ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1872/20 Номер провадження 11-кп/814/391/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2020 року , -

за участю прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_8

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2020 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд вказав , що аналіз наявних у справі доказів та встановлені обставини, не містять достатніх даних, які безперечно доводять, що поведінка засудженого ОСОБА_6 свідчить про те, що він довів своє виправлення, а лише вказують на те, що він дотримується умов відбування покарання у виді позбавлення волі, тобто стає на шлях виправлення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала
Не погодившись з вказаним рішенням суду , засуджений подав апеляційну скаргу , в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково.

В обґрунтування поданої апеляції вказує , що суд першої інстанції не взяв до уваги його незадовільний стан здоров`я та неможливість отримувати медичні послуги . При цьому наголошує , що не має жодного стягнення , має чотири заохочення , його поведінка задовільна , сумлінне відношення до вимог режиму.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні
В судовому засіданні засуджений та в його інтересах захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор заперечував з приводу задоволення апеляції , вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали провадження та особової справи засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висноків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повні мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, місцевий суд дійшов до висновку , що засуджений не довів свого виправлення.

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до ч. 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим необхідного строку покарання.

Так, із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2016 року до покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Цим вироком йому попереднє ув`язнення в період з 30.05.2015 року по день вступу вироку в законну сили, тобто до 03.10.2016 року, зараховано до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Крім того, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.04.2019 року зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 03.08.2017 року по 15.02.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для здійснення такої надії.

Щодо змісту критеріїв, зазначених у ч. 2 ст. 81 КК , "сумлінна поведінка і ставлення до праці", то вони мають засвідчити, що засуджений довів своє виправлення. Визначення таких критеріїв залежить не лише від тяжкості вчиненого злочину і даних про особу засудженого, а головним чином від наявності сумлінного додержання ним усіх вимог режиму місця відбування покарання і правил поведінки та людського спілкування у колективі, від сумлінного і активного виконання дорученої роботи, суворого додержання виробничої дисципліни, щирого каяття у вчиненні злочину тощо.

При цьому , вказаних ознак поведінка засудженого повинна мати протягом усього періоду відбування ним покарань і в усіх установах, де він перебував , а висновок суду про виправлення засудженого має ґрунтуватися на всебічному врахуванні вищенаведених даних та аналізу всього періоду відбутої частини строку покарання засудженим.

Тими матеріалами , які надані в розпорядження апеляційного суду , не доведено , що поведінка засудженого протягом усього періоду відбування покарання вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення.

Так , як вбачається з матеріалів особової справи , протягом перебування в Державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)» ОСОБА_6 характеризується задовільно , має 4 заохочення та не має стягнень.

Разом з тим , засуджений ОСОБА_6 не працевлаштований та згідно з характеристикою має неоднозначне ставлення до праці.

Відповідно до положень ст. 81 КК України , доведення засудженим свого виправлення ставленням до праці , є однією з обов`язкових умов умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Ця умова засудженим ОСОБА_6 не дотримана взагалі.

Ухвалою Ленінського районного суду Полтавської області від 13.09.2019 року засудженому було відмовлено в задоволенні подання про звільнення його умовно-достроково.

Як вбачається з матеріалів особової справи , зокрема , характеристики , суттєвого покращення поведінка ОСОБА_6 після першої відмови у звільненні його умовно-достроково , не зазнала.

З огляду на викладене , колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції , що вказані обставини у своїй сукупності свідчать лише про наявність формально-юридичних підстав для застосування умовно-дострокового звільнення і не вказують на такий ступінь виправлення засудженого як «довів своє виправлення» поза розумним сумнівом.

Переконливих доводів на спростовання цих висновків суду , ні в апеляційній скарзі , ні в судовому засідання наведено не було.

Посилання засудженого на незадовільний стан здоров`я не впливають на висновки суду , оскільки по-перше , ним не надано жодного підтвердження цій обставині , по-друге , законодавством передбачено надання медичної допомоги особам , які відбувають покарання у виді позбавлення волі , і доказів , неможливості отримання ОСОБА_6 медичних послуг необхідного рівня в умовах Полтавської установи виконання покарання , також не надано.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те , що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону , які ставили б під сумнів законність судового рішення , судом першої інстанції допущено не було.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляцію засудженого слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2020 року щодо нього без змін;

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4