ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/487/21 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1669/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001980 від 25.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору. Суд мотивував своє рішення тим, що в формулюванні обвинувачення при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України відсутня така кваліфікуюча ознака як незаконне придбання наркотичного засобу та психотропної речовини, вказує на суперечності в реєстрі матеріалів та в обвинувальному акті щодо часу проведення огляду, до обвинувального акту не долучено розписки ОСОБА_7 про отримання ним копії обвинувального акта та реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001980 від 25.11.2020 року.
Прокурор, не погодившись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що дублювання епізодів злочинної діяльності та висновків експертиз є технічною помилкою, яка може бути усунена в ході судового слідства, на даній стадії суд не повинен робити висновки щодо правильності кваліфікації та конкретизації висунутого обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.314 КПК України, суд першої інстанції має право повернути прокурору обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації

3) формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Правильне відображення обставин при формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідства та обвинувачення, а й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Колегія суддів погоджується в даному конкретному випадку з висновком суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору. Встановлено, що обвинувальний акт містить значну кількість недоліків, зокрема щодо кількості інкримінованих ОСОБА_7 епізодів кримінально-протиправних дій, дублювання обставин, на які посилається сторона обвинувачення, наявності суперечностей у формулюванні обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України та кваліфікації дій ОСОБА_7 за першим епізодом. При цьому, прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що такі недоліки є технічною помилкою та можуть бути усунені в ході судового слідства шляхом зміни об`єму або кваліфікації діянь. Проте апеляційний суд не може погодитися з такими апеляційними доводами, оскільки в даному випадку обвинувальний акт складений таким чином, що перешкоджає можливості визначити чітко межі судового розгляду, що об`єктивно може порушити права обвинуваченого. Така неконкретність позбавляє учасників судового розгляду процесуальної визначеності та може перешкодити обвинуваченому належним чином підготуватися до захисту.
Вказані недоліки обвинувального акту не можуть бути усунені шляхом зміни обвинувачення в суді згідно ст. 338 КПК України, оскільки зазначені обставини не є новими фактичним обставинами кримінального правопорушення, враховуючи, що вони зазначені в обвинувальному акті.
Вказані недоліки обвинувального акту обгрунтовано перешкоджають призначенню судового розгляду, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали суду за апеляційними доводами прокурора не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: