ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3956/21 Номер провадження 11-сс/814/604/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання старшого слідчий відділу СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання в к.п. №0000025 від 21.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 та ч. З ст. 185 КК України, щодо підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Верхня Ланна, Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,не судимого,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000025 від 21 січня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , строком з 18.40 години 27 червня 2021 року до 18.40 годин 25 серпня 2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 .

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що підозра є обґрунтованою, ризики зазначені в клопотання про продовження тримання під вартою, які були враховані при обранні йому цього запобіжного заходу, на даний час існують та не зменшилися, а обставини наведенні в клопотанні перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, захисником ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 25 червня 2021 року та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язанні триманням під вартою.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє є незаконним.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ОСОБА_7 не має жодного відношення до злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ризики ст. 177 КПК України відсутні, та стороною обвинувачення їх належним чином не обґрунтовано. При продовженні запобіжного заходу судом не надано, належним чином, оцінку обставин передбачених ст. 178 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченим цим Кодексом.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою, чи не допущено безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 21 січня 2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , із корисливих мотивів, вирішили здійснити розбійний напад на ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , 28.02.2021 приблизно о 03:00 год., на невстановленому на даний час легковому автомобілі, прибули до місця проживання ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_13 залишився за кермом автомобіля для забезпечення мобільного пересування учасників розбійного нападу. В свою чергу ОСОБА_7 , знаходився неподалік місця вчинення розбійного нападу та чатував з метою своєчасного повідомлення учасників розбійного нападу в разі появи сторонніх людей та транспортних засобів неподалік місця вчинення злочину. В подальшому, реалізуючи задумане, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , шляхом вільного доступу зайшли на територію домогосподарства ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 , де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленої сокири, шляхом розбиття вікна, незаконно проникли до вказаного будинку та використовуючи заздалегідь підготовлені предмети для нанесення тілесних ушкоджень, із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , вчинили напад на останніх. В подальшому з метою заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , почали наносити множинні удари по різним ділянкам тіла, в тому числі по голові ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , та вимагати передати їм всі наявні грошові кошти. В свою чергу, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , побоюючись за своє життя та здоров`я, на вимогу ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , повідомили місцезнаходження грошових коштів в сумі 1 850 000 грн., які знаходилися в двох картонних коробках на морозильній камері в кімнаті вітальні будинку.

У подальшому ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , довівши свій злочинний умисел до кінця, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в сумі 1 850 000 грн. та через розбите раніше вікно покинули будинок. Після чого всі учасники групи зникли у невідомому напрямку та грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд.

В результаті вчиненого розбійного нападу потерпілому ОСОБА_16 , згідно довідки КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича» № 129 від 03.03.2021, заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді «гострої ЗЧМТ, перелому лицевої частини черепа, струсу головного мозку, забійних ран голови та обличчя, численних забоїв та гематом тіла». Потерпілій ОСОБА_17 , згідно довідки КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича» № 129 від 03.03.2021, заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді «струсу головного мозку, забійних ран голови і V пальця правої кисті».

05 березня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

05 березня 2021 року слідчим суддею Карлівського районного суду Полтавської області щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 04 травня 2021 року, та визначено розмір застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 681 000 гривень.

24 березня 2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_18 від 05 березня 2021 року, скасовано та обрано щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 травня 2021 року, без визначення застави.

28 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування задоволено. Продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 06 вересня 2021 року.

29 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк рахувати з 29 квітня 2021 з 18 год.40 хв. до 27 червня 2021 до 18 год. 40 хв.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відомості, що дають підстави на даному етапі розгляду справи, обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема протоколами прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення; протоколами допитів потерпілих; довідкою КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича» №129 від 03.03.2021; протоколами допитів свідків; протоколами обшуків; протоколами оглядів; висновками експертиз; протоколами слідчих експериментів; повідомленнями про підозру ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ; протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ; речовими доказами у кримінальному провадження, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду в суді першої інстанції та апеляційної інстанції і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, які були підставою для застосування підозрюваному запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, є реальними та продовжують існувати.

Підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, є всі підстави вважати що, знаходячись на волі, без продовження йому строку тримання під вартою або в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк, так як за ч. 4 ст. 187 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, зможе ухилитися від слідства та суду, змінити місце свого проживання і залишити межі території України, не повідомивши про це слідчого чи прокурора, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних завдань та призначення йому покарання за скоєні кримінальні правопорушення. Незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні: знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_7 , достеменно знаючи місце проживання потерпілих та свідків, матиме можливість шляхом умовлянь, погроз, залякування, а також вчинивши інший умисний насильницький злочин відносно потерпілих та свідків, вплинути на їхні покази у кримінальному провадженні. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: досудове розслідування по кримінальному провадженню лише розпочате, у зв`язку із чим триває збір доказів, у тому числі і речей, документів, які можуть мати істотне значення для об`єктивного та повного проведення досудового розслідування. А тому, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість знищити, спотворити або сховати інші речові докази у вказаному кримінальному провадженні. Також, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, до цього часу у кримінальному провадженні залишаються не проведені численні слідчі дії та судові експертизи, участь у проведенні яких підозрюваного ОСОБА_7 є необхідною задля досягнення повноти, всебічності, об`єктивності та неупередженості досудового розслідування. Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 , без продовження йому строку тримання під вартою, матиме можливість перешкоджати проведенню вказаних слідчих дій та судових експертиз, що призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні та не забезпечить своєчасного прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі. Існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення: так, як на даний час у кримінальному провадженні не встановлено будь-яких відомостей про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 місця працевлаштування, джерело його прибутків є невідомим. Тому, на підставі викладеного, є всі підстави вважати що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, без продовження йому строку тримання під вартою, або в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з позбавленням волі, продовжить свою злочинну діяльність вчиняючи інші умисні тяжкі та особливо тяжкі, корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яких відноситься до особливо тяжкого злочину, за котрий передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Також суд враховує вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , групою осіб за попередньою змовою.

Крім того, у справі "Москаленко проти України", Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Оцінюючи всі обставини в сукупності, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В сукупності із вищевикладеним, у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства апеляційний суд також враховує дані, які характеризують особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований (не має офіційного заробітку), не судимий .

Проте, постійне місце проживання не може бути визнано судом самостійною підставою для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу та не можуть запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Апеляційний суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження і обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, що обумовлено необхідністю провести ряд процесуальних та слідчих дій, про які зазначає слідчий в клопотанні, а саме: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених судових експертиз; опрацювати матеріали отримані в результаті тимчасових доступів до інформації ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», ТОВ «лайфселл»; встановити місцезнаходження та допитати свідків вчинення кримінальних правопорушень; провести слідчі експерименти з потерпілими та підозрюваними; за наслідками проведених слідчих експериментів призначити судові медичні експертизи щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень; провести допити двох і більше осіб між ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ; встановити місцезнаходження автомобіля «Москвич-412» на якому переміщувались підозрювані до, під час та після вчинення кримінальних правопорушень; виконати інші слідчі дії, необхідність яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування; з урахуванням зібраних доказів вирішити питання щодо зміни підозри ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 ; встановити причетність ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та ОСОБА_20 до вчинення інших кримінальних правопорушень та виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

З огляду на зазначене, доводи сторони обвинувачення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою, є належними та підтверджуються матеріалами справи, а тому слідчим суддею обґрунтовано продовжено підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, який продовжений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405,407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2021 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4