Справа № 487/1447/21
Провадження № 1-кс/487/1527/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000239, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим з прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000239, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене 08.03.2021 майно в ході обшуку автомобіля марки «GELLY MR-7151A» державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чорнові записи з рукописними записами на 2 аркушах; флеш-носій інформації в корпусі жовтого кольору; сім-картка оператору мобільного звязку з номером на корпусі « НОМЕР_2 »; сім-картка оператору мобільного звязку з номером на корпусі « НОМЕР_3 »; сім-картка оператору мобільного звязку з номером на корпусі « НОМЕР_4 »; чорнові записи та документи на 8 аркушах.
Підставою звернення стало те, що зазначене майно є речовими доказами, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальними об`єктами, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підлягають арешту. Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Прокурор, яким погоджено клопотання слідчого, підтримав його та просив задовольнити, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000239 від 01.03.2021 за фактом вимагання грошових коштів співробітником правоохоронного органу з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, з використанням свого службового становища, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 27.02.2021 по 08.03.2021 в м. Миколаєві старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи своє службове становище вимагав грошові кошти у розмірі 2000 доларів США (що відповідно до курсу Національного Банку України становить 55 860 грн.) у поліцейського взводу № 1 роти поліції особливого призначення ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за нерозповсюдження його друзям, родичам, колегам по роботі, особам начальницького складу ГУНП в Миколаївській області та в мережі Інтернет наявних відомостей про особисте життя та фотозображень інтимного характеру ОСОБА_5 , які потерпілий бажає зберегти в таємниці. На виконання вимоги ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 27.02.2021 перерахував на номер банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 5000 грн., а 08.03.2021 перерахував на вказану картку другу частину грошових коштів у розмірі 28 000 грн.

08.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук у автомобілі марки «GELLY MR-7151A» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керує ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлені та вилучені: чорнові записи з рукописними записами на 2 аркушах; флеш-носій інформації в корпусі жовтого кольору; сім-картка оператору мобільного звязку з номером на корпусі « НОМЕР_2 », сім-картка оператору мобільного звязку з номером на корпусі « НОМЕР_3 », сім-картка оператору мобільного звязку з номером на корпусі « НОМЕР_4 », чорнові записи та документи на 8 аркушах.
08.03.2021 року винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене вище майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає задоволенню. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 08.03.2021 майно в ході обшуку автомобіля марки «GELLY MR-7151A» державний номерний знак « НОМЕР_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чорнові записи з рукописними записами на 2 аркушах; флеш-носій інформації в корпусі жовтого кольору; сім-картка оператору мобільного звязку з номером на корпусі « НОМЕР_2 »; сім-картка оператору мобільного звязку з номером на корпусі « НОМЕР_3 »; сім-картка оператору мобільного звязку з номером на корпусі « НОМЕР_4 »; чорнові записи та документи на 8 аркушах.
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 .

Роз`яснити та попередити, що відповідно до ст. 388 КК України, розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1