УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 14.08.2020 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000065 від 19.02.2020,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 14.08.2020 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000065 від 19.02.2020.
Скарга мотивована тим, що 25.08.2020 скаржником було отримано вказану вище постанову, зі змістом якої він не погоджується, вважає її незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, у зв`язку з чим просить слідчого суддю її скасувати.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився та подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Слідчий в судове засідання за викликом не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду скарги не надіслав, що відповідно до частини третьої статті 306 КПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого слідчого не є перешкодою розгляду скарги за відсутності належним чином повідомленого слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Щодо строку на оскарження процесуального рішення слідчого слідчий суддя зазначає таке.

Постанова слідчого від 14.08.2020 отримана скаржником 25.08.2020 та зі скаргою на неї він звернувся до суду з даною скаргою 29.08.2020, тобто в ме6жах десятиденного строку, визначеного частиною першою статті 304 КПК України.

Щодо змісту скарги слідчий суддя зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що першим відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000065 від 19.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.
Постановою слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.08.2020 відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Частино п`ятою статті 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчого складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно дослідженої оскаржуваної постанови слідчого, встановлено, що законодавча вимога щодо вмотивованості постанови, слідчим при її винесенні не була дотримана з огляду на те, що вказана постанова носить лише формальний характер без відповідної належної мотивації з посиланням на фактичні обставини та нормативно-правову базу щодо неможливості задоволення клопотання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову слідчого такою, що містить в собі не всі обов`язкові ознаки процесуального рішення та не містить відповідної мотивації, у зв`язку з чим, вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 14.08.2020 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000065 від 19.02.2020.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1