Справа № 464/1617/21
пр.№ 1-кс/464/494/21
У Х В А Л А

12 березня 2021 року м.Львів

слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність відділу поліції № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області та зобов`язання вчинити процесуальні дії, -
в с т а н о в и в :
заявник звернувся із скаргою, в якій просить зобов`язати відділ поліції № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000804 від 14.07.2020 року, призначити судово-медичну експертизу та надати можливість ознайомитися із матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 14.07.2020 року Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Львові відкрито кримінальне провадження № 0000804 за ч.2 ст. 365 КК України, стосовно неправомірних дій відносно нього, які відбулись 10.07.2020 року біля 23.00 год. на проспекті Червоної Калини 109 у м.Львові. В подальшому розслідування проводили працівники СУ ГУ НП у Львівській області, а з 07.11.2020 року працівники Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області. 03.12.2020 року ним була направлена заява в Сихівський ВП з проханням повідомити, чи визнано його потерпілим по попередніх його заявах та зверненнях. 02.01.2020 року він надіслав заяву- нагадування про необхідність надання мені відповіді. 25.01.2021 року ним була направлена заява в Сихівський ВП з проханням призначити йому судово-медичну експертизу. Лише 05.03.2021 року з відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції /колишня назва Сихівський ВП/ ГУ НП у Львівській області він отримав дві відповіді за № К-1/39/02/09/2021 від 04.02.2021 року та № К-5/3 9/02/09-2021 від 09.02.2021, з яких зрозумів , що його не визнано потерпілим та не призначено судово-медичної експертизи. Також йому не було надано можливість ознайомитись з матеріалами справи та зняти копії. Такі дії вважає протиправними, оскільки порушують його права, так як він є заявником у даному кримінальному правопорушенні, яким йому завдано моральну та матеріальну шкоду.

Заявник при розгляді скарги вимоги такої підтримав, дав пояснення аналогічні змісту скарги, додатково пояснив, що 10.07.2020 року біля 23.00 год. на проспекті Червоної Калини на нього було здійснено напад групою невідомих осіб. Він не може стверджувати, що це були працівники поліції, так як на них не було особливих речей, а самих осіб він не знає. Звертався до ДБР, так, як жінка очевидець цих подій вказала, що невідомими особами були працівники поліції. Наразі у кримінальному провадженні судово-медична експертиза щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та характеру спричинення йому не призначена та не проведена не зважаючи на те, що він неодноразово звертався до органів поліції з даного приводу. Про те, що 30.11.2020 прийнята постанова про відмову у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим йому не відомо, таку він не отримував. Просить скаргу задоволити.

Слідчий в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Пояснив суду, в його провадженні є кримінальне провадження за фактом здійснення нападу на скаржника. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 звертався, щою його визнати потерпілим, однак, у листопаді прийнято постанову про відмову у задоволенні такої заяви, так, орган досудового розслідування вважає, що документи долучені останнім до матеріалів кримінального провадження свідчать про наявність в останнього виразки шлунку, а не спричинених тілесних ушкоджень. Разом з тим підтвердив, що судово медичну експертизу у вказаному кримінальному провадженні не призначено та не проведено. Одночасно вказав, що у матеріалах кримінального провадження міститься лист адресований ОСОБА_7 про направлення постанови про відмову у визнанні його потерпілого. Доказів, що така постанова вручена останньому в органу досудового розслідування не має. Не заперечив, що на подальші звернення скаржника з приводу стану вирішення його заяв, не надавалися йому письмові відповіді про те що прийнято вищевказане рішення.

Заслухавши пояснення заявника та слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали провадження, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

14.07.2020 на підставі звернення ОСОБА_6 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000804 за фактом нанесення останньому 11.07.2020 тілесних ушкоджень, ймовірно працівниками поліції за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_6 від 11.07.2020 згідно якої він вказує, що 10.07.2020 близько 23 год. по пр. Червоної Калина на нього було здійснено напад невідомими особами, які наносили удари по тілу.

Постановою прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_8 від 05.08.2020 у вищевказаному кримінальному провадження визначено підслідність за слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області.

06.11.2020 прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 у вказаному кримінальному провадженні визначено підслідність за СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області, та досудове розслідування доручено проводити слідчому ОСОБА_10 .

09.11.2020 слідчим управлінням ГУНП у Львівській області прийнято клопотання ОСОБА_6 про залучення його в якості потерпілого.

30.11.2020 слідчим ОСОБА_4 прийнято постанову про відмову у задоволенні клопотання щодо залучення ОСОБА_6 в якості потерпілого у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування можуть бути оскаржені серед іншого такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Крім того, відповідно до п.5 ч.1 вказаної норми особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні його потерпілим.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Крім того, згідно із ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку встановив, що ОСОБА_6 11.07.2020 звернувся до органу досудового розслідування із заяво про вчинення щодо нього кримінально правопорушення. Останнього не залучили в якості потерпілого, так, як 30.11.2020 прийнято постанову про відмову у задоволенні його клопотання з даного приводу. Відповідно до вимог ст.ст. 55, 303 КПК України слідчому судді оскаржується рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Беручи до уваги, що заявником оскаржено бездіяльність відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції щодо невизнання його потерпілим, тоді як органом досудового розслідування прийнято рішення з даного приводу, що не свідчить про бездіяльність слідчого прокурора чи дізнавача, а ОСОБА_6 така постанова не оскаржується, слідчий суддя прийшов до переконання про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги. Разом з тим, так як вимоги щодо призначення судово-медичної експертизи та надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження пов`язані із наявністю прав на такі, зокрема у потерпілого, яким ОСОБА_11 не визнаний, у зв`язку із чим такі до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність відділу поліції № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15.03.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1