Справа № 713/251/21
Провадження №1-кп/713/72/21
УХВАЛА
іменем України

23.03.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 11.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виженка, Вижницького району, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 ч.1 КК України, з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Наказом про прийняття на роботу т.в.о. директора НПП «Вижницький» №18-к від 02.06.2015 ОСОБА_3 з 03.06.2015 року прийнято на посаду майстра з охорони природи Вижницького природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Вижницький».

Згідно ст. З Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16 червня 1992 року, національні природні парки належать до природно- заповідного фонду України.

Згідно Постанови КМУ №1127 від 14 липня 2000 року «Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України» посада майстра з охорони природи національного природного парку входить до переліку посад працівників, які входять до складу служби державної охорони природно- заповідного фонду України.

На підставі ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року та ст. 61 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» служба державної охорони природно- заповідного фонду України має статус правоохоронного органу.

Відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» посадові особи служби державної охорони природно-заповідного фонду України мають право: вимагати від громадян і службових осіб пояснення у зв`язку з порушенням режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон; перевіряти у громадян і службових осіб посвідчення на право перебування, використання природних ресурсів та здійснення іншої діяльності в межах відповідних територій та об`єктів природно-заповідного фонду; доставляти порушників установленого режиму з метою з`ясування особи; складати протоколи про порушення вимог законодавства, надсилати їх відповідним органам для притягнення винних осіб до відповідальності, тощо.

03 червня 2015 року між НПП «Вижницький» (в особі директора ОСОБА_5 ) та ОСОБА_3 , як майстром з охорони природи, було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого він бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку відповідає за їх збереження, у зв`язку з чим зобов`язується дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання матеріальних цінностей, приймати всілякі заходи для запобігання їх нестачі, розкраданню, знищенню, псуванню, втратам.

Згідно посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією майстра з охорони природи, затвердженого директором НПП «Вижницький» 21.01.2016 року, на ОСОБА_3 покладено обов`язки забезпечувати додержання режиму охорони території та об`єктів НПП «Вижницький» у межах ввіреного відділення (обходу); попереджувати та припиняти порушення природоохоронного законодавства; здійснювати охорону природних комплексів національного природного парку в межах відділення; забезпечувати порядок використання природних ресурсів; попереджувати пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок; нести безпосередньо охорону лісу та іншого державного майна на ввіреній йому дільниці; складати протоколи про всі види порушень природоохоронного законодавства; проводити відводи лісосік; нести персонально матеріальну та дисциплінарну відповідальність за порушення вимог, передбачених даною посадовою інструкцією.

11 червня 2015 року майстер з охорони природи ОСОБА_3 згідно акту приймання-здачі обходу прийняв від майстра з охорони природи ОСОБА_6 , обхід № 5 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький», який складається з кварталів № 15, 16, 17, 18, 23 площею 347,8 га. Під час приймання-передачі обходу, що відбувалося в присутності т.в.о. начальника Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» ОСОБА_5 здійснено перевірку території вказаного обходу, в результаті якої станом на 11 червня 2015 року, на момент прийому обходу майстром з охорони природи ОСОБА_3 , на території обходу №5 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» самовільних рубок, не оформлених актами лісопорушень, а також інших порушень виявлено не було.

Таким чином, 11 червня 2015 року ОСОБА_3 , як службовій особі правоохоронного органу, яка наділена організаційно-розпорядчими повноваженнями, було ввірено під охорону квартали № 15, 16, 17, 18, 23 площею 347,8 га обходу № 5 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький», у зв`язку з чим останній повинен був належно виконувати свої службові обов`язки, передбачені службовими інструкціями та чинним законодавством України.

Незважаючи на вищевказане, майстер з охорони природи Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» ОСОБА_3 , як службова та матеріально-відповідальна особа, будучи зобов`язаним належно виконувати свої службові обов`язки, маючи об`єктивну можливість виконання покладених на нього обов`язків щодо охорони та захисту лісу, в період 2015-2016 років, перебуваючи на ввіреному йому обході № 5 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» на території с. Виженка, Вижницького району Чернівецької області, неналежно виконував свої службові обов`язки, не здійснював належних перевірок на ввіреному йому обході, не здійснював належних дій щодо попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, а саме попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, не здійснював належної охорони природних комплексів національного парку в межах ввіреного йому обходу, в результаті чого допустив незаконну порубку 17 дерев різних порід на території Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький», а саме незаконну рубку у кварталі № 17, виділах № 13 та №20 - 14 сироростучих та 3 вітровальних дерев порід бук та ялиця, яку здійснили невстановлені особи протягом 2016 року. Крім того, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, що виявилось у нездійсненні належних перевірок на ввіреному йому обході, ОСОБА_3 не виявляв та не повідомляв керівництво НПП «Вижницький» про дану незаконну рубку, що призвело до неможливості встановити осіб, якими вчинена незаконна рубка та унеможливило відшкодування заподіяних цією рубкою збитків.

