КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2045/2021 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Вінницької обл., яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Обвинувачену ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона, 17.05.2019, приблизно о 19 год., знаходячись біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, тримаючи у своїй правій руці гострий предмет, нанесла ним один удар в область лівого ока потерпілої В результаті чого ОСОБА_9 спричинені наступні тілесні ушкодження: відкрита травма лівого ока у вигляді проникаючого поранення очного яблука з ушкодженням склеральної, судинної оболонок та сітківки, крововиливу в скловидне тіло. Вказане поранення очного яблука без надання своєчасної відповідної спеціалізованої медичної допомоги призвело б до втрати функції (зору) або самого органу (ока). Відкрита травма лівого ока у ОСОБА_9 за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм стійкої втрати загальної працездатності не менш як на одну третину).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить змінити вказаний вирок , кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ст. 128 КК України та призначити їй покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Апелянт зазначає про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченої внаслідок суворості.
Так, захисник вказує про те, що допитані в судовому засіданні свідки та потерпіла не бачили яким саме предметом обвинувачена заподіяла тяжке тілесне ушкодження потерпілій. Дані висновку судово-медичної експертизи № 042-1194-2019 від 12.07.2019 не спростовуються показання обвинуваченої щодо нанесення потерпілій ушкодження нігтем ОСОБА_7 . На думку захисника, і нарощений у обвинуваченої ніготь, і голка, і шпилька могли бути тим гострим предметом, яким було заподіяно тілесне ушкодження потерпілій, про яке зазначено у висновку експерта. Однак, з огляду на вимогу презумпції невинуватості, передбаченої ч. 4 ст. 17 КПК України, висновок суду першої інстанції про те, що в момент удару обвинувачена тримала в руках гострий предмет, що свідчить про наявність у неї умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, є помилковим та таким, що не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Крім того, захисник вказує про необ`єктивність показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілої, оскільки вони зацікавлені, щоб ОСОБА_7 понесла несправедливо суворе покарання, через наявність між ними тривалого конфлікту. Однак суд на вказані обставини належної уваги не звернув.
На думку захисника, відсутність в руках обвинуваченої гострого предмета, а також нанесення рукою тілесного ушкодження потерпілій, яке через збіг обставин мало наслідком проколу ока ОСОБА_9 , та отримання нею тяжкого тілесного ушкодження, не свідчить про наявність в ОСОБА_7 умислу на його спричинення. Обвинувачена заподіяла таке ушкодження необережно. Тому в її діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а не ч. 1 ст. 121 КК України. Відповідно й покарання, призначене судом, є занадто суворим. Поза увагою суду залишилась поведінка обвинуваченої після скоєного. Обвинувачена намагалась відшкодувати потерпілій спричинену шкоду, однак остання від такого відшкодування відмовилася. Вона не бажала отримувати будь-яке відшкодування до закінчення судового розгляду. Така поведінка потерпілої, на думку захисника, свідчить про продовження конфлікту між нею та обвинуваченою. Натомість поведінка обвинуваченої, а саме намір відшкодувати спричинену шкоду, публічне вибачення перед потерпілою, свідчить про її щире каяття, усвідомлення наслідків вчиненого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважав вирок законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у спричиненні ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.
Зокрема вина обвинуваченої підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , а також свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вказували, що ОСОБА_7 в зазначений у вироку час та місці нанесла удар потерпілій в область лівого ока. Показаннями свідка ОСОБА_10 та обвинуваченою, а також потерпілою підтверджуються тривалі неприязні стосунки між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Вина ОСОБА_7 підтверджується також письмовими доказами, які докладно викладені у вироку суду першої інстанції, оцінені в сукупності.

Апелянт та обвинувачена не заперечують обставини, за яких відбулась подія, тобто що саме обвинувачена нанесла удар рукою потерпілій в область ока. Вказані обставини також підтверджуються даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2019, згідно даних якого ОСОБА_9 , серед наданий фотознімків, впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка спричинила їй тяжке тілесне ушкодження.
Доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що обвинувачена не мала умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілій спростовуються наявними доказами.
Так, з показань потерпілої ОСОБА_9 , наданих нею в судовому засіданні суду першої інстанції вбачається, що 17.05.2019, приблизно о 19 годині вона виходила з під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , в цей час до неї підбігла обвинувачена, яка сиділа на лавці, та нанесла один удар гострим предметом в ліве око, від чого потерпіла відчула сильний гострий біль, а з пораненого ока пішла кров.
Показання потерпілої повністю узгоджуються з даними слідчого експерименту від 28.05.2019 щодо обставин та механізму нанесення обвинуваченою їй тілесного ушкодження та висновку експерта № 042-1194-2019 від 12.07.2019, згідно даних якого у ОСОБА_9 мала місце відкрита травма лівого ока у вигляді проникаючого поранення очного яблука з ушкодженням склеральної, судинної оболонок та сітківки, крововиливу в скловидне тіло. Вказане поранення очного яблука без надання своєчасної відповідної спеціалізованої медичної допомоги призвело б до втрати функції (зору) або самого органу (ока). Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно однократною травмуючою дією гострого предмета, могло утворитись в указаний термін, не виключено у спосіб, на який вказує ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту.Тобто, між вказаними подіями та отриманням тілесного ушкодження ОСОБА_9 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. На час проведення експертизи у ОСОБА_9 мали місце наслідки вказаної травми лівого ока у вигляді різкого зниження гостроти зору та звуження полів зору на лівому оці за рахунок анатомічних змін (фіброзу сітківки). Відкрита травма лівого ока у ОСОБА_9 за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм стійкої втрати загальної працездатності)
Крім даних висновку експертизи механізм нанесення обвинуваченою потерпілій тяжкого тілесного ушкодження гострим предметом підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Згідно показань свідка ОСОБА_10 , яка є бабусею потерпілої, наданих під час судового розгляду вбачається, що близько 19 години 17 травня 2019 року, їй зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що на неї напала ОСОБА_7 , яка направилась в напрямку супермаркету «Сільпо». В подальшому свідок знайшла ОСОБА_7 та підійшовши до неї почала з`ясовувати причина з якої остання вдарила потерпілу та чим вона заподіяла онуці ушкодження. ОСОБА_7 сказала, що вдарила потерпілу шпилькою. Свідок вказувала, що ОСОБА_7 перебувала у неадекватному стані, можливо у стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_10 побачила ОСОБА_9 , у неї з ока текла кров.
Свідок ОСОБА_11 , надаючи показання в судовому засіданні вказувала, що бачила, як ОСОБА_7 , за обставин, викладених у вироку, підбігла до ОСОБА_9 , коли остання вийшла з під`їзду, та вдарила її в область ока. Під час удару, обвинувачена тримала щось в руках.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду, висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Покарання обвинуваченій, на думку колегії суддів, призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України. Судом враховано тяжкість скоєного кримінального правопорушення по відношенню до неповнолітньої потерпілої, в результаті злочинних дій якої у ОСОБА_9 має місце різке зниження гостроти зору та звуження полів зору. При цьому враховано судом і особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра, не працює, не одружена, не має на утриманні осіб, Враховано думку потерпілої, а також вибачення обвинуваченої. Проте колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення покарання з огляду на характер скоєного, не визнання ОСОБА_7 своєї вини та відсутність щирого каяття.
Враховуючи викладене, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 , як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2045/2021 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№ 759/11499/2019
Категорія КК: ч. 1 ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Вінницької обл., яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Повний текст ухвали проголосити 03 серпня 2021 року о 09 годині 15 хвилин.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4