Справа № 127/590/21
Провадження №11-кп/801/735/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючої: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000264, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2017. за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року про звільнення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.135 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.135 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрито.
Одночасно відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна та запобіжних заходів.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , ставиться питання про зміну ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.01.2021. через істотні порушення кримінального процесуального закону.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом в порушення вимог кримінального-процесуального закону не вирішено питання про повернення застави, як раніше застосованого запобіжного заходу та не вирішено питання речових доказів.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та їх представники ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заперечили проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Прокурор ОСОБА_6 зазначив, що дійсно існує 2 провадження та по ст. 286 КК України проводиться досудове розслідування, тому не заперечує проти задоволення апеляційної скарги.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з оскаржуваної ухвали, суд правильно встановив фактичні обставини провадження та дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків притягнення до такої відповідальності та в цій частині учасниками провадження висновки не оспорюються та перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Проте доводи апеляційної скарги захисника про порушення кримінального процесуального закону суд вважає обґрунтованими.
За приписами ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а відповідно до п.п.7, 9 ч.2 ст.131 КПК України до таких заходів відносяться, з-поміж іншого, арешт майна та запобіжні заходи.
З означених положень закону випливає, що заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна та запобіжні заходи, застосовуються виключно у певному провадженні щодо особи та їх застосування у даному провадженні не може розповсюджуватись на інші кримінальні провадження, навіть якщо вони стосуються однієї і тієї ж особи.
Щодо скасування запобіжного заходу та повернення застави.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезп6чення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання встановленим п.п.1-5 цієї є частини ризикам.
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2017. відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативою внесення застави в розмірі 134720 гривень (а.с.39-43), яка була внесена заставодавцем ОСОБА_13 на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (а.с.32-35).
За приписами ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження у порядку, передбаченого цим Кодексом.
Оскільки судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження, суду належало вирішити питання про внесену заставу відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, якою визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії запобіжного заходу.
Щодо скасування арешту майна та вирішення питання речових доказів.
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Зокрема, ст.131 КПК України встановлено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Норми КПК України докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зі змісту ч.4 ст.174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

У даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2017 року (справа 127/15080/17) накладено арешт на майно - автомобіль марки ВАЗ-21140, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та арештоване майно перебуває на території спеціального майданчика ДП «Вінниця-Інформ-Ресурси» за адресою місто Вінниця, вулиця Ботанічна, 28.
Разом із тим, кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали, тому суду першої інстанції належало прийняти рішення про скасування арешту майна та повернення його власнику.

Зазначені порушення кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції вважає істотними в розумінні ч.1 ст.412 КПК України та які відповідно до п.3 ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0000264, внесеному в ЄРДР 12.07.2017. про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.135 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження змінити через істотні порушення кримінального процесуального закону.
Резолютивну частину ухвали доповнити вказівкою про рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та речових доказів:
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2017 року (справа 127/15080/17) про накладення арешту на майно скасувати. Автомобіль марки ВАЗ-21140, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на території спеціального майданчика ДП «Вінниця-Інформ-Ресурси» за адресою місто Вінниця, вулиця Ботанічна, 28 повернути власнику ОСОБА_8 .
Заставу в розмірі 134720 (сто тридцять чотири тисячі сімсот двадцять) гривень, внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області на виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2017 року (справа 127/15027/17) повернути заставодавцю ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 (код платника податків НОМЕР_2 ).
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4