Справа № 161/9352/21
Провадження № 1-кс/161/4176/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 травня 2021 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СГ СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СГ СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 20.05.2021 на підставі заяви ОСОБА_4 під час проведення обшуку в будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон, марки Samsung, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-картами номер НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; аркуш паперу в клітинку, на якому знаходяться писані записи (імена та числа), виконанні пастою синього кольору; договір про надання послуг від 23.04.2021 року, з додатком на двох аркушах.

Клопотання мотивує тим, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000165 від 25.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Оскільки в ході проведення обшуку 20.05.2021 було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке, на думку слідчого, відповідає критеріям речових доказів, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

В судове засідання прокурор, слідчий, а також представник власника майна не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

На підставі вимог ч.3 ст.233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді 24.05.2021 в задоволенні клопотання, поданого в порядку ч.3 ст.233 КПК України, слідчим СГ СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про дозвіл на проведення обшуку 20.05.2021 у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 було відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що отримані внаслідок проведення обшуку 20.05.2021 у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 докази, а саме: мобільний телефон, аркуш паперу та договір про надання послуг на підставі вимог ч.3 ст.233 КПК України є недопустимим доказом, а тому не підлягає арешту.

З наведених мотивів слід відмовити у задоволенні даного клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СГ СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в будинку, за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя