Справа № 333/754/21
Пр. № 1-кп/333/405/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України,

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:
19 грудня 2020 року приблизно з 18.00 до 19:30, ОСОБА_4 , перебуваючи на кухні в квартирі АДРЕСА_2 , виявив на столі пластикову банківську картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) для соціальних виплат, на ім`я ОСОБА_7 . В цей момент, керуючись корисливим мотивом, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення вказаної банківської картки, з метою подальшого зняття готівкових коштів, що перебували на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_8 , незаконно викрав вищевказану банківську картку, яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носії, і у контексті положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку. :
Цього ж дня, в період часу з 21:01 до 21:08 19.12.2020 ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, використовуючи викрадену банківську картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), яка належить ОСОБА_7 , прийшов до продуктового магазину «Їжачок», який розташований по вул. Миколая Ласточкіна, 59 у м. Запоріжжі, переконавшись, що на ній відсутній пін код при оплаті товарів в магазині та керуючись єдиним умислом, здійснив розрахунок даною картою за продукти харчування двома трансакціями на загальну суму 440 гривень 05 копійок.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення грошових юштів ОСОБА_4 в період часу з 22:34 до 44:40 19.12.2020, прийшов до продуктового магазину «АТБ-Маркет №130» по вул. Автозаводська, 32 у м. Запоріжжі, де керуючись єдиним умислом, здійснив розрахунок викраденою банківською карткою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), яка належить ОСОБА_10 за товар двома трансакціями на загальну суму 2 194 гривні 01 копійку.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 2 634 гривні 15 копійок.

В подальшому, вважаючи, що його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном та отримав реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, підтвердивши факти їх скоєння за обставин, викладених вище, розкаявся у вчиненому, та пояснив, що 19 грудня 2020 року приблизно о 19.00 годині він перебував на кухні в квартирі АДРЕСА_2 в гостях у потерпілого ОСОБА_7 , де вони разом приймали алкогольні напої. На столі він виявив пластикову банківську картку, яку викрав з метою подальшого зняття готівкових коштів. Далі, він двічі протягом вечора ходив до магазину «Їжачок» та магазину «АТБ-Маркет», де купував продукти харчування та алкогольні напої для власних потреб. Викрав дану банківську картку у потерпілого у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЕСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п. 57 рішення ЕСПЛ у справі «Яременко проти України», суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин щодо зазначених злочинів із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченогоОСОБА_4 по зазначеним епізодам повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», також враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, думку потерпілого щодо призначення суворого покарання, досудову доповідь органу пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до якого «виправлення цієї особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високу небезпеку для суспільства ( в т.ч. окремих осіб). Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень, застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України». Дані про обвинуваченогоОСОБА_4 , який офіційно не працює, не перебуває на обліку в психіатричній лікарні та в наркологічному диспансері, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 357, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70КК України та із застосуванням ст.75,76 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Судом також розглянуто цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого матеріальної шкоди у розмірі 2680 грн., а саме розміру коштів, які обвинувачений витратив при розрахунках належної йому банківської карткою в магазині.

Відповідно до ч. 5 ст. 128,ч. 1 ст. 129 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2680 грн., а саме розміру коштів, які обвинувачений витратив при розрахунках належної йому банківської карткою в магазині, підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі частині витрат на лікування у розмірі 2 634 гривні 15 копійок, які підтверджені матеріалами кримінального провадження. Доводи потерпілого, що в нього вдруге було викрадено дану банківську картку та нею знов розраховувалися в магазині суд не приймає до уваги, оскільки подія щодо другого викрадення банківської картки у потерпілого не є предметом розгляду даного кримінального провадження. Отже з обвинуваченого підлягає стягненню на користь потерпілого спричинена матеріальна шкода на загальну суму 2 634 гривні 15 копійок.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:
-ч.1 ст.357 КК України, у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- ч.2 ст.185 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно вимог ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти наОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речові докази:

- ДВД-диск з відеозаписом від 19.12.2020 року з камер відео спостереження, розташованої в приміщенні торгівельної зали магазину «Їжачок», який розташований по вул. Миколая Ласточкіна, 59 у м. Запоріжжі, ДВД-диск з відеозаписом від 19.12.2020 року з камери, розташованої в приміщенні торгівельної зали магазину «АТБ-Маркет №130» по вул. Автозаводська, 32 у м. Запоріжжі, довідку виписку «ПриватБанк» по карті/рахунку № НОМЕР_1 від 23.12.2020 року, долучені до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 2680,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2634,15 (дві тисячі шістсот тридцять чотири грн.15 коп.) гривень.

В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 відмовити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1