Справа № 504/1357/21
Номер провадження 1-кп/504/765/21
У Х В А Л А
02.06.2021 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000819 від 12.08.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000819 від 12.08.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник-адвокат обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про скасування арешту майна, в якому останній просить скасувати ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.08.2020р. про накладення арешту на автомобіль ОСОБА_4 «Volkswagen Polo» н/з НОМЕР_1 та свідоцтво про державну реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 29.05.2019р. Клопотання обґрунтовано тим, що по кримінальному провадженню було проведено транспортно-трасологічну експертизу для встановлення кута зіткнення автомобілів учасників ДТП та автотехнічну експертизу для встановлення технічного стану автомобіля «Volkswagen Polo» н/з НОМЕР_1 , який було повернуто його власнику. На теперішній час прийняті раніше заходи забезпечення кримінального провадження для проведення досліджень відпали повністю, та накладений арешт на автомобіль повністю втратив необхідність в цьому.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки майно, на яке накладено арешт, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, на разі остаточне рішення у справі неприйняте, а скасування арешту може призвести до пошкодження, псування знищення, тощо вказаного майна. Крім того, можливо буде необхідно провести додаткові експертизи.

Потерпіла ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення даного клопотання, не надавши обґрунтування цьому.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.08.2020р. накладено арешт на вказаний автомобіль марки «Volkswagen Polo» н/з НОМЕР_1 та свідоцтво про державну реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 29.05.2019р.

З тексту ухвали вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу ст.100 КПК України вбачається, що речові докази повинні бути збережені до закінчення кримінального провадження.

Так, автомобіль марки «Volkswagen Polo» н/з НОМЕР_1 та свідоцтво про державну реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 29.05.2019р. визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, розгляд якого в суді триває, справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання, тому на теперішній час існує необхідність в подальшому забезпеченні збереження вказаного майна. Крім того, в судовому засіданні не було встановлено переконливого обґрунтування того, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. На разі будь-які документи, докази, не досліджувалися, учасники кримінального провадження не допитувалися. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що на даний час на стадії підготовчого судового засідання, відсутні правові підставі, передбачені ст.100 ч. 9 та ч. 4 ст.174 КПК України для прийняття остаточного рішення у справі щодо розпорядження арештованим майном, яке являється предметом злочину, тому клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту заявлено передчасно та задоволенню не підлягає.

Крім того, слід звернути увагу на те, що виклад вимог клопотання є некоректним, оскільки згідно ст.174 КПК України, суд може скасувати арешт майна, а не ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 100, 131, 170, 174, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1