ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6123/21 Номер провадження 11-сс/814/686/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2021 року у кримінальному провадженні №0000358,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який відбуває покарання за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року за ч.1 ст.121, ч.1 ст.71 КК України у виді 7 років позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 25 вересня 2021 року з утриманням в камері ДІЗО Державної установи «Полтавська виправна колонія №64».
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та передачі його у місця позбавлення волі до Державної установи «Полтавська виправна колонія №64», вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у період з травня по червень 2021 року.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Водночас, слідчий суддя зазначив про наявність права не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому вказує про необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вважає, що слідчим суддею допущено істотне порушення вимог КПК України при застосуванні запобіжного заходу з утриманням підозрюваного у дисциплінарному ізоляторі виправної колонії.
Вказує, що ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі, а тому не має можливості переховуватися від органів досудового слідства та ухилятися від процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за необхідне при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави, а також наголосив на відсутності у слідчого судді повноважень вирішувати питання про тримання підозрюваного в ДІЗО Державної установи «Полтавська виправна колонія №64», перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, належним чином врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового тяжкого умисного злочину за попередньою змовою групою осіб під час відбування покарання, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, а також дані про його особу.
Доводи захисника про необґрунтованість підозри є непереконливими.
З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані: рапорту про виявлення заборонених речей та протоколу огляду від 28 травня 2021 року службового кабінету оперативного чергового Державної установи «Полтавська виправна колонія №64»; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . ОСОБА_13 щодо обставин виявлення заборонених речей; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; висновками судових експертиз від 14 червня 2021 року і від 08 липня 2021 року та речовими доказами.
Також слідчий суддя належним чином мотивував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 цього Кодексу, а саме незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази.
Матеріали провадження не містять об`єктивних даних про те, що стан здоров`я підозрюваного не дозволяє утримувати його під вартою.
Разом з тим, ухвалюючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя не навів належних мотивів, а лише вказав про наявність такого права, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів.
Інших мотивів не визначати розмір застави ухвала слідчого судді не містить.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Невмотивованість судового рішення є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права.
Доводи слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в даному випадку суперечать вимогам кримінального процесуального закону.
Так, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В свою чергу приписами ч.4 цієї статті передбачено право слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Отже, цей злочин, згідно з приписами ст.12 КК України, не є особливо тяжким.
Відповідно, відсутні визначені законом підстав не визначати розмір застави. Тому, колегія суддів вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити розмір застави, як того вимагають ч.3 ст.183 та ч.5 ст.182 КПК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу.
Визначаючи розмір застави, колегія суддів приходить до висновку, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу ОСОБА_8 для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених законом.
Крім того, слідчий суддя, вирішуючи питання про утримання ОСОБА_8 у дисциплінарному ізоляторі виправної колонії, залишив поза увагою таке.
ОСОБА_8 засуджений вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року за ч.1 ст.121, ч.1 ст.71 КК України на 7 років позбавлення та відбуває покарання у Державній установі «Полтавська виправна колонія №64».
28 липня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, під час відбування покарання на території виправної колонії.
Відповідно до ч.1 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про:
1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа;
2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу;
3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу;
4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини;
5) запобіжний захід, який застосовується.
Приписами ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом та Кримінальним процесуальним кодексом України.
Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.
Згідно з ст. 4 цього Закону, якщо особи, які відбувають покарання в місцях позбавлення волі чи дисциплінарних батальйонах, притягаються до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину і щодо них як запобіжний захід обрано тримання під вартою, то вони за постановою особи, яка проводить розслідування, можуть перебувати в дисциплінарному ізоляторі або карцері установи виконання покарань чи на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Враховуючи наведені вимоги закону, ухвалюючи рішення про утримання ОСОБА_8 в дисциплінарному ізоляторі Державної установи «Полтавська виправна колонія №64», слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Отже, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з постановленням нового рішення про часткове задоволення клопотання слідчого, а апеляційна скарга захисника - частковому задоволенню.

Керуючись статтями 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2021 року у кримінальному провадженні №0000358 щодо ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_14 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 вересня 2021 року та визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 гривень у національній грошовій одиниці.
У разі внесення застави вважати обраним ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави та покласти на нього на строк дії ухвали такі обов`язки:
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утриматися від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні та свідками.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (UA0086573 в ДКС України м. Київ, ).
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4