Справа № 369/1210/21
Провадження №1-кс/369/336/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045 від 23 січня 2021 року, за ознаками злочину, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, перебуває кримінальне провадження за №0000045 від 23 січня 2021 року, за ознаками злочину, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що 23 січня 2021 року близько 05:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу на автомобілі «ВАЗ 21053» д.н. НОМЕР_1 , проникли до території домоволодіння по АДРЕСА_1 , де приєднали до вказаного автомобіля бортовий причіп д.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку, майном розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.
23 січня 2020 року відомості за даним фактом СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області внесені до ЄРДР за №0000045 від 23 січня 2021 року, за ознаками злочину, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було затримано та проведено обшук затриманої особи у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 ., під час якого було вилучено: дві запальнички, свідоцтво про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_4 поміщені до прозорого поліетиленового пакету, кеди чорного кольору ( поміщенні до спец, пакету SUD 3001576), які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту є збереження вказаної речі як речового доказу у даному кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного, просив суд накласти арешт у кримінальному провадженні №0000045 від 23.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме вилучених речей під час затримання у ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України , а саме на:
1) Дві запальнички;

2) свідоцтво про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_4 поміщені до прозорого поліетиленового пакету.

3) Кеди чорного кольору ( поміщенні до спец, пакету SUD 3001576).

В судове засідання слідчий не з`явився.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів клопотання, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було затримано та проведено обшук затриманої особи у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 ., під час якого було вилучено: дві запальнички, свідоцтво про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_4 поміщені до прозорого поліетиленового пакету, кеди чорного кольору ( поміщенні до спец, пакету SUD 3001576), які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що особа, що подала клопотання про арешт майна, не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме - можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045 від 23 січня 2021 року, за ознаками злочину, передбачених ч.2 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1