Актом проведення рейду обходу №5 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» від 07.06.2016 року, зокрема встановлено незаконну рубку у кварталі №17, виділах №13 та №20 - 14 сироростучих та 3 вітровальних дерев порід бук та ялиця, яку здійснили невстановлені особи протягом 2016 року.

Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної порубки сироростучих та вітровальних дерев, скоєної на території Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» в період 2016 року, виявлених в ході проведення рейду від 07.06.2016, розмір шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев на території обходу № 5 (у кварталах №13 та №20) Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький», становить 123911,5 грн., що підтверджено висновком судової-економічної експертизи №4-Е від 22.01.2020 року.

Внаслідок бездіяльності та службової недбалості майстра з охорони природи Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» ОСОБА_3 , яка виразились у невиконанні та неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, у недотриманні вимог чинного законодавства України протягом 2016 року, внаслідок незаконної рубки 17 дерев різних порід на території Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький», а саме незаконну рубку у кварталі №17, виділах №13 та №20 - 14 сироростучих та 3 вітровальних дерев порід бук та ялиця охоронюваним законом державним інтересам завдано матеріальних збитків на загальну суму 123911,50 грн., що являється істотною шкодою для державних інтересів.

Дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.367 ч.1 КК України, а саме, службова недбалість, тобто невиконання та неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам.

В підготовчому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 ч.1 КК України визнав, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд закрити кримінальне провадження на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор підтримав клопотання подане ОСОБА_3 , не заперечував щодо задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши характеризуючи матеріали, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 ч.1 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч.3 ст.288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення установлених ст.49 КК України строків давності.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі частини 5 статті 74, статті 49 КК звільняє від нього засудженого.

Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до статті 49 КК. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину або виправдання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження, вбачається наступне.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в період 2015-2016 років, вчинив інкримінований йому злочин за ст.367 ч.1 КК України, який відповідно до ст.12 КК України (в ред. до 01.07.2020 року) класифікується як злочин невеликої тяжкості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції до 01.07.2020 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

При цьому суд застосовує положення закону, саме в редакції, яка діяла до 01.07.2020 року, оскільки після вказаної редакції, кримінальна відповідальність за ст.367 ч.1 КК України була значно посилена в частині збільшення розміру штрафу.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив звільнити від кримінальної відповідальності за інкримінований злочин за ст.367 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України, закривши відповідне кримінальне провадження. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, в період 2015-2016 років.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, сплило більше п`яти років, тобто закінчився 3-ти річний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

У правовому висновку, сформованому у Постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), зазначається, що за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

При цьому вищенаведені норми щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження є імперативними, тобто такими, що виражають в категоричних розпорядженнях держави чітко позначені дії й не допускають ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів, прямо наказуючи правила поведінки. Крім того, в разі прийняття такого рішення чинним законодавством не закріплена обов`язковість дослідження доказів по справі та встановлення винуватості особи в інкримінованому злочині. Вказана позиція національного законотворця збігається з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до рішення якого у справі «Грабчук проти України» від 21.09.2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується останній є злочином невеликої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, з урахуванням вищевикладеного не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ст.367 ч.1 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог статі 124 КПК України, з врахуванням правової позиції, викладеної в Постановах ВП ВС від 21.11.2018 року у справі №462/6473/16-ц, та від 17.06.2020р. у справі № 598/1781/17, де зазначено, що «суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності».

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи №4-Е від 22.01.2020 року складають 6437,41 грн.

Речові докази і документи відсутні, запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст.124, 284-286, 288 ч.3, 314 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.367 ч.1 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 11.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 ч.1 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів, а саме, за проведення судової експертизи №4-Е від 22.01.2020 року в сумі 6437 (Шість тисяч чотириста тридцять сім) гривень 41 (Сорок одну) копійку на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити всім учасникам процесу.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати копію ухвали в суді.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1