В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/466/21

14 травня 2021 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000018 стосовно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Івано-Франківська, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, розлученої, не працюючої, на утриманні двоє малолітніх дітей, не судимої;

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинила при таких обставинах:

4 лютого 2021 року близько 21 год. 50 хв. на території господарства ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ґрунті неприязних стосунків, що існують між сторонами, виник словесний конфлікт.

В ході суперечки, яка переросла у взаємні звинувачення та шарпанину, ОСОБА_5 , будучи роздратованою образливими висловлюваннями ОСОБА_6 , діючи умисно, взяла до рук совкову лопату і нанесла декілька ударів нею в ділянку голови та плечей потерпілої. Внаслідок заподіяних ударів потерпілій було спричинено легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину не визнала. Пояснила, що дійсно протягом останніх років з ОСОБА_6 перебуває у неприязних стосунках, хоч раніше взаємини були добросусідські. 04.02.2021 року у вечірній час її співжитель ОСОБА_7 , запросив до них додому старшого сина ОСОБА_6 ОСОБА_8 , з яким розпивали спиртне. Через деякий час до їх будинку прийшли агресивно налаштовані ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з метою забрати ОСОБА_8 додому і безпідставно стали звинувачувати її та Цінівського у тому, що вони споюють ОСОБА_8 .

Під час того, як вона випроваджували їх зі свого господарства, між Цінівським та ОСОБА_8 виникла сутичка. Будучи п`яним, ОСОБА_8 впав, а ОСОБА_6 почала ображати її і намагалась вдарити палицею, яку мала в руках. Роздратувавшись поведінкою ОСОБА_6 , з метою самооборони вона схопила лопату для снігу, яка стояла неподалік і один раз вдарила потерпілу, після чого пішла до будинку. Вважає, що заподіяла тілесні ушкодження потерплій у процесі оборони від неправомірних дій самої потерпілої.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що з обвинуваченою протягом останнього часу склались неприязні стосунки, оскільки вона не схвалює способу життя ОСОБА_5 і її ставлення до дітей. 04.02.2020 року близько 19 год.30 хв. побачила, що її старший син, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, зайшов разом з Цінівським у господарство до ОСОБА_5 . Згодом бачила, як вони вдвох на мотициклі поїхали в село за спиртним. Разом з невісткою ОСОБА_9 близько 22 год. вирішили піти забрати ОСОБА_8 від сусідів аби припинити пиятику. З метою оборонитись від собак, які були на подвір`ї, взяла з собою палицю. У будинок ОСОБА_5 зайшла лише ОСОБА_9 , а вона залишалась на ганку. Коли вони виходили з подвір`я, між Цінівським та її сином ОСОБА_8 виникла сварка під час якої ОСОБА_10 наніс йому удар в обличчя, від якого той упав і втратив свідомість. Після цього ОСОБА_10 з місця події пішов геть. Вона з ОСОБА_9 намагались привести до тями сина. При цьому дійсно на адресу ОСОБА_5 , яка знаходилась поруч, вона стала висловлювати свої претензії та звинувачення. В той час ОСОБА_5 підбігла до пивниці, взяла звідти совкову лопату і, повернувшись до неї, нанесла їй один удар металічною частиною по голові, а ще 2-3 удари по плечі та руках. Внаслідок події зазнала фізичних та моральних страждань.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 , пояснила, що проживає у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_8 . В день конфлікту у вечірній час мати ОСОБА_8 повідомила її, що він, будучи у нетверезому стані, пішов разом з Цінівським до будинку ОСОБА_11 де продовжують вживати спиртне. Вони вирішили його звідти забрати і близько 21.30 год. пішли на подвір`я обвинуваченої. При цьому, аби оборонитись від собак, взяли з собою палицю. Вона зайшла до будинку ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 залишалась на ганку. Спершу розмова між ними була нормальною, але потім ОСОБА_10 став дорікати ОСОБА_8 , що він вирішив піти геть, послухавши жінок і з цього приводу між ними почалась суперечка, яка перейшла у сутичку. У свою чергу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 також виникла сварка, під час якої вони стали шарпатись, а вона їх розбороняла. Уже коли вони виходили з подвір`я ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_8 кулаком в обличчя, від чого той упав і втратив свідомість. Вона та ОСОБА_6 кинулись приводити його до тями, а ОСОБА_5 у відповідь на образи, які сказала у її сторону потерпіла, підійшла до пивниці, взяла звідти совкову лопату і, підійшовши до ОСОБА_6 , яка в той час схилилась над ОСОБА_8 , нанесла їй кілька ударів, один з яких по голові, а інші по плечах та руках, а також зачепила лопатою і ОСОБА_8 , який лежав в той час без свідомості. Свідок заперечила доводи обвинуваеної про те, що вона наносила удари ОСОБА_6 обороняючись.

Допитаний як свідок ОСОБА_12 молодший син потерпілої, в судовому засіданні підтвердив пояснення свідка ОСОБА_9 , вказавши, що за конфліктом спостерігав спершу зі свого подвір`я, а згодом, коли побачив, як ОСОБА_13 нанесла декілька ударів лопатою матері по голові, прибіг на допомогу, але ОСОБА_14 з місця події пішла до хати.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив факт конфлікту між ним та ОСОБА_8 на дорозі біля господарства ОСОБА_5 . Однак вказав, що вдарив ОСОБА_8 і відразу пішов до хати, а що відбувалось далі між жінками не бачив.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 08.02.2021 року №93 у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді: рани в тім`яно-скроневій ділянці голови, садна в ділянках обличчя та лівого передпліччя, синець в ділянці лівого передпліччя, які можуть відповідати терміну вказаному у постанові. Садна в ділянках обличчя та лівого передпліччя, синець в ділянці лівого передпліччя утворились від дії тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рана в тім`яно-скроневій ділянці голови відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи кількість та локалізацію ушкоджень ОСОБА_6 було спричинено не менше 2 ударів в ділянку голови та не менше 1-2х ударів в ділянку лівого передпліччя.

Дослідивши подані суду докази, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй дій доведена. Її позиція стосовно того, що вона знаходилась у стані необхідної оборони від протиправного посягання зі сторони ОСОБА_6 не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду і спростована як показаннями потерпілої та свідків, так і самої обвинуваченої, яка ствердила, що між першою сутичкою, коли вони шарпались з ОСОБА_6 , намагаючись вирвати з рук палицю, та нанесенням потерпілій ударів лопатою, мав місце розрив у часі і коли вона наносила удари лопатою потерпілій, остання не вчиняла стосовно неї жодних дій, а надавала допомогу синові ОСОБА_8 , який лежав без свідомості.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.125 ч.2 КК України, оскільки вона заподіяла потерпілій ОСОБА_6 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст.50,65 КК України особі, котра вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети, принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності і даним про особу винного.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її характеристику з місця проживання, ставлення до скоєного, обставини, за яких проступок було вчинено.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає наявність на утриманні обвинуваченої двох малолітніх дітей та перебування обвинуваченої у стані вагітності.

За таких умов, суд вважає, що підсудній слід обрати покарання в межах санкції ст. 125 ч.2 КК України у виді штрафу, оскільки покарання у виді громадських робіт до неї в силу ч.3 ст.56 КК України не може бути призначеним, а більш суворе покарання не відповідатиме характеру вчиненого діяння.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, засудити та призначити їй покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя