Справа № 738/195/21
№ провадження 1-в/738/28/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника установи ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2021 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, обґрунтоване тим, що він став на шлях виправлення, працює, має заохочення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Вказав, що працює майже відразу з часу відбування покарання в установі, є одне заохочення, має стягнення за невиконання команди «підйом».

Захисник в судовому засіданні клопотання засудженого підтримала та просила його задовольнити. Вказала, що засуджений з 2019 року перебуває в установі, постійно працює, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за незлісне порушення. Має заохочення. У грудні 2020 року засуджений перебував на лікарняному, а тому не працював. Характеризується позитивно.

Представник установи в судовому засіданні у задоволенні клопотання засудженого просив відмовити, оскільки той не довів свого виправлення та не заслуговує на застосування щодо нього ст. 81 КК України. Повідомив, що засуджений розпорядок дня установи виконує під контролем, притягувався до відповідальності за невиконання команди «підйом», має заохочення. Працює на швейній дільниці установи, час від часу міг не виходити на роботу, неналежно дотримується розпорядку дня.

Представник спостережної комісії Корюківської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі. Направив до суду постанову спостережної комісії Корюківської районної державної адміністрації № 5, якою комісія відмовила в погодженні застосування до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія № 91» ст. 81 КК України.

Прокурори в судовому засіданні просили у задоволенні клопотання засудженого відмовити, оскільки той не довів свого виправлення, характеризується посередньо, має стягнення, яке отримано після заохочення, що свідчить про погіршення поведінки засудженого.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що засуджений ОСОБА_5 працює на швейній дільниці підприємства установи. У листопаді 2020 року засуджений шив постійно, у грудні 2020 року не надав послуг з пошиття, у січні 2021 року надавав послуги з пошиття у незначному об`ємі, у лютому 2021 року не надавав послуг з пошиття, у березні 2021 року надавав у незначному об`ємі. З серпня 2020 року засуджений три місяці працював добре, потім став зранку виходити на роботу о 07.30 год. та о 09.00 год покидав робоче місце. До 17.08.2020 року засуджений працював 4 місяці.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, покази свідка та дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду справи. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якою із застосуванням ст. 54 КК України призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавлення військового звання «старший лейтенант», який Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.12.2018 року залишено без змін.

Строк відбування покарання обчислюється з 17.05.2018 року.

З характеристики засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в період з 17.05.2018 року по 22.01.2019 року утримувався на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 по ( АДРЕСА_1 ). З 22.01.2019 року утримувався в Київському СІЗО, де характеризувався посередньо: порушення встановленого порядку тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до праці не залучався, не заохочувався.

З 26.04.2019 року і по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія № 91» де за час відбування покарання в установі намагається дотримуватися вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок установи виконує під контролем, притягувався до дисциплінарної відповідальності. На підставі договору цивільно-правового характеру від 27.08.2019 року був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи, до покладених обов`язків відносився відповідально, за що був заохочений. Згідно договору цивільно-правового характеру № 169 від 01.11.2019 року був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи, до покладених обов`язків відносився посередньо, заохочень не мав. Згідно договору цивільно-правового характеру № 121 від 17.08.2020 року був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи, до покладених обов`язків відносився посередньо, заохочень не мав. Згідно договору цивільно-правового характеру № 197 від 02.11.2020 року працевлаштований на посаду робітник швейної дільниці підприємства установи.

Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення. До виконання робіт ставиться посередньо.

З довідки планово-виробничого відділу ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України № 91» встановлено, що засуджений ОСОБА_5 до роботи намагався ставитися добре, відвідував робоче місце на швейній дільниці регулярно, поставлені завдання виконував. З грудня 2020 року ставлення засудженого до праці суттєво змінилося, на робочому місці у грудні він не з`являвся, послуги по пошиттю підприємству не надавав, акт виконаних робіт відсутній.

З медичної довідки № 326/ЧГ-21 виданої 22.03.2021 рок Медичною частиною № 91 встановлено, що засуджений ОСОБА_5 звертався 11 грудня 2020 року до лікаря-терапевта медичної частини, діагноз ГРВІ. Засудженому було надано звільнення на 11-15 грудня 2020 року.

З довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він отримав заохочення 11.11.2019 року, після чого отримав стягнення 07.05.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання характеризується посередньо, мав стягнення після заохочення. Вказане свідчить, що у нього відсутня сумлінна поведінка за період відбування покарання.

Крім того, суд не вбачає у поведінці засудженого ОСОБА_5 сумлінного ставлення до праці, оскільки той працює не постійно, інколи самовільно залишає робоче місце, про що в судовому засіданні вказує свідок. Залучається до робіт з благоустрою установи та поліпшенні житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, однак, до їх виконання відноситься посередньо.

Враховуючи, поведінку засудженого та ставлення його до праці, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь період відбування покарання, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1