Дата документу 22.06.2021
Справа № 334/2107/19
Провадження № 1-кп/334/221/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05.07.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч.1 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі, ст..75 КК України іспитовий термін 1 рік.

06.01.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч.3 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі, ст..71 КК України 2 роки 1 місяць. Звільнений 27.11.2012 по відбуттю строку покарання.

18.03.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч.3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, ст..75 КК України іспитовий термін 3 роки.

13.08.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ст..75 КК України іспитовий термін 2 роки.

21.11.2013 року Орджонікідзсвськпм районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі, ст. 71 КК України, остаточне покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 17.04.2014 року по відбуттю строку покарання.

28.05.2014 року Орджонікідзсвськпм районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі, ст. 71 КК України, остаточне покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 12.10.2017 року по відбуттю строку покарання.

21.08.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 3 місяців арешту; Звільнений 10.01.2019, по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2018 приблизно о 00 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні кафе «Акваріум», розташованого на Прибережній магістралі у м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4А» в корпусі золотистого кольору, вартістю 2319 гривень, який належить ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_6 зник з місця скоєння кримінального

правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином своїми умисними діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2319 гривень.

26.01.2019 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля супермаркету «Сільпо» за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Руставі. буд. 1-Г, познайомився з потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, на пропозицією останнього, прослідував до місця його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , для спільного вживання спиртних напоїв. Зайшовши до квартири та пройшовши на кухню, ОСОБА_6 переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з кухонного столу майно ОСОБА_9 а саме: мобільний телефон «Меіzu U-20» в корпусі білого кольору. IМEL: НОМЕР_1 . IМEL2: НОМЕР_2 , вартістю 2795 гривень, в якому знаходилась сім-карга оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не має; флеш-карта пам`яті «Team», об`ємом 8 ГБ, яка знаходилась в телефоні, вартістю 100 гривень, спричинивши матеріальний збиток потерпілому на загальну суму 2895 гривень.

Крім того, 10 березня 2019 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 5», об`ємом пам`яті 32 Гб, в корпусі чорного кольору, IМEL: 868 813 032 228 790, IМEL2: 868 813 032 228 808, вартістю 5 574 гривні, що належить ОСОБА_10 , який знаходився у полімерному захисному чохлі чорного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, після чого залишив місце вчиненого кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які йому інкримінують, визнав частково. Так він визнав тільки епізод крадіжки мобільного телефону у Колесник у січні 2019 року, та пояснив, що познайомився з ОСОБА_11 , пішли до нього до дому, де пили пиво на кухні. Згодом ОСОБА_11 вийшов до кімнати, а мобільний телефон залишив на кухні, ОСОБА_6 взяв мобільний телефон Колесника та пішов з ним з квартири, який згодом продав. Однак коли його затримали, він забрав телефон та повернув ОСОБА_12 .

Щодо епізоду з ОСОБА_10 від 10.03.2019 року, то обвинувачений спочатку визнавав таємну крадіжку мобільного телефону, та заперечував кваліфікацію за ч.2 ст.186 КК України, вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, оскільки телефон він викрав таємно, а не відкрито, як написано в обвинувальному акті. Пояснив, що він з потерпілим ОСОБА_10 пили разом пиво, потерпілий вийшов до туалету, а він взяв мобільний телефон та пішов з ним, згодом був затриманий поліцією, та у нього було вилучено телефон. Потерпілий був у алкогольному стані та вів себе неадекватно, та він не міг бачити крадіжку телефону, оскільки був у туалеті. Згодом у судових дебатах змінив свої покази, та пояснив, що даний телефон він не викрав у потерпілого, а потерпілий програв телефон йому у спорі, потерпілий залишив на столі телефон, сказавши можеш забирати і пішов до туалету. Обвинувачений забрав телефон та пішов із кафе, через 30 хвилин був затриманий на зупинці, де пив каву та спілкувався з продавцем. Він вважає, що згодом потерпілий передумав та вирішив забрати свій телефон таким чином та звернувся до поліції.

