Справа № 216/2067/21
Провадження № 1-кп/216/753/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 03 червня 2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, розлучений, 17.02.2020 Новоайдарським районним судом Луганської області визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 300 н.м.д.г., з повною середньою освітою, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 402 КК України,-

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2021 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копій указаних документі..

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.04.2021 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді старший оператор протитанкового відділення протитанкового взводу механізованого батальйону, у військовому званні «сержант», 07.05.2020 приблизно о 17 год. 00 хв. на четвертому поверсі казарми № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , під час шикування особового складу механізованого батальйону, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом та з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби і з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 28 - 30, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, військової присяги та умов укладеного контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, реалізуючи свій злочинний умисел, відкрито, у присутності свого безпосереднього начальника тимчасово виконувача обов`язків командира механізованого батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_7 , тимчасово виконувача обов`язків головного старшини сержанта ОСОБА_8 , який довів сержанту ОСОБА_3 наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.05.2020 № 128-НР та військовослужбовців механізованого батальйону солдатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відмовився виконувати зазначений наказ начальника, хоча об`єктивно міг і повинен був його виконати, внаслідок чого не заступив у добовий наряд 08.05.2020 - черговим механізованого батальйону, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану (в редакції Закону України №194-VIII від 12.02.2015 року).
15.04.2021 під час підготовчого судового засідання між прокурором та обвинуваченим і його захисником було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання з застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 402 КК України та з застосуванням ст. 53 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 15.04.2021 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який є колишнім військовослужбовцем, розлучений, утриманців не має, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря нарколога не перебував і не перебуває.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Матеріальної шкоди даним кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 квітня 2021 року між прокурором Криворорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , у рамках кримінального провадження № 0000040 від 03 червня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання з застосуванням ст.ст. 53, 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1