запам`ятала.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що 08.10.2019 року приблизно о 09:30 годині вийшла гуляти з собакою. Гуляли в лісосмузі, яка розташована біля Гребного каналу по пр. 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжя. ОСОБА_12 втік від неї, тому вона його кликала та стукала по дереву. Потім побачила молодого хлопця у формі національної гвардії, який не здався їй підозрілим. Хлопець йшов за нею, розмовляв по телефону, а потім поклав телефон в кишеню, почав її наздоганяти та накинувся на неї, при цьому собака гавкав. Хлопець сказав, що тепер їй ніхто не допоможе, потерпіла питала, що він хоче, він запропонував їй «взіти в рот». Потерпіла намагалася вирватися, яле обвинувачений сказав їй, що у нього в кишені є кислота, яку він вильє їй в обличчя, намагався поставити її на коліна. Потерпіла впала на землю, почала кричати про допомогу. Нападник ліг на неї, намагався розстібнути пуговицю на джинсах, почав робити рухи в одязі, вона намагалася його скинути, коли нападник трохи піднявся, щоб розтебнути штани, тоді вона вивернулася та втекла. Під час боротьби з нападником відчувала реальну загрозу фізичного насилля. По дорозі вона зустріла хлопця високого зросту з собакою чорного кольору, який сказав, що його прислала жінка, яка щось чула. З дому відразу подзвонила до поліції. Весь процес відбувався приблизно 15 хвилин. Потерпіла зазначила, що вона була вдягнена у вітровку, кофту, зимові джинси, кросівки. Одяг пошкоджений не був, лише забруднений. Спец.засоби нападник не використав, що у нього в кишенях вона не бачила, але вважає, що там щось було. На СМЕ була 22.10.2019 року, були синці на тілі, але вони зафіксовані не були. 08.10.2019 року майже весь день провела в поліції, з 11 години, писала заяву про скоєний злочин, керівництво війської частини намагалося відмовити її писати заяву про злочин. Під час впізнання впізнала у нападнику ОСОБА_6 . Погроз від обвинуваченого не було, телефонував його батько та нав`язував відчуття провини. Також в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 впевнено вказала в що ОСОБА_6 - це особа, яка здійснила на неї напад. Вона впізнає його за обличчям, оскільки добре розгледіла та запам`ятала його під час нападу..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що 08.10.2019 року приблизно о 09:30 годині гуляв з собакою неподалік лісосмуги, яка розташована біля Гребного каналу по пр. 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжя. Коли він йшов біля будинку, його покликала жінка з 3-го поверху та повідомила, що в лісосмузі відбувається насилля над дівчиною. Коли він пішов в цьому напрямку, то побачив, що чоловік в формі лежить на жінці. Хлопця бачив, запам`ятав його. Пізніше проводили впізнання. Потерпіла, яка вибігла йому на зустріч, була дуже стурбована та вдячна йому. До потерпілої та обвинуваченого наблизився на відстань близько 10 метрів, бо чув віддалено жіночий крик, потерпіла була з маленькою собакою, знаходилася в одязі, тілесних ушкоджень не помітив. Бачив обвинуваченого на відстані 10 метрів, в руках у нього нічого не було. В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, яку він бачив на місці злочину.

