Справа № 196/162/21
№ 1-кп/183/983/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000012 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоіванівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
20.01.2021 близько 00.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи біля домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , біля вхідних воріт помітив автомобіль марки Москвич 412, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , і у нього раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, реалізуючи який одразу, діючи умисно, із корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, шляхом пошкодження скла передньої пасажирської дверки автомобіля марки Москвич 412, державний номерний знак НОМЕР_1 , відкрив передні пасажирські двері та проник в салон автомобіля, звідки таємно викрав шкільний пенал червоно-чорного кольору на блискавці, в середині якого знаходилися гроші в сумі 273 гривні, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на суму 273 грн., в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити надану до суду угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим за участю захисника, відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, взяв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень, прокурор та обвинувачений в присутності захисника, узгодили покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Обвинувачений просив задовольнити угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив задовольнити угоду про визнання винуватості між його підзахисним та прокурором.
Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти укладення вказаної угоди та надав свою згоду (а.п.14).
У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 є встановленою, його дії належить кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує, що скоєний ним злочин відносяться до категорії тяжких, однак обставин, обтяжуючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, є особою, що раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває (а.п.49,50), має постійне місце мешкання, за яким характеризується позитивно (а.п.48), шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, потерпілий претензій не має (а.п.41).

Щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю злочину визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин суд, вважає можливим призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 лютого 2021 року в присутності захисника між прокурором Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- дитячий пенал, червоно-чорного кольору на блискавці - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;

- чотири сліди папілярних узорів, які відкопійовані на липку стрічку та яка знаходиться в сейф-пакеті камери зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1