УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 04 серпня 2021 року Кримінальне провадження № 0000319 Справа №610/1987/21 №1-кп/610/265/2021

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Топильна, Шполянського району, Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Балаклія Харківської області, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, КК України,-

установив:

22.07.2021 надійшли клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ та зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та про погашення судимості.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення обох клопотань заперечував, зазначивши, що у зарахуванні строку попереднього ув`язнення та у клопотанні про погашення судимості слід відмовити.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та, дійшов таких висновків.

У відповідності до абз.1,4 ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 838-VІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Дана редакція Закону діяла з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно).

Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою в резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

З аналізу зазначених норм права убачається, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання вирішується судом під час ухвалення вироку, про що зазначається в його резолютивній частині.

Разом з цим, вказане питання також може бути вирішено судом в порядку, передбаченому розділом VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України, в таких випадках:

1. у випадку коли суд при ухваленні вироку не вирішив питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання. Вирішення даного питання можливе після набрання відповідним вироком законної сили;

2. у випадку внесення змін до Закону України про кримінальну відповідальність, якими поліпшено становище особи. У цьому випадку вирішення питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання можливе, якщо відповідний вирок було ухвалено до набрання чинності змін до Закону України про кримінальну відповідальність. Саме такі зміни вносились Законом № 838-VІІІ;

3. у випадку ухвалення Верховним Судом висновку щодо застосування відповідної норми у подібних правовідносинах для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. В цьому випадку питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання може бути вирішено в порядку, передбаченому розділом VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України, якщо відповідний вирок було ухвалено до ухвалення відповідної постанови Верховного Суду. Правовий висновок щодо застосування ч.5 ст.72 КК України в різних редакціях було викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 за наслідками розгляду справи № 663/537/17.

Судом встановлено, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Початок відбування покарання обчислюється з моменту затримання 16.06.2021.

Вирок набрав законної сили 17.07.2021.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, враховуючи, що до ОСОБА_5 за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2021 попереднє ув`язнення не застосовувалось, а останній був затриманий в порядку виконання вказаного вироку суду його проголошення, підстав для застосування положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015), не вбачається.

Злочини, за які засуджено ОСОБА_5 вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2021, було вчинено всередині грудня 2020 та 26.12.2020, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII. Тому, під час зарахування строку попереднього ув`язнення застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У відповідності до п.6 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення злочину до обмеження волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбув покарання у виді обмеження волі 08.02.2019, після чого вчинив новий злочин всередині грудня 2020 року. Таким чином з дня відбуття покарання до вчинення нового кримінального правопорушення не сплинув дворічний термін, передбачений п.6 ст.89 КК України.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

Керуючись стст. 315, 370-372, 537, 539 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання один день за два дні, а також про погашення судимості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений 06.08.2021 об 11.30 годині.

Суддя