ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1236/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №638/9004/21 (пров. 1-кс/638/1419/21) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: скарги на бездіяльність
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги на бездіяльність слідчого СВ ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язати ХРУП№3 ГУНП в Харківській області невідкладно розпочати відомості за його заявою та почати досудове розслідування у формі досудового слідства.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що в скарзі від 14.06.2021 документально підтверджено, що датою, коли він дізнався про невнесення відомостей до ЄРДР за заявою, яку він направив керівнику Харківської обласної прокуратури є саме 10.06.2021, коли простим поштовим зв`язком було отримано письмове повідомлення Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова №55-102-164вих-21 від 04.06.2021.

Зазначив, що слідчим суддею не враховані такі факти, що 05.04.2021 ним була подана заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення керівнику Харківської обласної прокуратури про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області злочину, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України.

06.04.2021 з Харківської обласної прокуратури він отримав повідомлення №27-6016вих-21 про направлення його заяви на адресу Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова.

12.04.2021 ним було отримано повідомлення з Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова №55-102-473вих-21 про направлення його заяви за належністю до начальника ХРУП№3 ГУНП в Харківській області.

26.04.2021 після отримання від співробітника чергової частини районного управління поліції інформації про слідчого, якому доручено розгляд його заяви про вчинення злочину, він звернувся до слідчого СВ ХРУП №3 лейтенанта поліції ОСОБА_7 із заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого.

18.05.2021він був допитаний слідчим ОСОБА_7 як потерпілий і протягом травня-червня згідно статті 56 КПК України він подавав слідчому п`ять письмових клопотань, два з яких про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Проте, слідчий ОСОБА_7 , в порушення вимог статті 220 КПК України щодо строків і порядку розгляду клопотань, про прийняті рішення щодо наслідків розгляду клопотань його не повідомив.

02.06.2021 він звернувся до Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова з клопотанням про витребування і вивчення матеріалів кримінального провадження і 10.06.2021 простим поштовим зв`язком отримав за підписом процесуального керівника прокурора ОСОБА_8 відповідь Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова №55-102-164вих-21 від 04.06.2021, згідно якої слідчим СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 він допитаний 18.05.2021 як потерпілий у кримінальному провадженні №0000636, внесеному до ЄРДР 14 лютого 2020 року за частиною другою статті 382 КК України, до якого апелянт ніякого відношення не має.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що вказане доводить той факт, що слідчий ОСОБА_7 у встановленому законом порядку повідомлення ОСОБА_6 від 05.04.2021 про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області злочину, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України, в ЄРДР не вніс, що є очевидним порушенням вимог статті 214 КПК України.

При цьому зазначив, що його допит слідчим 18.05.2021, як потерпілого у кримінальному провадженні №0000636, учасником якого він не є, порушує вимоги статті 217 КПК України, а в ухвалі слідчого судді ОСОБА_1 від 15.06.2021 зроблено помилковий висновок, що датою, коли апелянт дізнався про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є 06.04.2021, коли ним отримано від Харківської обласної прокуратури повідомлення №27-6016вих-21 про направлення заяви про злочин за належністю на адресу керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова.

Апелянт вважає, що слідчим суддею не прийняті до уваги долучені до заяви на бездіяльність слідчого письмові докази, які об`єктивно підтверджують те, що датою, коли він дізнався про невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, є саме 10.06.2021, коли простим поштовим зв`язком було отримано письмове повідомлення Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова №55-102-164вих-21 від 04.06.2021, у звязку з чим, невірно обчислений строк, з якого особа, яка звернулась зі скаргою до слідчого судді, дізналася про бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України, від ОСОБА_6 надійшла телефонограма, в якій він просив розглядати справу за його відсутності.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2021 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Вскарзі ОСОБА_6 просив зобов`язати ХРУП№3 ГУНП в Харківській області невідкладно внести відомості до ЄРДР за його заявою від 05.04.2021 про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області злочину, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування скарги заявник зазначав, що 05.04.2021 на ім`я керівника Харківської обласної прокуратури ним була подана заява (повідомлення) про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області злочину, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України.

06.04.2021 з Харківської обласної прокуратури він отримав повідомлення №27-6016вих-21 про направлення його заяви на адресу Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова.

12.04.2021 ним було отримано повідомлення з Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова №55-102-473вих-21 про направлення його заяви за належністю до начальника ХРУП№3 ГУНП в Харківській області.

При цьому зазначив, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, перелік яких наведений у відповідному Положенні про ЄРДР, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою встановлену законом відповідальність.

26.04.2021 після отримання від співробітника чергової частини районного управління поліції інформації про слідчого, якому доручено розгляд його заяви про вчинення злочину, заявник звернувся до слідчого СВ ХРУП №3 лейтенанта поліції ОСОБА_7 із заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого.

18.05.2021він був допитаний слідчим ОСОБА_7 як потерпілий і протягом травня-червня згідно статті 56 КПК України він подавав слідчому п`ять письмових клопотань, два з яких про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Проте, слідчий ОСОБА_7 , в порушення вимог статті 220 КПК України щодо строків і порядку розгляду клопотань, про прийняті рішення щодо наслідків розгляду клопотань його не повідомив.

02.06.2021 він звернувся до Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова з клопотанням про витребування і вивчення матеріалів кримінального провадження і 10.06.2021 простим поштовим зв`язком отримав за підписом процесуального керівника прокурора ОСОБА_8 відповідь Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова №55-102-164вих-21 від 04.06.2021, згідно якої слідчим СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 він допитаний 18.05.2021 як потерпілий у кримінальному провадженні №0000636, внесеному до ЄРДР 14 лютого 2020 року за частиною другою статті 382 КК України, до якого апелянт ніякого відношення не має.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважав, що вказане доводить той факт, що слідчий ОСОБА_7 у встановленому законом порядку повідомлення ОСОБА_6 від 05.04.2021 про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області злочину, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України, в ЄРДР не вніс, що є очевидним порушенням вимог статті 214 КПК України.

