УХВАЛА
Іменем України

30.07.2021 Справа №607/12654/21 Провадження № 1-кс/607/4144/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 06.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,

УСТАНОВИВ:

19.07.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову старшого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 06.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Скарга мотивована тим, що 06.05.2020 старшим слідчим відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016 у зв`язку з відсутністю в діях генерального директора ДП «Тернопільстандартметрологія» ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України. Однак скаржник вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою досудового розслідування, невідповідністю висновків слідчого обставинам справи, упередженим ставленням слідства, а також у зв`язку з істотними порушеннями слідчим вимог КПК України.

За таких підстав скаржник просить скасувати постанову старшого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 06.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016 та справу направити до СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, та просив скаргу задовольнити. Зазначив, що вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження необґрунтованою. Так, у постанові вказано, що ОСОБА_3 був провокатором конфліктів. Однак зважаючи на те, що такі покази були надані працівниками підприємства, а також директором ДП «Тернопільстандартметрологія» ОСОБА_6 , скаржник вважає, що це все плітки, на яких і базується постанова про закриття кримінального провадження. Вказав, що слідчий невірно проаналізував рішення суду у цивільній справі, оскільки в даному рішенні вказано, що пояснення працівників підприємства носять особистий характер. Зазначив, що оскаржувана постанова аналогічна попередній постанові, яка була скасована слідчим суддею у зв`язку з її необґрунтованістю та неповнотою досудового розслідування. Крім цього, вказав, що на його думку, особисті мотиви ОСОБА_6 полягають у тому, що усі інші працівники підприємства не бажали, щоб він разом з ними працював, а ОСОБА_7 образив його з націоналістичних мотивів. При цьому, на думку ОСОБА_3 , все це відбувалося з відома та за погодженням ОСОБА_6 , а останній не зупиняв такі протиправні дії, тому що у 1998 році ОСОБА_3 отримав травму на підприємстві та є інвалідом третьої групи. Також особисті мотиви ОСОБА_6 полягали у тому, що ОСОБА_3 скаржився про його дискримінацію за національною приналежністю, і ОСОБА_6 мав через це неприємності.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, та просила скаргу задовольнити. Зазначила, що досудове розслідування триває впродовж тривалого часу та неодноразово було закрите відповідно до постанов слідчих, які в подальшому були скасовані слідчими суддями. Зокрема, вказала, що в останній ухвалі про скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що слідчим не було взято до уваги рішення суду у цивільній справі, а також слідчий посилався на показання ОСОБА_6 , який є зацікавленою особою у даній справі, а відтак його показання не можуть братися до уваги. Також слідчий приймав до уваги показання свідків, показання яких суперечать показанням ОСОБА_3 . Проте такі протиріччя не були усунуті слідчим, зокрема шляхом проведення одночасного допиту ОСОБА_3 зі свідками та ОСОБА_6 . Вважає, що слідчий не мав права аналізувати рішення суду у цивільній справі, однак мав взяти його до уваги, як це вказано в ухвалі слідчого судді.

У судове засідання слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неприбуття.

Вказане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та адвоката, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016, слідчий суддя дійшов висновку, що у скарзі слід відмовити з таких підстав.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Так, СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000422 від 05.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, а саме: незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю (в редакції, чинній на час звернення ОСОБА_3 із заявою про кримінальне правопорушення).

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР відповідно до заяви ОСОБА_3 за фактом грубого порушення генеральним директором ДП «Тернопільстандартметрологія» ОСОБА_6 законодавства про працю, оскільки ОСОБА_3 був звільнений з посади без належних на те підстав.

Постановою старшого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 06.05.2020 дане кримінальне провадження закрите відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як видно, закриваючи кримінальне провадження № 0000422 від 05.02.2016, в мотивувальній частині постанови від 06.05.2020 слідчий зазначив, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, яка характеризується виною у вигляді прямого умислу та при незаконному звільненні з роботи має бути поєднана з особистими мотивами, а також встановлено відсутність іншого грубого порушення про працю. Відтак відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя погоджується з постановою слідчого від 06.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016 та вважає її мотивованою та такою, яка ґрунтується на достатніх доказах, зібраних в ході досудового розслідування з таких підстав.

Частина 2 ст. 9 КПК України встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

При цьому для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Також постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016 встановлено, що старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 при закритті цього кримінального провадження дотримався вказаних вимог закону.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016, під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчим здійснені такі слідчі (розшукові) та процесуальні дії: проведені неодноразові допити потерпілого ОСОБА_3 ; за клопотанням слідчого Управлінням Держпраці в Тернопільській області проведено перевірку ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»; проведений допит свідків, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; неодноразово надані доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України; надіслані запити про витребування копій документів у ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»; надісланий запит до Тернопільського міськрайонного суду з метою отримання копії рішення у цивільній справі № 607/1982/16-ц.

Разом з тим у матеріалах кримінального провадження міститься декілька постанов слідчих про закриття кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016, які в подальшому були скасовані відповідно до ухвал слідчих суддів. Так, остання із таких ухвал датується 26.09.2019 та з її змісту вбачається, що слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із тим, що у матеріалах кримінального провадження наявне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20.12.2016 у справі № 607/1982/16-ц, на яке при закритті кримінального провадження посилається слідчий. Однак останнім не встановлено та не мотивовано, чи мають обставини, встановлені цим рішенням, значення для кримінального провадження. Відтак під час винесення постанови слідчий вказані обставини не врахував та у винесеній постанові не описав. Також слідчий суддя вказав, що слідчий не вмотивував прийняте рішення, не зазначив, якими саме доказами спростовуються покази потерпілого ОСОБА_3 , а лише перерахував їх без будь-якого аналізу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 06.05.2020, слідчий прийняв до уваги зауваження слідчого судді та надав належну оцінку рішенню Тернопільського міськрайонного суду від 20.12.2016, постановленому у цивільній справі № 607/1982/16-ц. Так, слідчий зазначає, що вказаним рішенням було визнано незаконними та скасовано накази ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, про його звільнення з роботи та зобов`язано поновити останнього на роботі. Разом з тим з аналізу вказаного рішення вбачається, що судом не встановлено, що ОСОБА_3 було звільнено з особистих мотивів, будь-якої расової чи національної приналежності, а також здійснення морально-психологічного тиску на нього, які б могли слугувати підставою такого звільнення.

При цьому об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, полягає не лише у звільненні працівника з незаконних мотивів, а передбачає обов`язкову складову, яка полягає у звільненні працівника з особистих мотивів. Відсутність особистого мотиву свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення.

Також слідчий належним чином мотивував прийняте рішення та зазначив, якими саме доказами спростовуються покази потерпілого ОСОБА_3 . Зокрема, слідчий вказав, що доводи ОСОБА_3 спростовуються показами свідків, які є працівниками ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації». Вказані свідки у своїх показаннях зазначали, що жодних особистих чи неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не було. При цьому самі працівники підприємства вказували, що неодноразово скаржились на поведінку ОСОБА_3 з тих підстав, що останній є конфліктною людиною та неодноразово створював конфліктні ситуації, а також просили звільнити його з даного підприємства.

Зважаючи на встановлені обставини, а також значну кількість свідків, які дають схожі показання щодо відсутності у ОСОБА_6 особистого мотиву на звільнення ОСОБА_3 , відсутні підстави вважати, що такі свідки дають неправдиві показання, а відтак ці докази спростовують доводи ОСОБА_3 .

Також вказане свідчить, що слідчий, мотивуючи прийняте рішення, посилався не лише на покази ОСОБА_6 , який є зацікавленою особою у межах даного кримінального провадження. При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що під час допиту ОСОБА_6 останній теж показав, що жодних особистих конфліктних ситуацій, неприязних відносин, упередженого ставлення під час перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах у нього не було. Вказане підтверджується змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 22.06.2017.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим на підставі дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, з наданням належної правової оцінки усім отриманим доказам та із спростуванням доводів, на які посилається ОСОБА_3 , а тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

Встановлені слідчим суддею та перелічені вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим всебічно, повно й неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України, містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Доводи ОСОБА_3 , що слідчим не були проведені всі необхідні дії для повного з`ясування обставин у справі не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів кримінального провадження. Мотиви скарги базуються на суб`єктивній думці скаржника, яка фактично ґрунтується на непогодженні з самим рішенням слідчого, а не з встановленими обставинами справи чи неповнотою досудового розслідування. Проте незгода скаржника з прийнятою слідчим постановою про закриття кримінального провадження з наведених у скарзі міркувань не є підставою для її скасування.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 КПК України, що слідує зі змісту ч. 2 ст. 40 КПК України.

Проаналізувавши постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що висновок слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження ґрунтується на достатніх доказах, зібраних ним в ході досудового розслідування.

Висновки слідчого, викладені в постанові щодо зазначених обставин, підтверджуються матеріалами кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчий слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 зробив вірний висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, кримінальне провадження № 0000422 від 05.02.2016 закрито правомірно, висновки слідчого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та послідовними.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 06.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 2, 9, 84, 91, 92, 303, 306, 307, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 06.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, відмовити.

Повернути матеріали кримінального провадження № 0000422 від 05.02.2016 прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_19 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1