Щодо епізоду від 24.06.2018 крадіжки мобільного телефону у приміщенні кафе «Акваріум», ОСОБА_6 заперечував у повному обсязі, та пояснив, що дійсно був у той вечір у даному кафе, де познайомився з дівчатами, та відпочивав з ними, згодом до них підсіли ще двоє хлопців, він на телефон потерпілої не звертав увагу, згодом став почувати себе погано, тому вийшов з кафе не попрощавшись з дівчатами, однак телефон він не брав.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково, його винуватість у скоєних злочинах, передбачених ч.2 ст.185 КК України підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

По епізоду крадіжки мобільного телефону 26.01.2019 року у ОСОБА_9 , крім повного визнання ОСОБА_6 вини, також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 26.01.2019, що 26.01.2019 року у нього за місцем проживання було викрадено мобільний телефон «Меіzu U-20» в корпусі білого кольору. (т.1 а.с. 123)

- витягом з ЄРДР №0000294 від 26.01.2019 року(т.1 а.с. 122)

- протоколом огляду від 29.01.2019 року та фототаблицями до нього, предметом огляду якого був мобільний телефон «Меіzu U-20» в корпусі білого кольору. (т.1 а.с. 127-129)

- постановою про визнання речовими доказами від 29.01.2019, якою мобільний телефон «Меіzu U-20» в корпусі білого кольору та флеш-карта пам`яті «Team», які належать ОСОБА_9 визнані речовим доказом та передані йому на відповідальне зберігання. (т.1 а.с. 130-131)

По епізоду крадіжки мобільного телефону 24.06.2018 року у ОСОБА_8 в приміщенні кафе «Акваріум»:

- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 23.06.2018 у неї був день народження і вона з подругами святкувала у кафе. Там познайомилися з обвинуваченим ОСОБА_13 , який сів до них за стіл. Згодом до них також сіли ще двоє хлопців, та вони всі разом відпочивали, інших сторонніх осіб не було. Коли вона танцювала з одним із хлопцем, обвинувачений ОСОБА_13 вийшов з кафе. Коли вони повернулися до столу, виявила, що пропав її мобільний телефон, більше ніхто не відлучався. Вони разом з хлопцями шукали телефон, згодом викликали поліцію, мобільний телефон зник, коли з кафе пішов ОСОБА_13 .
- показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що в червні 2018 року святкували день народження подруги ОСОБА_15 у кафе. Там познайомилися з обвинуваченим, який більше спілкувався з ОСОБА_16 та сидів поряд з нею. Згодом до них також сіли ще двоє хлопців, та вони всі разом відпочивали та спілкувалися, інших сторонніх осіб не було. Всі телефони лежали на столі, ОСОБА_16 пішла танцювати з одним із хлопців, ОСОБА_13 залишився із ними за столом. Через декілька хвилин ОСОБА_13 вийшов з кафе, після того виявили, що пропав телефон ОСОБА_16 . Ніхто більше нікуди не виходив, у хлопців перевірили всі речі, телефону не було.
- показами свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що в червні 2018 року святкували день народження подруги ОСОБА_16 у кафе на Набережній. Там познайомилися з молодим хлопцем ОСОБА_13 , який сидів поряд з ОСОБА_16 та більше спілкувався з нею. Згодом до них також сіли ще двоє хлопців, та вони всі разом відпочивали та спілкувалися. Всі телефони лежали на столі, інших сторонніх осіб не було. Коли ОСОБА_16 пішла танцювати з одним із хлопців, вони всі залишилися сиділи за столом. Інший хлопець сидів поряд з ними, та вони з ним постійно спілкувалися. ОСОБА_13 сидів напроти них, він встав за столу та пішов нічого не сказавши, тому подумали, що він вийшов на декілька хвилин в туалет. Коли підійшла ОСОБА_16 до столу, виявила, що пропав її мобільний телефон. Ніхто з них та хлопців більше нікуди не виходив, разом перевірили всіх речі, телефонували на мобільний ОСОБА_16 , однак він був відключений.
- показами свідка ОСОБА_18 який в судовому засіданні пояснив, що він працює на ринку «Анголенко» в кіоску № НОМЕР_4 , працюють вони цілодобово, приймають та продають техніку, мобільні телефони, він пам`ятає, що купляв у хлопця мобільний телефон, згодом якого шукала поліція, однак пройшов тривали час, тому він мало що вже пам`ятає.
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , що 23.06.2018 року з 23 год. 50 хв. до 00 год.10 хв. 24.06.2018 року у приміщенні кафе «Акваріум» невстановлена особа таємно викрав зі столу мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4А» в корпусі золотистого кольору. (т.1 а.с. 111);

