БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.03.2021
Єдиний унікальний номер 497/124/2021
Провадження № 1-кп/497/25/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2021 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000053 від 28.10.2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, за національністю українця, з вищою освітою, не одруженого, командира взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший лейтенант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, особу, якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 25.12.2012 року Заводським РВ у м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області,
який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наказом Міністра оборони України від 22.06.2020 № 277 молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом осіб офіцерського складу до Збройних Сил України строком на 18 місяців, присвоєно особистий номер та призначено слухачем курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.06.2020 року № 33 молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_4 29.06.2020 року направлено для проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відтак, з 29.06.2020 року, тобто з дня відправлення ОСОБА_4 для проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу з ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 29.09.2020 року № 309 ОСОБА_4 призначено на посаду командира взводу морської піхоти роти морської піхоти НОМЕР_3 окремого батальйону морської піхоти НОМЕР_4 окремої бригади морської піхоти командування морської піхоти Військово- ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2020 року № 211 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

З 07.10.2020 року, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2020 року № 213, молодший лейтенант ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв справи та посаду командира взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Разом з цим, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом осіб офіцерського складу та проходячи військову службу на посаді командира взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший лейтенант», в порушення вимог ст. ст. 2, 9, 11, 16, 40, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 13.10.2020 року о 08 год. 00 хв. без поважних причин, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 27.01.2021 року, вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

З огляду на зазначене, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю та суду підтвердив, що такий факт мав місце. Пояснив суду, що 02 жовтня 2020 року він закінчив навчання в м. Львові, де навчався добровільно та з зацікавленістю, та вибув до в/ч АДРЕСА_4 . Прибувши до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_4 04 жовтня 2020 року приступив до виконання обов`язків.
Усі військові статути йому були доведені, та він чітко знав їх зміст.
На місці почав приймати посаду, і рапортом від 07.10.2020 року він посаду прийняв, однак з цього моменту розпочалися проблеми на службі. Так, він мав би підписати акти прийому-передачі техніки та зброї, проте техніку йому ніхто не показав і де вона знаходиться він не знав, тому і не підписав усі необхідні акти. Проте, що на службі відбулися такі не порозуміння він нікому не повідомив, та не знав як у цьому випадку потрібно діяти, оскільки під час навчання у м. Львові його навчали зовсім іншому, і він чітко знав яким чином має відбуватися прийом-передачі. А тому, вказані обставини спонукали його покинути місце служби, та нікому не сказавши і не попередивши він 13.10.2020 року покинув військову частину та поїхав до дому у м.Миколаїв. Перші два тижні він перебував у стресовому стані не знав, що діяти, і яким чином він має себе вести. Лише після спливу біля двох місяців він зрозумів про протиправність своїх дій, і що потрібно було доповісти керівництву, або військовому прокурору, а не тікати зі служби.
27 січня 2021 року він з`явився до прокурора Білгород-Дністровської прокуратури із зізнанням, та готовий понести відповідальність, визначену законом.
Наразі він повністю усвідомлює наслідки свого вчинку, щиро кається, та зробив відповідні висновки. Йому дуже подобається військова служба і він бажає надалі виконувати свої військові обов`язки добросовісно, чесно і якісно. Просив строго його не карати, і дати йому можливість служити достойно.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження (а.с.21, 22), судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України за кваліфікуючими ознаками: нез`явлення вчасно без поважних причин на службу військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину згідно ст.12 КК України, особу обвинуваченого який характеризується позитивно (а.с.48), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.50), не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра (а.с.51-52).
Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому в силу вимог ст. 67 КК України не встановлені.
Згідно досудової доповіді Болградського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 19.03.2021 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має середній рівень ймовірності вчинення повторного злочину та середній рівень небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства. (а.с36-40).

Частиною 5 ст.314-1 КПК України «Складання досудової доповіді», визначено, що досудова доповідь не може використовуватись у кримінальному проваджені, як доказ винуватості у вчинені злочину.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особу обвинувачуваного.
Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні не застосовувалися.
Речові докази у справі відсутні.
Міра запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувалася.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ___________ ОСОБА_1