Справа № 932/2725/21
Провадження №1-кс/932/1376/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000139 від 30.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення вимоги передачі чужого майна, а саме грошових коштів, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами. В якості об`єкта свого злочинного посягання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обрали ОСОБА_10 .

З метою реалізації свого спільного злочинного умислу, 26.03.2021 приблизно об 12:00 год ОСОБА_7 здійснив телефонний дзвінок своєму раніше знайомому ОСОБА_10 та вказав про те, що їм необхідно зустрітись, на що ОСОБА_10 погодився.

Після чого, 26.03.2021 приблизно об 13:00 год ОСОБА_10 прибув на визначене ОСОБА_7 місце, а саме до гаражів, що розташовані на АДРЕСА_3 . У свою чергу, на зустріч прибули ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Далі, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на здійснення вимоги передачі чужого майна, а саме грошових коштів, з погрозою насильства над потерпілим, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пред`явили ОСОБА_10 вимогу стосовно передачі на їх користь грошових коштів у розмірі 30000,00 гривень та висловили погрозу насильством ОСОБА_10 відносно нього та його близьких родичів, при цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 нанесли ОСОБА_10 багаточисельні удари в область обличчя, голови та тулуба, у результаті чого спричинили останньому, відповідно до висновку спеціаліста № 713 від 29.03.2021 у вигляді садна на обличчі праворуч, синця на грудній клітині ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Потерпілий ОСОБА_10 , сприймаючи погрози ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 як реальні та дійсні, передав на користь останніх грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень та норкову шубу, вартість якої становить 20000,00 гривень. Після чого, ОСОБА_7 висловив ОСОБА_10 вимогу стосовно передачі на їх користь ще грошових коштів у розмірі 30000,00 гривень.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 29.03.2021 приблизно о 13:00 год здійснив дзвінок потерпілому ОСОБА_10 та розпочав вимагати передачу на його користь грошових коштів. Після чого, ОСОБА_7 о призначив зустріч потерпілому цього ж дня біля гаражів, що розташовані на АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_10 , хвилюючись за своє життя та здоров`я, погодився та прибув на вказану зустріч, де знаходились ОСОБА_7 та невстановлена у ході досудового розслідування особа, при цьому повідомивши, що не має необхідної суми грошових коштів. Після чого, доводячи свій спільний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 спільно з невстановленою у ході досудового розслідування особою розпочали наносити ОСОБА_10 багаточисельні удари в область грудної клітки, при цьому вказавши, що він повинен передати на їх користь грошові кошти у розмірі 20000, 00 гривень.

Після чого, доводячи свій спільний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 приблизно о 13 год 40 хв здійснив дзвінок потерпілому ОСОБА_10 та запитав, чи готовий потерпілий передати на його користь необхідну суму грошових коштів, а саме 20000,00 гривень, на що останній вказав, що йому майже вдалось зібрати необхідну суму, після чого ОСОБА_7 призначив зустріч потерпілому на вул. Криворізькій у м. Дніпрі, неподалік від тупику 15-го трамваю. Далі, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під`їхали на транспортному засобі марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 до місця де перебував ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_7 , демонструючи предмет, схожий на гранату, вказав потерпілому, щоб той пересів до їх транспортного засобу, на що останній погодився. Знаходячись у салоні транспортного засобу, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розпочали вимагати передачу на їх користь необхідної суми грошових коштів, при цьому висловлюючи погрози стосовно застосування відносно потерпілого та його близьких родичів насильства. Крім того, для підтвердження висловлених погроз, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , знаходячись у салоні транспортного засобу марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , час від часу демонстрували потерпілому предмети, схожі на гранати. При цьому, потерпілий ОСОБА_10 , сприймаючи погрози як реальні та дійсні, хвилюючись за власне життя та близьких родичів передав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 12000,00 гривень, вказавши при цьому, що більшої суми він не має. У цей час, ОСОБА_7 розподілив надані йому ОСОБА_10 грошові кошти між ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Вказане кримінальне правопорушення було кваліфіковано за ч. 2 ст. 189 КК України.

30 березня 2021 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні даного злочину.

Сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи погодженого ним клопотання та додатково зазначив, що підозра є обґрунтованою і підтверджується доказами, ризики є доведеними. Окрім того, прокурор в судовому засіданні доповнив вимоги клопотання та просив визначити підозрюваному заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник проти клопотання заперечував у повному обсязі. Вказав на необґрунтованість підозри та не доведеність ризиків. Просив відмовити у задоволенні клопотання повністю, або обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підозру не визнав. Вказав, що на місці вчення кримінального правопорушення та на місці затримання, опинився випадково. З друзями поїхав попити чаю, і пояснити обставини даного злочину не може. Вважає, що кошти йому підкинули працівники поліції. Потерпілого він не бив, грошей не вимагав. Просить відмовити у застосуванні запобіжного заходу.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_5 був затриманий 30 березня 2021 року. Затримання відбулось на відкритій ділянці місцевості біля будинку № 4 по вул. Корецького, в м. Дніпрі. Під час затримання був проведений особистий обшук цієї особи, в ході якого було вилучено у гр. ОСОБА_5 грошові кошти номіналом по 200 грн., серія та номер купюр внесені до протоколу затримання.