За клопотанням захисту в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є начальником військової частини НОМЕР_1 , зазначив, що ОСОБА_6 звільнений із забезпечення військової частини. Клопотати за обвинуваченого не буде, оскільки останній має погані характеристики. Під час служби вчиняв дисциплінарні проступки та порушення розпорядку дисципліни військової частини. Під час несення військової служи до кримінальної відповідальності не притягувався. За характеристикою має дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він служив із обвинуваченим у військовій частині НОМЕР_1 близько 6 місяців, ОСОБА_6 був його підлеглим, особистого конфлікту із ОСОБА_6 не мав. Пояснив, що ОСОБА_6 під час проходження служби спочатку проживав на території казарми, а потім знімав квартиру. Обвинувачений приходив у військову частину в стані алкогольного сп`яніння, порушував устав, притягався до дисциплінарної відповідальності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав та пояснив, що 07.10.2019 року святкував початок відпустки, відпустка планувалася на 10 діб. Рано вранці викликав таксі, бо мав білет на потяг Одесса Миколаїв. На вулиці був туман та було сиро, одягнений був по формі. Приблизно о 4 годині 30 хвилин приїхав на залізничний вокзал «Запоріжжя-1», та зрозумів ,що запізнився на потяг. Здав білет однак грощі за білет повинен був отримати лише через 14 діб. Грощів на новий білет не було, внаслідок чого, зазначив, що в нього розпочалася дипресія, був в пригніченому стані. Вирішив підти до товариша, який мешкає на Південному мікрорайоні (Піски) за грошима, оскільки товариш в нього позичав кошти та не повернув. По дорозі приблизно о 6 годині ранку, в районі Дитячої залізної дороги зустрів потерпілу ОСОБА_11 , між ними розпочався конфлікт під час якого висловлювався нецензурною лексикою, одна не мав наміру згвалтувати потерпілу. Потім попрямував в бік ОСОБА_16 , коли прийшов за адресою мешкання товариша, то двері йому не відкрили. Вирішив повертатися назад до залізничного вокзалу « Запоріжжя-1». Коли проходив повз лісосмугу біля Гребного каналу на нього почала кидатися собака, до нього підійшла потерпіла ОСОБА_17 ОСОБА_18 , з палкою в наслідок чого між ними розпочався конфлікт. Був стривожений, почував злість до потерпілої, через собаку, яка на нього кидалась. Потерпіла почала кричати він закрив їй рота рукою, нецензурно висловлювався на її адресу однак не мав наміру її згвалтувати, потім вона втекла. Коли він вийшов з лісосмуги на нього накинулися співробітники поліції, затримали його разом из сумкою, в якій знаходилися його особисті речі, яка важила приблизно 30 кг. Був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, під час затримання та вручення підозри захисника у нього не було, хоча він наполягав на обов`язковій участі адвоката. Впізнання за участю понятих також відбувалося без захисника, були присутні статисти та поняті. Розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання дід вартою у Комунарському районному суді м. Запоріжжя проводився за участю захисника ОСОБА_19 . Розкаюєть в тому , що висловлювався на адресу потерпілих нецензурною лайкою, та в тому, що закривав потерпілим рот рукою, щоб не кричали та вважає свої дії хуліганством.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його вина у вчиненому доводиться іншими письмовими і речовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду справи, а саме:.

-постановами про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 08.10.2019 року та про визначення підслідності кримінального правопорушення та направлення кримінального провадження за підслідністю (а.с. 93-97);

-рапортом підмінного чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_20 від 08.10.2021 року, згідно якого 08.10.2019 року о 06-26 год за адресою: АДРЕСА_3 , чоловік у нетверезому стані в військовій формі напав на заявницю (а.с.98);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.10.2019 року, яка прийнята о/у сектору КП Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_21 , якою встановлено, що 08.10.2019 року приблизно о 06:30 год. невстановлена особа, по вул. Луначарського напав ззаду, схватив та погрожуючи фізичною розправою почав тянути до кустів, як зрозуміла заявниця для того, щоб зґвалтувати (а.с. 99);

-рапортом старшого інспектора - чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_22 від 08.10.2021 року, згідно якого 08.10.2019 року о 09-44 год за адресою: АДРЕСА_4 , чоловік в військовій формі напав на заявницю та намагався її згвалтувати (а.с.100);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.10.2019 року, яка прийнята о/у сектору КП Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_21 , якою встановлено, що 08.10.2019 року приблизно о 09:30 год. невідома особа, по вул. Водограйній напав на заявницю та намагався зґвалтувати (а.с. 102);

