Справа № 522/2830/20
Провадження № 1-кп/522/433/21
УХВАЛА

18 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0006832 від 06.10.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадженні №0006832 від 06.10.2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , обґрунтоване тим, що продовжують існувати ризики, передбачені у п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, існує необхідність запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому провадженні.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та заявила клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу її підзахисному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що ризики, які зазначаються у клопотанні стороною обвинувачення насправді не існують.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 .
Заслухавши думку учасників процесу, судом встановлено наступне.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
Суд з урахуванням того, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявних ризиків, зазначених при обранні йому міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.
Суд приймає до уваги положення ст. 29 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати обставини, які свідчать про те, що: заявлений ризик не зменшився або з явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою: наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
За змістом ст.ст. 176-178 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, при цьому санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, стан його здоров`я не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що не відпав і не зменшився ризик переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.
Ризик впливу на свідків підтверджується тим, що обвинувачений перед загрозою суворого покарання може вчинити дії, спрямовані на їх залякування з метою спотворення їх показань в суді.
За таких підстав ризик впливу на свідків в даному кримінальному провадженні наразі є актуальним.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення зумовлений наявністю попередніх ризиків та може мати місце у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обвинувачений ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, та на переконання суду останній може вдатися до спроб вчинення інших злочинів, в тому числі у зв`язку з відсутністю засобів для існування.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
При цьому, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає можливості застосування застави відносно обвинуваченого, оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачується був вчинений із застосуванням насильства.
Матеріали справи не містять відомостей або обставин, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим.
Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
В свою чергу, захисником не надано жодних доказів, які б дозволили суду змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 194, 197, 201, 314, 315, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб, тобто до 16 липня 2021 року, у Державній установі «Одеській слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1