печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8537/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

18.02.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:
- шість системних блоків із написом «FrimeCom»;
- мобільний телефон Apple Iphone 7 Plus imei НОМЕР_1 із сім карткою;
- мобільний телефон Samsung A50 imei НОМЕР_2 , НОМЕР_3 із сім карткою;
- мобільний телефон Apple Iphone 5S imei НОМЕР_4 ;
- мобільний телефон LG G3s imei НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;
- мобільний телефон Samsung Galaxy A10S imei НОМЕР_7 , НОМЕР_8 із сім карткою;
- мобільний телефон Samsung Galaxy S7Edge imei НОМЕР_9 , НОМЕР_10 із сім карткою;
- жорсткий диск Toshiba sn 457R9R4B5;
- карта пам`яті Kingstone Micro SD 32 G;
- ноутбук Asus K55VD sn C9NDAS156205368 із зарядним пристроєм;
- жорсткий диск Kingstone sn SBFK71EDE;
- жорсткий диск IRDM by GOODRAM sn GWP008402;
- жорсткий диск Verbatim sn 00637.
В обґрунтування даного клопотання прокурор вказує наступне.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001786 від 23.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.
Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.
У клопотанні вказано, що група осіб перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням веб-ресурсів через мережу Інтернет здійснює розповсюдження створеної ними з цією метою фото та відеопродукції, інших предметів порнографічного характеру, що підпадає під кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.
Так зазначає прокурор, що на веб-ресурсах за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщені відео матеріали на яких відображаються особи жіночої статі, з нікнеймами (псевдоніми, які використовуються користувачами у мережі Інтернет): «carolina-lee» та «tess-steward», які здійснюють створення та розповсюдження з використанням мережі Інтернет відеопродукції, інших предметів порнографічного характеру.
Зокрема з`ясовано, що невідомі особи, використовуючи нікнейми «carolina-lee» та «tess-steward» діючи умисно, переслідуючи мету збагачення, за матеріальну винагороду надають користувачам мережі Інтернет можливість перегляду спеціально-створеного ними відеконтенту порнографічного характеру, який відображає вульгарно-натуралістичну, деталізовану демонстрацію оголених геніталій, антиетичних сцен, у тому числі імітування статевого акту з використанням невстановлених предметів для отримання сексуального задоволення, які не відповідають моральним критеріям, порочать честь та гідність людини, та спрямовані на збудження сексуальних інстинктів глядачів без будь-якої художньої або навчальної мети.
Враховуючи викладене, прокурор звернувся із клопотанням про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 де розміщене місце створення та розповсюдження відеоматеріалів порнографічного характеру осіб під нікнеймами «carolina-lee» та «tess-steward», яке було задоволено в повному обсязі.
Так, 17.02.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 28.01.2021 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, поза межами наданого дозволу на вилучення речей та документів було відшукано та вилучено:
- шість системних блоків із написом «FrimeCom»;
- мобільний телефон Apple Iphone 7 Plus imei НОМЕР_1 із сім карткою;
- мобільний телефон Samsung A50 imei НОМЕР_2 , НОМЕР_3 із сім карткою;
- мобільний телефон Apple Iphone 5S imei НОМЕР_4 ;
- мобільний телефон LG G3s imei НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;
- мобільний телефон Samsung Galaxy A10S imei НОМЕР_7 , НОМЕР_8 із сім карткою;
- мобільний телефон Samsung Galaxy S7Edge imei НОМЕР_9 , НОМЕР_10 із сім карткою;
- жорсткий диск Toshiba sn 457R9R4B5;
- карта пам`яті Kingstone Micro SD 32 G;
- ноутбук Asus K55VD sn C9NDAS156205368 із зарядним пристроєм;
- жорсткий диск Kingstone sn SBFK71EDE;
- жорсткий диск IRDM by GOODRAM sn GWP008402;
- жорсткий диск Verbatim sn 00637.
Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
У судове засідання слідчий та/або прокурор не з`явились.
Власник майна у судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Згідно положенням ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину та наявність обґрунтованої підозри, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб (п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на слідчого та/або прокурора.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ЕСНR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).
Разом з тим, прокурором не доведено у клопотанні обставин, які б слугували підставами для накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, доказів на підтвердження обставин, на які посилається прокурор слідчому судді не надано та у клопотанні відсутні.
Версія органу досудового розслідування, що вилучене майно відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0001786.
Сам по собі факт наявності постанови про визнання майна речовим доказом не є ключовим фактором, оскільки зі змісту норми ч. 3 ст. 170 КПК України, слідує, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 указаного Кодексу, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 2 КПК України).
За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність з боку слідчого у необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки даний захід є неспівмірним із засобами і метою яку прагне досягти сторона обвинувачення, а відтак відсутні підстави вважати, що існує правова підстава для арешту майна, тому клопотання підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1