- витягом з ЄРДР №0001608 від 24.06.2018 року, крадіжка мобільного телефону. (т.1 а.с. 108)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.09.2018 та фототаблицею до нього, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_8 впізнала особу №4 ( ОСОБА_6 ,) та вказала, що саме ця особа на ім`я « ОСОБА_13 » перебував з ними в кафе, та якого вона підозрює в крадіжці мобільного телефону. (т.1 а.с. 112-113)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.09.2018 та фототаблицями до нього,

відповідно до якого, свідок ОСОБА_18 впізнав особу №2 ( ОСОБА_6 ,), та вказав, що саме ця особа підійшов до нього 24.06.2018 року о 02 год. до кіоску №6 на ринку «Анголенко» та запропонував купити у нього мобільний телефон.«Xiaomi Redmi 4А» в корпусі золотистого кольору. (т.1 а.с. 114-120)
Поепізоду крадіжки мобільного телефону 10.03.2019 року у ОСОБА_10 :

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 10.03.2019 від ОСОБА_10 , що 10.03.2019 року у нього невідома особа взяла позвонити мобільний телефон «Xiaomi» модель «Redmi Note 5» корпусі чорного кольору та надалі відкрито ним заволоділа, незважаючи на його прохання повернути телефон. (т.1 а.с. 141)

- витягом з ЄРДР №0000294 від 11.03.2019 року, внесено за ч.2 ст.186 КК України. (т.1 а.с. 140)

- запитом №643/40-/04-2019 від 11.03.2019 року слідчого Дніпровського ВП ГУНП ОСОБА_19 до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції щодо надання копії відеозапису з нагрудного реєстратора патрульних нарядів інспекторів роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП, які 10.03.2019 року під час несення служби по охороні громадського порядку у Дніпровському районі у складі екіпажу «0011» отримали виклик про грабіж мобільного телефону по вул.. Зачиняєва в м. Запоріжжя, та в ході відпрацювання прилеглої території, по вул.. Істоміна, 14 в м. Запоріжжя, виявили ОСОБА_6 . (т.1 а.с.132)
- листом Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції №3810/41/32/01-2019 від 15.03.2019 року на запит №643/40-/04-2019 від 11.03.2019 року слідчого Дніпровського ВП ГУНП ОСОБА_19 щодо надання копії відеозапису з нагрудних камер патрульних. (т.1 а.с.133)
- протоколом огляду предмету від 18.03.2019 року та фототаблицями до нього, предметом огляду якого був DVD-R диск, на якому мається відеозапис з нагрудного реєстратора патрульних нарядів інспекторів роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП, які 10.03.2019 року під час несення служби по охороні громадського порядку у Дніпровському районі у складі екіпажу «0011» під час відпрацювання прилеглої території виявили ОСОБА_6 . (т.1 а.с. 134-137, 139)

- постановою про визнання речовим доказом від 18.03.2019 року, якою оптичний носій інформації DVD-R диск наданий УПП в Запорізькій області ДПП визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи. (т.1 а.с. 138-139)

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.03.2019 року, відповіднодо якого ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння. (т.1 а.с. 151)

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.03.2019 року, що 10 березня 2019 року о 23 годин 33 хвилин було затримано ОСОБА_6 , та під час обшуку у нього було вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 5», чорного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 5», біло блакитного кольору, грошові кошти у розмірі 357 гривень, зажигалка, довідка зі слідчого ізолятору, банківські карти «Монобанк», «А-Банк», візитка. В протоколі міститься зауваження ОСОБА_20 , що із затриманням не згоден, так як злочин він не скоював. Також є припис захисника, що фактичний час затримання 22-00. (т.1 а.с. 152-154).