-протоколом огляду місця події від 08.10.2019 року з фото таблицями, згідно якого було оглянуто частину місцевості, розташованої в 100 м від проїзної дороги в лісосмузі напроти буд. АДРЕСА_5 . Під час огляду з місця події нічого не вилучалося (а.с. 103-105);
-протоколом огляду місця події від 08.10.2019 року з фото таблицями, згідно якого було оглянуто частину місцевості, розташованої в 7 м від проїзної дороги, яка веде до кільця проїзної дороги, розташованої біля «Дитячої залізної дороги» по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі. Під час огляду з місця події нічого не вилучалося (а.с. 106-107);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2019 року, встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 заявила, що впізнала особу під № 1, як таку, що 08.10.2019 року приблизно о 09.30 годин, знаходичись на Гребному каналі по пр.. 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі, намагався її зґвалтувати. Впізнала його за рисами обличчя, так як добре його запам`ятала, оскільки він був з нею на близькій відстані (а.с.108-111);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 року, долучений разом із флеш-носієм, складеного слідчим СВ Комунарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 , встановлено, що у присутності понятих, потерпіла ОСОБА_10 пояснила та показала на місці, як відносно неї 08.10.2019 року в лісосмузі, яка розташована вздовж дороги по пр. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі, було вчинено злочинні дії спрямовані на зґвалтування із застосуванням фізичного насильства (а.с.112-116);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2019 року, встановлено, що потерпіла ОСОБА_11 заявила, що впізнала особу під № 1, як таку, що 08.10.2019 року приблизно о 06.30 годин, знаходичись через дорогу від шино монтажу по вул.. Привокзальній у м. Запоріжжі, намагався її зґвалтувати. Впізнала його за рисами обличчя, так як добре його запам`ятала, оскільки він був з нею на близькій відстані (а.с.117-120);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 року, долучений разом із флеш-носієм, складеного слідчим СВ Комунарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 , встановлено, що у присутності понятих, потерпіла ОСОБА_11 пояснила та показала на місці, як відносно неї 08.10.2019 року було вчинено злочинні дії спрямовані на зґвалтування із застосуванням фізичного насильства (а.с.121-125);

-протоколом огляду від 28.10.2019 року, яким встановлено, що наявні відеозаписи, а саме: відеозапис проведення пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2019 за участі ОСОБА_10 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB; відеозапис проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 за участі ОСОБА_10 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB; відеозапис проведення пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2019 за участі ОСОБА_11 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB; відеозапис проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 за участі ОСОБА_11 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB (а.с. 126);
-постановою про залучення речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 28.10.2019 року, якою визнано та залучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0003443 матеріали відеозаписів від 08.10.2019 котрі зберігаються на першочергових флеш-носіях, а саме: відеозапис проведення пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2019 року за участі ОСОБА_10 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB; відеозапис проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 року за участі ОСОБА_10 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB; відеозапис проведення пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2019 року за участі ОСОБА_11 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB; відеозапис проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 за участі ОСОБА_11 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB. (а.с.127-129);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.10.2019 року (а.с.130-133);
- ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2019 року, якою накладено арешт на майно: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi5» в корпусі сріблястого кольору без карти пам`яті та сім-карти; мобільний телефон «Astro» в корпусі чорного кольору з сім-картою «Life» (а.с.134-135);
-протоколом огляду від 28.10.2019 року, яким оглянуто мобільний телефон «Хіаоmі Redmi5» (а.с. 136);
-постановою про залучення речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 28.10.2019 року, якою визнано та залучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0003443 мобільний телефон «Хіаоmі Redmi5» в корпусі сріблястого кольору без карти пам`яті та сім-карти; мобільний телефон «Astro» в корпусі чорного кольору з сім-картою «Life» (а.с. 137-138);
-протоколом огляду від 28.10.2019 року, яким оглянуто грошові кошти в сумі 24 грн. (а.с. 136);
-клопотанням про проведення експертизи від 09.10.2019 року (а.с. 142-145);

-ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та призначено судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_10 (а.с.146-147);

-висновком експерта № 879 від 10.10.2019 року, судом встановлено, що будь-яких видимих зовні тілесних ушкоджень, в тому числі і змін в ділянці а також слідів їх загоєння, які по давності утворення можна було б віднести до строку вказаного в обставинах справи на тілі ОСОБА_10 , не виявлено; об`єктивних судово-медичних даних про введення «статевого члену в піхву ОСОБА_10 не виявлено; в статевих шляхах, ротовій порожнині, прямій кишці ОСОБА_10 присутність сперматозоїдів не встановлена; цілісність дівочої пліви у ОСОБА_10 порушена. Виявлені пошкодження дівочої пліви у неї є повністю загоєними, ознак травмування її в час зазначений у постанові під час судово-медичної експертизи не виявлено(а.с.148-149);
-заявою ОСОБА_11 про відмову від проходження експертизи (а.с. 150);
-постановою про призначення судово-психіатричної експертизи від 30.10.2019 року (а.с. 151-155);
-висновком судово-психіатричного експерта № 524 від 20.11.2019 року, яким встановлено, що ОСОБА_6 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у даний час, у період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації, отже він міг усвідомлювати свої дії та керуват ними, за своїм психічним станом у даний час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 156-162);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2019 року, встановлено, що свідок ОСОБА_24 впізнав чоловіка на фото № 4. Відповідно до довідки до вищевказаного протоколу від 13.12.2019 року особа зображена на фотознімку № 4 ОСОБА_6 (а.с. 165-167);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.12.2019 року, складеного слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР ОСОБА_25 , у присутності понятих та свідка ОСОБА_24 (а.с.168-169);

-протоколом огляду від 16.12.2019 року, яким встановлено, що наявні відеозаписи, а саме: відеозапис проведення пред`явлення особи для впізнання від 13.12.2019 року за участі свідка ОСОБА_24 , відеозапис проведення слідчого експерименту від 13.12.2019 року за участі свідка ОСОБА_24 (а.с. 170);
-постановою про залучення речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 16.12.2019 року, якою визнано та залучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0003443 відеозапис проведення пред`явлення особи для впізнання від 13.12.2019 року за участі свідка ОСОБА_24 , наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB, відеозапис проведення слідчого експерименту від 13.12.2019 року за участі свідка ОСОБА_24 , наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB (а.с. 171-172);
-ухвалами Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.12.2019 року (а.с. 173-174, 184-185);
-протоколами доступу до речей і документів від 16.01.2020 року та 17.01.2020 року (а.с. 175-176, 185-186, 194-195);
-дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій від 20.01.2020 року (а.с.197-199);

-постановою про залучення речових доказів та доручення їх до матеріалів кримінального провадження від 24.01.2020 року (а.с. 205-207);
Також, в судовому засіданні досліджені інші письмові матеріали справи, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 :

-службова характеристика на ОСОБА_6 , згідно якої останній зарекомендував себе як недисциплінований військовослужбовець, по характеру потайний, в колективі не користується авторитетом, за період проходження служби має стягнення догану, оголошену за недбале ставлення до особистих документів та сувору догану, оголошену за відсутність на уточненні бойового розрахунку (а.с.216 );

-витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 12.11.2018 року № 231 про зарахування в списки особового складу солдата ОСОБА_6 (а.с.217);

-витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 12.11.2018 року № 231 про прийняття на військову службу за контрактом солдата ОСОБА_6 (а.с.218);

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.10.2019 року № 4631, згідно якого ОСОБА_6 було оглянуто 08.10.2019 року об 11 год. 40 хв. та встановлено факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння (а.с.220);

-вимога слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_25 про наявність судимостей у ОСОБА_6 (а.с.225 );

-довідка про відсутність судимостей у ОСОБА_6 (а.с.225 );

-відповідь КУ «ОКНД» на запит слідчого, згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку не перебував та не перебуває (а.с.221 );

-відповідь КУ «ОКПЛ» ЗОР на запит слідчого, згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою не звертався (а.с. 222);

-відповідь Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 Миколаївської обласної ради, згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку не перебуває. Перебував на диспансерному обліку з 2001 року по 2008 рік (зняли з обліку в зв`язку із поліпшенням). Лікувався стаціонарно з 13.03.2001 року по 13.04.2001 року з діагнозом «Змішаний специфічний розлад психологічного розвитку. Астеничний синдром. Затримка мови 3 рівня» (а.с.223).

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі « Федорченко та Лозенко проти України»).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, винуватість ОСОБА_6 в межах пред`явленого обвинувачення доведена і підстави для перекваліфікації його дій відсутні.

Так, в судовому засіданні потерпілі впевнено впізнали ОСОБА_6 як особу, яка відносно них вчинила злочини при обставинах вказаних у вироку. Даних, які б давали підстави вважати показання потерпілих не правдивими, судом не встановлено. Потерпілі раніше, до подій вказаних у вироку, не були знайомі ні з обвинуваченим ОСОБА_6 , ні між собою, тому суд вважає, що підстав обмовлювати ОСОБА_6 не мають. Зазначені показання потерпілих є послідовними та підтверджуються сукупністю усіх інших зібраних і досліджених у справі доказів.

Керуючись п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 5 Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи Дії, спрямовані на вчинення зґвалтування або насильницького задоволення статевої пристрасті , але не доведені до кінця з причин, що не залежали від волі винної особи,

слід розглядати як замах на зґвалтування чи замах на насильницьке задоволення статевої пристрасті і кваліфікувати із посиланням на відповідні частини статті 15 КК Українип. При цьому суди повинні встановлювати, чи діяв обвинувачений з метою вчинення злочину, передбаченого статтею 152 або статтею 153 КК, і чи було застосовано фізичне насильство або висловлена погроза його застосування з метою подолання чи попередження опору потерпілої особи та з яких причин злочин не уло доведено до кінця. Засуджуючи особу за замах на зґвалтування чи на насильницьке

задоволення статевої пристрасті неприродним способом, суд повинен вказати у вироку конкретні причини, що не залежали від волі винної особи і перешкоджали їй довести злочин до кінця.

Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою, і свідчать про те, що саме ОСОБА_6 08 жовтня 2019 року приблизно о 06 годині 20 хвилин перебуваючи неподалік магазину «Ельдорадо», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1, проблизу Дитячої залізної дороги, схопив за одяг ОСОБА_11 , закрив їй рот своєю рукою, погрожуючи фізичною розправою намагався вчинити дії сексуального характеру, але злочин було не закінчено, з тих причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 - не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з тим, що злякався невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка була перехожим в місці скоєння злочину та втік.

Тому показання ОСОБА_6 що він не мав наміру на зґвалтування потерпілої ОСОБА_11 , оскільки лише мав з нею конфлікт суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої, а також наведеними доказами.

Крім того суд вважає що досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою, і свідчать про те, що саме ОСОБА_6 08 жовтня 2019 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, знаходячись в лісосмузі неподалік Гребного каналу у місті Запоріжжя у схопив за одяг ОСОБА_10 , закрив їй рот своєю рукою, повалив на землю, та погрожуючи фізичною розправою намагався зняти з останньої штани та вчинити дії сексуального характеру пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло. з використанням геніталій, без її добровільної згоди, але злочин було не закінчено через причини, які не залежали від волі ОСОБА_6 - потерпіла ОСОБА_10 вирвалась та втекла з місця скоєння злочину, в той же час ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Тому показання ОСОБА_6 що він не мав наміру на зґвалтування потерпілої ОСОБА_10 оскільки лише мав з нею конфлікт через напади її собаки, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої, свідка а також наведеними доказами.

Зазначені докази та речові доказ були безпосередньо досліджені в судовому засіданні і суд визнає їх належними та допустимими.