З протоколу додаткового допиту потерпілого від 31 березня 2021 року вбачається, що в момент затримання в автомобілі ВАЗ 2106 перебували четверо осіб, в тому числі й ОСОБА_5 , який сидів на задньому сидінні з пасажирської сторони. Він наказав потерпілому сісти на заднє сидіння автомобіля, між ОСОБА_5 та іншою невідомою потерпілому особою. Після чого ОСОБА_11 почав вимагати у потерпілого передати йому кошти. Коли потерпілий передав грошові кошти у розмірі 12 000 грн. купюрами по 500 і 200 грн., ОСОБА_11 почав передавати (ділити) частину коштів іншим особам, зокрема, ОСОБА_5 . Наведені обставини можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до даного кримінального правопорушення.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 березня 2021 року, потерпілий впізнав гр. ОСОБА_5 .

Отже, у судовому засіданні встановлено, що слідством зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 . Окрім наведених доказів, підозра обґрунтовується іншими доказами у сукупності, а саме: протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події та грошових коштів, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту підозрюваного.

Суд критично відноситься до показань підозрюваного, які були надані в судовому засіданні, та в яких він вказує, що випадково опинився на місці вчинення кримінального правопорушення, грошей у потерпілого не вимагав, тілесних ушкоджень не наносив. Так, матеріалами кримінального провадження повністю спростовується така позиція підозрюваного, що узгоджується із показаннями потерпілого та іншими доказами.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор.

Про наявність ризика, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено максимальне покарання до 7 років позбавлення волі, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене кримінально каране діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду. Крім цього, підозрюваний офіційно не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки сама по собі тяжкість покарання за даний злочин може свідчити про наявність ризику ухилення (переховування) підозрюваного від слідства та / або суду.

З приводу ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що оскільки підозрюваний не працює та не має офіційного джерела доходів, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, то може продовжити кримінально протиправну діяльність, а також може вчинити нове кримінальне правопорушення проти власності, зокрема, з метою відшукання засобів до існування.

Про доведеність ризика, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить той факт, що потерпілий надав важливі свідчення у даному кримінальному провадженні, і фактично за його заявою дане провадження розпочато. Застосування інших запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, може призвести до того, що підозрюваний, який знає де мешкає потерпілий, може вчинити спроби залякування, погроз, та іншим чином може впивати як на потерпілого так і свідків, що може завдати шкоди даному кримінальному провадженню.

Водночас потерпілий звернувся із заявою до слідчого судді, в якій вказує, що отримує дзвінки з погрозами та побоюється за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я дитини і дружини. Слідчий суддя, здійснюючи контроль за дотриманням прав та інтересів всіх учасників кримінального провадження, вважає, що жоден інший запобіжний захід в даній ситуації не може запобігти ризикам впливу на потерпілого, свідків, тому з метою унеможливлення перешкоджання кримінальному провадженню, вважає доцільним застосування виключного запобіжного заходу для підозрюваного тримання під вартою.

Отже, для запобігання переліченим ризикам, вважаю за необхідне, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя розглянув можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, проте ураховуючи особу підозрюваного, тяжкість покарання та вагомість наявних доказів про вчинення ним даного злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків у місті проживання, застосування інших альтернативних заходів не є обґрунтованим.

Разом із тим, слідчий суддя частково погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо можливості визначення підозрюваному застави. Так, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями. Тобто у слідчого судді повинна бути впевненість, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку неявки підозрюваного до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Саме такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні «Гафа проти Мальти» №54335/14 від 22 травня 2018 року.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, встановлених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість злочину, слідчий суддя вважає можливим визначити підозрюваному заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Визначення підозрюваному розміру застави у 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як прохає прокурор, не є підставним, оскільки така застава є надмірною, і з урахуванням майнового стану підозрюваного, і буде порушувати майнові права підозрюваного, тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити заставу в сумі 68 100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, 00 коп., які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

В решті вимог клопотання відмовити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

4) утриматися від спілкування з потерпілим, іншими підозрюваними, крім випадків проведення необхідних слідчих дій.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 28.05.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 05 квітня 2021 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя І.А. Кондрашов