- протоколом огляду речей від 11.03.2019 року та фототаблицями до нього, за участю потерпілого ОСОБА_10 , предметом огляду якого був мобільний телефон «Xiaomi» модель «Redmi Note 5» в корпусі чорного кольору, з сім-картою «Київстар» та «Водафон», відповідно до якого ОСОБА_10 власноручно написав, що даний телефон належить йому і він був у нього відкрито викрадений 10.03.2019 року біля 22 годин неподалік будинку АДРЕСА_3 , раніше невідомим йому хлопцем на ім`я ОСОБА_21 (т.1 а.с. 155-160)

- постановою про визнання речовими доказами від 11.03.2019, якою мобільний телефон «Xiaomi» модель «Redmi Note 5» в корпусі чорного кольору, з сім-картою «Київстар» та «Водафон», які належать ОСОБА_10 визнані речовим доказом та передані йому на відповідальне зберігання. (т.1 а.с. 161-163)

- Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду від 13.03.2019 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. (т.1 а.с. 164-165)

- протоколом огляду від 13.03.2019 року та фототаблицями до нього, предметом огляду якого був мобільний телефон «Xiaomi» модель «Redmi Note 5» в корпусі біло-блакитного кольору з сім-картою «лайфсел». (т.1 а.с. 166-171)

Потерпілий ОСОБА_10 в судові засідання жодного разу не з`явився, пояснень суду не надав, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, покарання просив призначити на розсуд суду.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, зазначених в ст. 91 КПК України (подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив, мета вчинення кримінального правопорушення, вид, розмір шкоди та інше) покладається на прокурора, що передбачено ст. 92 КПК України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Всі сумніви по справі, в тому числі що стосується достатності зібраних фактичних даних повинні тлумачитись на користь підсудних.

Щодо епізоду крадіжки у ОСОБА_10 мобільного телефону від 10.03.2019, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 інкриміноване вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування кримінально-процесуальними й криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.185 КК України крадіжкою є таємне викрадення чужого майна. При цьому основною умовою є те, що здійснюючи викрадення, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 186 КК України грабежем є відкрите викрадення чужого майна, а саме викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
При цьому, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