На підставі аналізу та оцінки наведених і досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена і кваліфікує його дії:

- за ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України - незакінчений замах на згвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця (епізод ОСОБА_11 );

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.152 КК України - закінчений замах на зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. (епізод ОСОБА_10 ).
Посилання сторони захисту на те, що докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження вини є неналежними та недопустимими, у судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.
Клопотання обвинуваченного та захисника про визнання доказів не допустимими на підстіві порушення права на захист також не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи містяться докази того, що обвинуваченому ОСОБА_6 з Регіонального центру надання безоплатної вторинної правової допомоги не одноразово призначалися захисники, а саме 08.10.2019 року залучено захисника ОСОБА_19 , 26.12.2019 року залучено захисника ОСОБА_9 ; 17.02.2020 залучено захисника ОСОБА_8 , які здійснювали правову допомогу обвинуваченому під час досудового та судового слідства.
Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, враховуючи позицію, викладену у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведеності «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання, потерпілих, свідків, а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, і судом встановлено, вони є переконливими, логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

При цьому, суд вважає відсутніми об`єктивні підставі вважати можливим напад обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілих з метою заволодіння грошовими коштами, враховуючи покази ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які прямо зазначили, що обвинуваченого не цікавило їх майно, оскільки мав на меті задоволення статевої пристрасті насильницьким способом, а тому критично ставиться до показів обвинувачуваного і вважає їх спрямованими на пом`якшення покарання та відповідальності за вчинення, зокрема, тяжкого злочину, що дає змогу суду відкинути будь які сумніви щодо правильної кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України.

З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючі кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку поза розумним сумнівом, що діяння, яке вчинено ОСОБА_6 дійсно мало місце, і в його діях наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.15 ч.2 ст.152 КК України.

Відповідно до положення, викладеного у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.15 ч.2 ст.152 КК України, які відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, та тяжких кримінальних правопорушень.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 судом встановлено, що останній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту затримання проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та перебував на посаді стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти у м Запоріжжя (з конвоювання екстрадиції та охорони підсудних), не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Разом із цим, суд враховує, що під час судового розгляду обвинувачений винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав надавав суперечливі покази щодо обставин злочинів, що на думку суду, свідчить про відсутність усвідомлення обвинуваченим суспільно небезпечних наслідків його діянь, і як наслідок, відсутність розкаяння, у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину.

При цьому, під час судового розгляду, обставин, що пом`якшують покарання обвинувачуваного ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та враховує підвищену суспільну небезпеку даних кримінальних правопорушень - незакінченого замаху на зґвалтування, статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, а також вчинення закінченого замаху на зґвалтування повторно.

Суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, не думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із тим, при визначенні остаточної міри покарання ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.15 ч.2 ст.152 КК України, суд враховує положення ч. 3 ст. 68 КК України, згідно якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив декілька кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2019 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, що на теперішній час слугує меті забезпечення виконання призначеного вироком суду покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з моменту затримання останнього, тобто з 08 жовтня 2019 року.

Відповідно до положень п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважає за необхідне вирішити питання зняття арешту з речей.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 68 КК України, ст. ст. 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України і призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України у вигляді 6-ти (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6-ти (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з моменту його затримання з 08.10.2019 року, при цьому в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2019 року, з мобільного телефону «Хіаоmі Redmi5» в корпусі сріблястого кольору без карти пам`яті та сім-карти; з мобільного телефону «Astro» в корпусі чорного кольору з сім-картою «Life».

Речові докази: відеозапис проведення пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2019 року за участі ОСОБА_10 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB; відеозапис проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 року за участі ОСОБА_10 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB; відеозапис проведення пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2019 року за участі ОСОБА_11 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB; відеозапис проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 за участі ОСОБА_11 наявний на карті пам`яті Kingston Micro SD 16 GB, які упаковані в паперові конверти та долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi5» в корпусі сріблястого кольору без карти пам`яті та сім-карти; мобільний телефон «Astro» в корпусі чорного кольору з сім-картою «Life», які упаковані до канцелярських файлів та долучені до матеріалів кримінального провадження, передати обвинуваченому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1