Номер провадження: 11-сс/813/1179/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоросійськ, Російська Федерація, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 21.07.2021 року,-

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , щодо застосування запобіжного заходу, у кримінальному провадженні №0004155 від 06.08.2019 року, відносно ОСОБА_10 , підозрюваного за ч.4 ст.187 КК України, та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 05.09.2021 року.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП України в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0004155 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 знаходячись в невстановленому місці та у невстановлений час вступив в злочинну змову з невстановленими особами направлену на заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах належних ОСОБА_8 .
Діючи з цією метою ОСОБА_10 з невстановленими особами розподілили ролі між собою, відповідно до якого дві невстановлені особи, використовуючи мопед марки «Suzuki skayway Burgman» чорного кольору повинні рухатись за автомобілем, в якому перебував потерпілий, з метою подальшого обрання місця, більш підходящого для вчинення розбійного нападу, про що повідомити ОСОБА_10 та іншу невстановлену особу, які рухались в слід на мопеді марки «Yamaha majesty» білого кольору та безпосередньо повинні напасти на потерпілого та заволодіти його грошовими коштами в особливо великих розмірах.
Реалізуючи свій спільний злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами в особливо великих розмірах належних ОСОБА_8 , та усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, невстановлені особи 06.08.2019 року приблизно о 15:00 годині знаходячись на проти будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 помітили, що потерпілий вийшов з автомобіля, та тримаючи в руках пакет чорного кольору та сумку чорного кольору рухається узбіччям, про що повідомили ОСОБА_10 та іншу невстановлену особу.
Згодом, ОСОБА_10 та інша невстановлена особа, діючи відповідно до попередньо розробленого злочинного плану, будучи попередженими про місце знаходження потерпілого, на мопеді марки «Yamaha majesty» білого кольору, в зазначений час, під`їхали до узбіччя автомобільної дороги та припарковали вказаний мопед на проти біля будинку № 19 по вул. Пушкінська, в м. Одесі, після чого підійшли до потерпілого та з метою здолання опору з боку ОСОБА_8 для безперешкодного заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_10 , за допомогою раніше заготовленого предмета схожого на ніж застосував фізичне насилля, яке виразилось у нанесенні біля 5 ударів по тілу потерпілого, в результаті чого ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото - різаних ран правої щоки, лівої поперекової області, правої сідниці з ушкодженням сідничної артерії, правого стегна, гематоми обличчя. Здолавши опір з боку ОСОБА_8 , з його руки вирвали пакет чорного кольору та заволоділи грошовими коштами останнього в сумі 1450000 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а майном, яким незаконно заволоділи розпорядились на власний розсуд.
06.08.2019 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України були внесені до ЄРДР за №0004155.

27.05.2020 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

05.06.2021 року постановою слідчого досудове розслідування к кримінальному провадженні №0004155 від 06.08.2019 року було зупинено, у зв`язку із розшуком підозрюваного.

23.06.2021 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_10 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою.

20.07.2021 року постановою слідчого досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було відновлено.

20.07.2021 року ОСОБА_10 затримано, в порядку ч.5 ст. 191 КПК України
21.07.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування, а тому існують ризики його переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів, а також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2021 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначенням розміру застави, строком до 05.09.2021 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Захисник посилається на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які обумовлюють обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також на відсутність обґрунтованої підозри. Також захисник вказує на неналежність експертних висновків які долученні до матеріалів справи, щодо взяття у підозрюваного зразків ДНК. Крім того вказує на те, що слідчий суддя не виконав вимоги КПК та не визначив розмір застави. Захисник стверджує, що ОСОБА_10 має цивільну дружину та малолітню дитину, роботу, постійне місце проживання в м. Одесі, раніше не судимий, від органів досудового розслідування не переховувався, а тому немає підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178 КПК.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вимог закону при розгляді клопотання слідчого про застосування, щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри, тяжкості можливого призначеного покарання за результатами розгляду кримінального провадження та наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також врахував дані про особу підозрюваного, який відповідно до матеріалів провадження перебував у розшуку та був затриманий на підставі ухвали слідчого судді, що свідчить про беззаперечний факт переховування від органів досудового розслідування.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування, щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, у зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором та на законних підставах не визначив розміру застави.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: заява про вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду місця події; протокол огляду речей та документів; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколи обшуку; протокол затримання особи; протоколи допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколи допиту потерпілого ОСОБА_8 ; висновки експерта; протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії негласне отримання біологічних зразків для порівняльного дослідження, у своїй сукупності, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному особливо тяжкого злочину, що вказує на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебував у розшуку, незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, що на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту, щодо незаконності отримання висновку експерта за зразком ДНК є неспроможними, оскільки, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч.2 ст.87 КПК, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спрямованого на заволодіння майном у великих розмірах, що могло потягти за собою невідворотні наслідки для життя та здоров`я потерпілої особи та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК та відсутності обґрунтованої підозри, апеляційний суд вважає безпідставними.

Доводи сторони захисту, щодо не визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки з огляду на обставини кримінального правопорушення та тяжкість можливого призначеного покарання, слідчий суддя мав право не визначати розмір застави відповідно до положень ст. 182 КПК.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 відносно того, що слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний ОСОБА_10 має постійне місце проживання на території м. Одеси, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, то вказані доводи апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки вказані обставини не можуть бути визнані апеляційним судом вирішальними в питанні застосування запобіжного заходу, з огляду на те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому ризик можливих спроб переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, а також вплив на потерпілого та свідків, виправдовує необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу та більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування або відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також наявність або відсутність обґрунтованої підозри.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою, а захисником апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного ОСОБА_15 під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

З огляду на вищевикладене, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За наведених обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2021 року, щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_10 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0004155 від 06.08.2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4