Натомість, ігноруючи приписи норм кримінального процесуального закону щодо обов`язку встановити подію кримінального правопорушення, зокрема, спосіб його вчинення, орган досудового розслідування лише послався на те, що злочин ОСОБА_6 було вчинено відкрито, не деталізуючи, у чому саме полягали його дії та носили відкритий характер. Не вжив заходів щодо з`ясування цих обставин під час судового розгляду і прокурор, Суду не надано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що протиправні дії ОСОБА_6 в момент вилучення мобільного телефону були помічені та відомі потерпілому. Безпосередньо допитати потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні не виявилось за можливе, оскільки він в судові засідання жодного разу не з`явився, в протоколі про прийняття заяви вказав, що невідома особа, взяла у нього телефон подзвонити, а потім відкрито ним заволоділа.
В судовому засіданні з показань обвинуваченого ОСОБА_6 , коли він взяв мобільний телефон потерпілого, той знаходився в туалеті, та не міг бачити, що відбулося з телефоном.
За правилами частин 2 та 4 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Оцінюючи докази, необхідно керуватися принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його прецедентної практики під час оцінки доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). Критерій доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та з врахуванням тієї обставини, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважає що вчинення ОСОБА_6 відкритого викрадення чужого майна (грабіж) не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, в зв`язку з чим дії ОСОБА_6 мають бути перекваліфіковані з відкритого викрадення чужого майна за ч.2 ст. 186 КК України на таємне викрадення майна за ч.2 ст. 185 КК України, що враховуючи санкції статей, покращує його становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Судом досліджено подані стороною обвинувачення докази, а також оцінено заперечення сторони захисту та обвинуваченого ОСОБА_6 на предмет їх достатності та обґрунтованості. Під час постановлення вироку в нарадчій кімнаті проведено детальний аналіз показань обвинуваченого у взаємозв`язку із показаннями допитаних в судовому засіданні свідків та потерпілої. Одночасно з`ясовано фактичні дані, що містяться в таких показаннях та ті, які відображені у протоколах слідчих дій, оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі вищезазначені докази та оцінюючи їх в сукупності, суд розцінює показання обвинуваченого в частині не причетності його до викрадення телефону у потерпілої ОСОБА_8 , та викрадення мобільного телефону у ОСОБА_10 , як обрану ним форму захисту спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене.
З огляду на викладене, суд вважає позицію захисту про необхідність виправдання обвинуваченого як безпідставну і таку, що спростовується сукупністю здобутих і досліджених в судовому засіданні вищенаведених доказів.
Посилання сторони захисту на неналежний доказ, а саме відеозапис з нагрудного реєстратора патрульних нарядів інспекторів роти №1 батальйону № ІНФОРМАЦІЯ_3 , які 10.03.2019 року під час несення служби по охороні громадського порядку у Дніпровському районі у складі екіпажу «0011» під час відпрацювання прилеглої території, коли виявили ОСОБА_6 , що він отриманий поза процесуальним порядком та містить обрізки відео, а не суцільне знімання, всього, що відбувалося, суд відхиляє.
Згідно зі ст. 84 КПК доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Відповідно до цього докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом як проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, так і витребування та отримання від органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
При цьому необхідно зважати на те, що згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 333/1539/16-к від 31.03.2021 року, що отримання тимчасового доступу до речей, документів і, за наявності підстав для того, розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, обумовлене, за приписами ст. 163 КПК, необхідністю доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що без такого доступу та вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
За відсутності таких обставин, тим більше за умови добровільного надання документів стороною чи учасником кримінального провадження, у володінні яких вони перебувають, не виникає підстав та умов до звернення з клопотанням до слідчого судді стосовно застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до документів і речей.
Документом, як одним із джерел доказів відповідно до ст. 99 КПК є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали відеозапису та електронні носії інформації.
Диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронного документа, головною особливістю якого є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія, де оригінал електронного документа може існувати на різних носіях, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожних з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Суд відхиляє доводи захисника, що наданий слідчому відеозапис було отримано поза процесуальним порядком та що відеозапис не є оригіналом документа, а його копією.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 208 КПК уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу.
Суд відхиляє доводи захисника, що патрульною поліцією було проведено обшук ОСОБА_6 до його затримання, оскільки на відеозапису чітко видно, що патрульні провели тільки візуальний огляд.

Таким чином, оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, свідків, запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши надані докази, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до наступних висновків.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєні ОСОБА_6 злочини за ч.2 ст.185 КК України відносяться до нетяжкого злочину.
ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, свою вину в вчинених кримінальних правопорушеннях визнав частково, тільки щодо одного епізоду крадіжки мобільного телефону.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, вчинення злочину, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_6 враховуючи обставини вчиненого, його відношення до скоєного, думку потерпілої ОСОБА_8 , суд вважає, необхідним призначити покарання в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність за якими обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Строк відбування покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_6 а саме з 10 березня 2019 року.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 призначається покарання у виді реального позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід тримання під вартою.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних

правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання законної сили вироком, залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_6 , а саме з 10 березня 2019 року.

Речові докази: мобільний телефон «Меіzu U-20» в корпусі білого кольору та флеш-карта пам`яті «Team», що належать ОСОБА_9 , та які передані йому на відповідальне зберігання залишити за належністю;
мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 5», об`ємом пам`яті 32 Гб, в корпусі чорного кольору, IМEL: НОМЕР_5 , IМEL2: НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_10 , та який переданий йому на відповідальне зберігання залишити за належністю;
мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 5», біло-блакитного кольору, з сім-картою «лайфсел», що належить ОСОБА_6 , довідка зі слідчого ізолятору на ім`я ОСОБА_6 , банківські карти «Монобанк», «А-Банк», візитка, що передані на відповідальне зберігання матері обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_22 залишити за належністю.

DVD-R диск, на якому мається відеозапис з нагрудного реєстратора патрульних нарядів інспекторів роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1