Заявник вважав, що його допит слідчим 18.05.2021, як потерпілого у кримінальному провадженні №0000636, учасником якого він не є, порушує вимоги статті 217 КПК України. Враховуючи вищевикладене, просив на підставі ст. 214 КПК України, просив зобов`язати ХРУП№3 ГУНП в Харківській області невідкладно внести відомості за його заявою та почати досудове розслідування у формі досудового слідства за його заявою від 05.04.2021.

Повертаючи ОСОБА_6 йогоскаргу, слідчий суддя керувався вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України, згідно якої, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності та, в разі, якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, то з дня отримання особою її копії Слідчий суддя мотивував своє рішенням тим, що зі змісту скарги вбачається, що заявником оскаржується саме бездіяльність Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області, щодо не внесення у встановлені КПК строки відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 05.04.2021 року до ЄРДР. Слідчий суддя вважав, що про невнесення відомостей до ЄРДР заявнику було відомо вже 06.04.2021 року з листа Харківської обласної прокуратури. Крім того, вже 12.04.2021 року заявник був повідомлений про направлення його заяви про вчинення кримінального правопорушення до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, а з відповідною скаргою ОСОБА_6 звернувся до суду лише 14.06.2021 року після спливу 10-денного строку на оскарження такої бездіяльності, але не навів жодних підстав для поновлення строку для звернення до суду зі скаргою.

Враховуючи, що заявник не порушував питання про поновлення цього строку, слідчий суддя дійшов висновку про повернення ОСОБА_6 його скарги.

Проте, такі висновки ухвали слідчого судді не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Водночас, у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дій, які становлять втручання у її права.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду ( рішення у справах: «Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Chech Republic», «RTBF v. Belgium» ).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою, як зазначено в ч. 1 ст. 304 КПК України, протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Фактичний зміст відомостей, що є в матеріалах судової справи, свідчить про те, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України вчасно, 14.06.2021.

При цьому, колегія суддів враховує, що дійсно, заявник не був освідомлений щодо невнесення відомостей за його заявою від 05.04.2021, оскільки за період з 05.04.2021 по 12.04.2021 отримував відповіді посадових осіб прокуратури стосовно перенаправлення його заяви за належністю, а після цього, 18.05.2021 був допитаний слідчим як потерпілий, вважаючи, що є потерпілим в провадженні, внесеному до ЄРДР саме за поданою 05.04.2021 заявою. І саме з відповіді процесуального керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_8 за №55-102-164вих-21 від 04.06.2021, яку заявник отримав 10.06.2021, він дізнався, що був допитаний в іншому провадженні №0000636, внесеному до ЄРДР 14 лютого 2020 року за ч.2 ст. 382 КК України, до якого він не має відношення, і зрозумів, що відомості за його заявою від 5.04.2021 внесені до ЄРДР не були.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду про необхідності застосування строків відносно заяви, коли заявником було отримано відповідь від 06.04.2021, оскільки датою, коли заявник дізнався про бездіяльність посадових осіб СВ ХРУП№3 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 05.04.2021 є саме 10.06.2021, коли він отримав відповідь Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова , датовану 04.06.2021. Вказані доводи скаржника можливо було перевірити лише під час розгляду скарги по суті, дослідивши матеріали кримінального провадження на підтвердження або спростування доводів скаржника щодо не надсилання та отримання ним вказаних відповідей для визначення початку перебігу строку на оскарження бездіяльності посадових осіб ХРУП№3 ГУНП в Харківській області. Проте, слідчим суддею не було взято до уваги вказані доводи ОСОБА_6 .

При цьому, колегія суддів враховує, що кримінальне провадження, відповідно до норм ст. 8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Засада верховенства права є загальнообов`язковою нормою кримінального провадження найвищого рівня, оскільки вона охоплює не лише провадження в справах про вчинення кримінальних правопорушень, а й сучасний правопорядок України в цілому, її дія поширюється на всі органи державної влади, їх службових осіб у всіх сферах діяльності - нормотворчій, правоохоронній, правозастосовчій. Частина 1 ст. 8 Конституції України констатує, що в Україні визнається і діє принцип (засада) верховенства права. Тож ця засада має конституційний характер і за своїм змістом охоплює комплекс національних інститутів, правових механізмів та процедур, які є обов`язковими для того, аби особа мала можливість захистити свої права, свободи і законні інтереси від сваволі з боку держави (її органів і службових осіб) та зберегти свою гідність.

Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, які мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного ("живого") тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Євросуд сформулював низку правоположень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до названої Конвенції та інтерпретації його Євросудом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Зокрема, вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий суд, де право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору (рішення у справі Претто проти Італії Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71)

У справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70) проти Об`єднаного Королівства суд зазначив: «на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Обмеження права на доступ до суду не повинні впливати на користування право у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено, як зазначено щодо прийняття заяви в ухвалі ЄСПЛ по справі Скорик проти України (№ 32671/02 рішення від 08.01.2008 р.).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги норми ст. 7 КПК України, якими закріплені загальні засади кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, з метою їх дотримання та гарантій, які вони надають учасникам судового провадження, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідим суддею передчасно повернуто скаржнику його скаргу на бездіяльність.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року підлягає скасуванню, з поверненням матеріалів скарги до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 304-306 КПК України і вирішення питання про розгляд скарги по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Приймаючи до уваги, що скарга по суті слідчим суддею не розглядалась, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі. Відповідно, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР, повернути до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

.

Головуючий

Судді