Справа № 464/6409/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/460/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою клопотання старшого слідчого Відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено. Продовжено застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали складає до 18.05.2021 включно.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України.

Відомості про вищевказане кримінальне правопорушення 17.11.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001260 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України 23.08.2020.

19.02.2021 обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого закінчується 18.04.2021.

26.02.2021 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частинами 2, 3 ст. 307 КК України.

Постановою керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області від 13.04.2021 строк досудового розслідування продовжено до 18.05.2021.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм кримінального процесуального закону.
Зокрема, вказує, що слідчим суддею не враховано наявність у ОСОБА_6 тяжкого захворювання анкілозуючого спондилоартриту, яке перешкоджає його утриманню під вартою. Дане захворювання вперше було виявлено у ОСОБА_6 у 2003 році, він неодноразово проходив курси лікування. У 2015 році ОСОБА_6 встановлено третю групу інвалідності, яка в подальшому була повторно встановлена до 5 лютого 2022 року.
Зазначене захворювання призвело до ураження опорно-рухового апарату, а тому ОСОБА_6 змушений щоденно приймати сильнодіючі медичні препарати, дотримуватися відповідного режиму, призначеного лікарями.
Продовжений слідчим суддею запобіжний захід може призвести до значного погіршення стану здоров`я підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, виступ прокурора, який заперечив проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що Слідчим відділом відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001260 від 23 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
18 лютого 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відповідно до п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 3561/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».(рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність продовження підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, а саме: матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, аудіоконтролю за особою, візуального спостереження; протоколом обшуку від 18 лютого 2021 року за місцем проживання ОСОБА_6 ; висновками судових експертиз наркотичних засобів, протоколами огляду речових доказів.
Перевіряючи доцільність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.
Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Наведене, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від шести до десяти років, об`єктивно свідчить про наявність ризиків того, що підозрюваний може виробити єдину із іншими співучасниками лінію ухилення від кримінальної відповідальності та протидіяти слідству. Крім цього, ОСОБА_6 може продовжувати свою злочинну діяльність, чинити тиск на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо.
З урахуванням фактичних обставин справи, характеру вчинення інкримінованих правопорушень, які полягали у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, а тому, на думку колегії суддів у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та життя і здоров`я населення, що відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.
Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і домашнього арешту, як про це просить в своїй апеляційній скарзі захисник.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 має хронічне захворювання та встановлену третю групу інвалідності, а тому не може триматися в умовах ізоляції колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.
Тобто особам, які утримуються у слідчому ізоляторі, забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.
Будь-яких доказів того, що стан здоров`я підозрюваного перешкоджає його перебуванню в установі виконання покарань стороною захисту не надано.
Колегія суддів роз`яснює право підозрюваного подавати клопотання про проведення відповідних судово-медичних експертиз і, за наявності відповідних висновків, ставити питання про зміну запобіжного заходу, зокрема і на домашній арешт, а також право оскаржувати у відповідному порядку дії, рішення або бездіяльність посадових осіб адміністрації ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» у випадках, коли не приймаються заходи щодо звернень підозрюваного, в тому числі, стосовно стану здоров`я.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:
ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4