ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 632/816/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1003/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2020 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайський, Харківської області, громадянин України, має базову середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідності немає, перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , у силу ст. 89 КК України вважається несудимою особою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу фактичного затримання у порядку виконання даного вироку.

Вказаним вироком встановлено, що у середині січня 2020 року у вечірній час (точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не вдалося) обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, з корисних мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшовши на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом відчинення вхідних дверей, проник до житлового будинку вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно викрав холодильник «NORD VITA NOVA» вартістю 1150 грн, електрокамін «ЄКУС-1.0/220 НДИЮ 001.00.00.000 ТУ» вартістю 230 грн, швацьку машину «SINGER 31K15» вартістю 275 грн., які належали потерпілій ОСОБА_8 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду загальною сумою 1655 грн. 00 коп., вчинивши таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 , подала на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2020 року - змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього вимоги ст. 75 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щиросердне каяття, сприяння в розкриттю злочину, відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілої, оскільки викрадене майно було їй повернуто, і принесені вибачення. Також вказує на задовільну характеристику за місцем мешкання, наявність стійких соціальних зв`язків, малолітньої доньки на утриманні, не перебування на спеціалізованих обліках та відсутність судимостей в силу ст. 89 КК України та обтяжуючих обставин.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про особу обвинуваченого, який на даний час у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає зі матір`ю, працездатний але тривалий час офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності немає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до вимог ст.89 КК України вважається несудимою особою, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, зокрема, зарекомендував себе як людина без постійного місця роботи та схильна до вживання алкогольних напоїв, скарг від мешканців села на нього не надходило.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме: щирого каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того судом прийнято до уваги, висновок досудової доповіді органу пробації віідповідно до якого ризик скоєння повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик небезпеки для суспільства, є середнім, та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше засуджувався за вчинення злочинів проти власності, яму двічі надавалась можливість для виправлення з відбуванням з іспитовим строком, але обвинувачений відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжуючи злочинну діяльність вчинив злочин проти власності, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.

Окрім цього посилання обвинуваченого на наявність стійких соціальних зв`язків, малолітньої доньки на утриманні, колегія суддів оцінює критично, оскільки донька проживає окремо від ОСОБА_7 разом з матір`ю.
Також колегія суддів враховує позицію потерпілої, яка зазначила, що цивільний позов вона не заявляла, оскільки викрадене майно було їй повернуто працівниками поліції. При цьому зазначила, що повернутий холодильник був у зламаному стані, про що вона говорила обвинуваченому, однак останній ігнорував її прохання і лише посміхався. Вважала, що єдиним покаранням для ОСОБА_7 є реальне позбавлення волі, оскільки, на її думку, його репутація та образ життя свідчить про те, що він є суспільно-небезпечною особою.
При таких обставинах та з врахуванням того, що ОСОБА_7 вичинив злочин проти власності, з такою кваліфікуючою ознакою, як проникнення у житло, доводи його апеляційної скарги, щодо застосування до нього норм ст.75 КК України, є безпідставними, в достатній мірі не впливають на зменшення суспільної небезпечності особи обвинуваченого та скоєного ним злочину і не дають підстав для пом`якшення призначеного покарання.

Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 , відповідає тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із суворістю колегія суддів не має.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2020 року, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді