БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/33/21
Справа № 359/8631/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2021 Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001693 від 07.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше притягувався до кримінальної відповідальності:
1)22.09.2020 вироком Солом`янського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, який оскаржений стороною захисту в апеляційному порядку та у відповідності до ст. 400 КПК України вважається таким, що не набрав законної сили,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
04.09.2020 у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. В цей же день, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 близько 07 години 00 хвилин на автомобілі ЗАЗ-110247 «Таврія», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи умисно та таємно, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням у сховище, належного ОСОБА_8 , та подальшого його обернення на власну користь, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, переліз через паркан на територію вказаного домоволодіння, де побачив гаражне приміщення, двері якого були зачинені навісним замком. Не припиняючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_5 , усвідомившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою лому зірвав навісний замок, після чого проник всередину гаражного приміщення. Перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні, ОСОБА_5 віднайшов та викрав гумовий човен марки «Kolibri» моделі «К-220». серійний номер « НОМЕР_2 ». зеленого кольору. та алюмінієві весла до нього, електричну дриль марки «ЭЛПРОМ» моделі «ДЭУ-980», які переніс до багажного відділення автомобіля марки ЗАЗ-110247 «Таврія», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , після чого покинув на вказаному автомобілі місце вчинення злочину із викраденим майном, тим самим заподіявши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2 150 гривні 00 копійок.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у сховище.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.09.2020 у ОСОБА_5 , який раніше вчинив умисний корисливий злочин за вищевказаних обставин та знаходився за місцем свого фактичного місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. В це же день, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 близько 06 години 40 хвилин на автомобілі ЗАЗ-110247 «Таврія», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , прибув до належного ОСОБА_7 домоволодіння АДРЕСА_4 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно та таємно, з метою викрадення майна, належного ОСОБА_7 , та подальшого його обернення на власну користь, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, переліз через паркан на територію вказаного домоволодіння, де побачив господарське приміщення, двері якого були зачинені навісним замком. Не припиняючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна ОСОБА_7 , поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_5 за допомогою лому зірвав навісний замок, після чого проник всередину господарського приміщення, де віднайшов та викрав автомобільний компресор марки «Аlса», моделі «227 000», газову колонку «ВПГ-23» та три латунні трубки, які переніс до багажного відділення автомобіля марки ЗАЗ-110247 «Таврія», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .
Однак, намагаючись покинути місце вчинення злочину, знаходячись на подвір`ї домоволодіння, його злочинні дії були помічені ОСОБА_9 - власницею домоволодіння АДРЕСА_4 , яка висловила законну вимогу зупинитися та повернути викрадене майно,на що останній, розуміючи, що його злочинні діяння виявлені, усвідомлюючи, що такі дії носять відкритий, незаконний та протиправний характер, не зупинився, викрадене майно не повернув, а навпаки, на автомобілі ЗАЗ-110247 «Таврія», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , з місця вчинення злочину попрямував у невідомому напрямку, чим отримав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2 500 гривень 00 копійок.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
27.01.2021 між прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0001693, і обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Бориспільської місцевої прокуратури Київської області за письмової згоди потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 разом із захисником ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі - за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі - за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70КК України визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим покаранням у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, із застосуванням звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки на підставі ст. 75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу питань пробації, а також отримана згода обвинуваченого на призначення узгодженого покарання.
Окрім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Прокурор в судовому засіданні просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні у присутності свого захисника просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення.
Захисник обвинуваченого просив затвердити вказану угоду.
Потерпілі в судовому засіданні зазначили, що він не мають заперечень проти затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, оскільки добровільно надали свою згоду прокурору на її укладення. Вказані письмові згоди потерпілих надано суду прокурором у судовому засіданні та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку сторін угоди та потерпілих, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом під час засідання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України перевірено та підтверджено, що потерпілі у кримінальному провадженні надали письмову згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості та дійсно не заперечують проти її затвердження.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, визнає, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови, форма та зміст угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у сховище, вказані його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вказані його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
Документи, надані стороною обвинувачення на підставі ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373-374, 472, 474-475 КПК України, суд, -
УХВАЛ И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.01.2021, укладену між прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 .
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, за якими призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.01.2021 покарання у вигляді позбавлення волі:
-за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 186 КК України 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Березанський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1