Провадження № 11-кп/4820/268/21 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 669/297/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.369-2 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 12 вересня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівці Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 750 /сімсот п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12750,00 грн. /дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень/.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у зв`язку із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин і виробів та судової технічної експертизи документів в сумах 1256,08 грн. та 942,06 грн., відповідно.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладені ухвалою слідчого судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 11 вересня 2019 року ОСОБА_7 в ході зустрічі із ОСОБА_9 , яка відбулася поблизу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , запевнив останнього, що за грошову винагороду він може здійснити вплив на службових осіб Головного Управління Держгеокадастру в Хмельницькій області з метою отримання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства членами сім`ї ОСОБА_9

13 вересня 2019 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_7 при зустрічі із ОСОБА_9 , яка відбулася по АДРЕСА_2 , отримав копії особистих документів (копії паспортів, свідоцтв про народження та карток платників податків) п`яти дітей ОСОБА_9 , після чого повідомив, що для здійснення впливу на посадових осіб Головного Управління Держгеокадастру в Хмельницькій області та позитивного результату у вирішенні земельних питань необхідно передати йому грошові кошти в сумі 2500 доларів США, на що ОСОБА_9 погодився.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, 18 вересня 2019 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_7 , попередньо домовившись про зустріч із ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік приміщення фаст-фуду, що розташований по АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 2500 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США з них: 2 купюри номіналом по 100 доларів США, серії KF 32698515B та серії KB 81403332K, а також 23 купюри номіналом по 100 доларів США серії HF 03301275D (заздалегідь імітовані засоби) за здійснення впливу на службових осіб Головного Управління Держгеокадастру в Хмельницькій області для прийняття ними рішень про передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити відносно нього кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять доказів, які підтверджували б те, що 11.09.2019 року він в ході зустрічі із потерпілим запевнив останнього, що за грошову винагороду зможе вплинути на службових осіб ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, з метою отримання у власність земельних ділянок членами сім`ї потерпілого. Не встановлено посадових осіб, на котрих він повинен був вплинути для прийняття відповідного рішення.

Вказує на очевидну провокацію злочину з боку потерпілого, який не був допитаний у місцевому суді, та працівників поліції, так як матеріали справи не містять даних про звернення потерпілого ОСОБА_9 та його членів сім`ї до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області за дозволом на отримання земельних ділянок, а також даних про відмову потерпілому у такому зверненні.

Звертає увагу, що він не є працівником земельної служби, а тому не може бути суб`єктом інкримінованого злочину.

Стверджує, що потерпілий підкинув у його кишеню помічені грошові кошти, а тому при їх виявленні у нього на руках були виявлені відповідні сліди.

Акцентує увагу, що адреса його проживання у постанові прокурора про проведення НСРД та в ухвалі слідчого судді апеляційного суду, вказана невірна, а тому отримані докази за результатами проведення негласних слідчих дій, є недопустимими.

Наголошує, що судом не перевірено відповідність протоколу обшуку даним відеозапису даної слідчої дії.

Вказує, що виключно за дорученням заступника начальника відділу у Білогірському районі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області ОСОБА_10 він зустрічався із потерпілим.

Звертає увагу на неналежне відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, що позбавило можливість сторону захисту відзняти копії всіх документів, які знаходяться на цифрових носіях.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, прокурора, який заперечив щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні, доведеності та переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняте рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за обставин встановлених та викладених у вироку, ґрунтуються на наявних в матеріалах провадження доказах, досліджених в ході судового розгляду на предмет відповідності їх вимогам належності та допустимості.

Твердження сторони захисту у поданій апеляційній скарзі про те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів, які підтверджували б те, що обвинувачений в ході зустрічі із потерпілим запевнив останнього, що за грошову винагороду зможе вплинути на службових осіб ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, з метою отримання у власність земельних ділянок членами сім`ї потерпілого, спростовується даними, зафіксованими у протоколах про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій, відповідно до яких зафіксовані зустрічі потерпілого з обвинуваченим, в ході яких проводилися відповідні домовленості за винагороду вирішити питання із землею.
З цих же підстав колегія суддів відхиляє доводи захисту про те, що зустріч обвинуваченого із потерпілим була ініційована за дорученням заступника начальника відділу у Білогірському районі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області ОСОБА_10 .

Стосовно доводів з приводу провокації потерпілим обвинуваченого на надання неправомірної вигоди, колегія суддів зазначає, що ініціатива в наданні неправомірної вигоди належала саме обвинуваченому ОСОБА_7 , він діяв активно, сам визначив розмір неправомірної вигоди, вказував які документи необхідно зібрати, та зазначав, що надає її (неправомірну вигоду) за сприяння в отриманні у власність земельних ділянок членами сім`ї потерпілого, тому провокація злочину останнім у даному кримінальному провадженні відсутня.

Посилання обвинуваченого на те, що він не являється службовою особою, а тому не може нести відповідальність за ч.2 ст.369-2 КК України, не заслуговує на увагу, так як відповідно до правового висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, викладеного у постанові від 29 березня 2021 року (справа №544/5090/16-к, провадження №51-1878кмо20), суб`єктом інкримінованого ОСОБА_7 злочину є будь-яка фізична осудна особа, що досягла віку кримінальної відповідальності на момент його вчинення, яка, за усвідомленням того, хто пропонує, обіцяє або надає неправомірну вигоду, здатна здійснити реальний вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування.
Доводи обвинуваченого про те, що потерпілий підкинув у його кишеню помічені грошові кошти, а тому при їх виявленні у нього на руках були відображені відповідні сліди, спростовуються даними контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 20 вересня 2019 року, в ході якого обвинувачений отримав від потерпілого грошові кошти та в подальшому був затриманий працівниками поліції.

Підстав вважати постанову прокурора про проведення НСРД та ухвалу слідчого судді апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій недопустимими доказами в силу того, що у них вказана помилкова адреса місця проживання обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.Та обставина, що зміст даних процесуальних документів має певну неточність, жодним чином не впливає на результати проведення негласних слідчих дій, а також їх доказове значення у кримінальному провадженні.

Посилання обвинуваченого у поданій апеляційній скарзі на те, що інформація на цифрових носіях (електронні докази) не може бути визнана допустимими доказами, оскільки всупереч вимогам ст. 290 КПК України не відкривалася стороні захисту, не заслуговує на увагу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що стороні захисту були відкриті усі матеріали досудового розслідування, вручався реєстр цих матеріалів, в якому, зокрема, зазначено про визнання та приєднання до кримінального провадження електронних доказів. Обвинувачений та його захисники не були позбавлені права ознайомитися із цими доказами. Отже, порушень вимог ст. 290 КПК України колегією суддів не встановлено.

Сам обвинувачений у суді першої інстанції не заперечував факту ознайомлення із матеріалами провадження у повному обсязі.

Жодних зауважень з приводу порушень порядку відкриття матеріалів провадження стороні захисту, не висловлював.

Таким чином, у процесі перевірки матеріалів кримінального провадження, колегія суддів не встановила матеріальних чи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильності кваліфікації його дій. Відповідно і підстав для зміни чи скасування вироку суду щодо останнього не вбачається.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Білогірського районного суду від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4