Справа № 191/648/21
Провадження № 1-кп/191/42/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 01.01.2021 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Котлярівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, навчається у ДНЗ «Запорізький МВПУ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , -

Встановив :
01.01.2021 року о 04 годині 25 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння йшов по вулиці Музейна, поблизу загально - освітньої школи №5 в м. Синельникове, що за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Музейна, буд.29А, побачив раніше не відому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримала в руках дві сумки. В цей час у ОСОБА_3 , раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_7 , та бажаючи подолати можливий опір зі сторони потерпілої, з корисливих мотивів, наніс один удар лівою рукою стиснутою в кулак в область обличчя ОСОБА_7 , від якого остання впала на землю, після чого наніс декілька ударів ногою в область кінцівок та спини - спричинивши їй фізичну біль.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , подолавши опір ОСОБА_7 , та бажаючи незаконно заволодіти її грошовими коштами та майном, яке знаходилося у ОСОБА_7 у сумках - наніс їй декілька ударів по голові рукою стиснутою у кулак та став вимагати, щоб остання віддала йому грошові кошти. На це ОСОБА_7 , побоюючись отримати тілесні ушкодження закрила руками обличчя, після чого ОСОБА_3 вихопив дві сумки, червоно-білого та чорного кольору, які вронила ОСОБА_7 при падінні, в яких знаходилось: грошові кошти в сумі 302,0 грн., мобільний телефон «TECNO POP 2F 16 GB», вартістю 1614,05 грн., та продуктами харчування
Після чого з грошовими коштами та майном потерпілої ОСОБА_7 неповнолітній ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд спричинивши потерпілій матеріальні збитки на суму 1916,05 грн.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синця нижньої повіки правого ока та забою спинки носу справа, що за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насиллям яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище. Пояснив суду, що він святкував з друзями Новий рік, вживали багато алкоголю- шампанське та вино. Викликали таксі та його товариш поїхав, а він вирішив зайти в гості до тітки та привітати її. Коли йшов по вулиці біля школи №5, то побачив жінку з сумками. Підійшов до неї ззаду та вдарив, від чого вона впала. Ще наніс їй удар в обличчя, після чого забрав сумки та побіг. Потім витягнув з сумки гаманець та телефон, сумки викинув. Пізніше, того ж дня його затримали працівники поліції, бо наздогнали його неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення. Чому так вчинив пояснити не може. Щиро каявся та просив суд строго не карати, покарання призначити на розсуд суду.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 пояснила суду, що обвинувачений її рідний син. Загалом у них добрі стосунки, син добрий, працьовитий, слухняний. Чому він так вчинив вона не може пояснити. Після вчинення кримінального правопорушення він весь час знаходиться вдома, допомагає по господарству. Закінчив технічне училище, має диплом, буде влаштовуватись на роботу. Просила призначити покарання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засідання пояснила, що матеріальний збиток їй відшкодовано частково в сумі 10 000,00 грн. Також їй купили новий телефон. Але з`ясувалось, що у неї є виникли проблеми зі здоров`ям і вона потребує операції, тому вона буде пред`являти в майбутньому цивільний позов. Просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України - суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насиллям яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття.

Обтяжуючі покарання обставини, згідно ст. 67 КК України- вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, матеріальний збиток завданий злочином відшкодований, потерпілою цивільний позов не заявлений.

З досудової доповіді наданої Синельниківським відділом пробації вбачається, що ОСОБА_3 має низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення.

Крім того, кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_3 в той час, коли він не досяг повноліття. Отже покарання має бути призначено із застосуванням ст.104 КК України.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», тому суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76,104 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Судові витрати за проведення судової експертизи слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України , а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь судового експерта ОСОБА_9 , р/р: НОМЕР_1 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 94/21 від 11.01.2021 в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.
Речові докази, після набрання вироку законної сили, а саме: жіночу сумку білого кольору з червоним орнаментом, клаптик паперу з зображенням сканованої копії документів (т.2 , а.с.39); сумку чорного кольору з орнаментом білого кольору у вигляді фрески з майном в середині (т.2, а.с.48); залишити власнику ОСОБА_7 .
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1