Справа № 216/1619/21
Провадження № 1-кс/216/655/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000085 від 20 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з указаною скаргою, яку мотивував таким. Постановою дізнавача СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 березня 2021 року було закрито кримінальне провадження № 0000085 від 20 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення з посиланням на його (потерпілого) заяву про закриття кримінального провадження. Скаржник вважає таку постанову дізнавача незаконною, безпідставною та передчасною, оскільки він від обвинувачення не відмовлявся, з ОСОБА_5 не примирився та не отримав від нього відшкодування завданої матеріальної й моральної шкоди. На його думку, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, тому кримінальне провадження не може бути закрито за заявою потерпілого.

Посилаючись на помилковість висновків дізнавача, скаржник просив поновити йому строк на подання скарги, оскільки копію постанови ним отримано лише 19 березня 2021 року, та скасувати оскаржувану постанову дізнавача.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд скарги за його відсутності та задоволення заявлених вимог з наведених у скарзі підстав.

Дізнавач СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надавши слідчому судді матеріали кримінального провадження й письмові заперечення, в яких просила в задоволенні скарги відмовити за безпідставністю та провести розгляд скарги за її відсутності.

Вивчивши скаргу та заперечення, а також перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про дотримання скаржником строку на оскарження рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, гарантованого статтею 24 КПК України, а також вільного доступу до правосуддя та реалізації положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, потерпілому слід поновити строк на оскарження такого рішення дізнавача як пропущений з поважних причин, зважаючи на наведені в скарзі обставини, а також відсутність у матеріалах кримінального провадження будь-яких доказів про направлення (особисте вручення) та отримання потерпілим копії оскаржуваної постанови.

Разом з тим, ретельно перевіривши матеріали кримінального провадження, оцінивши дії дізнавача та правомірність прийнятого нею рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що таке процесуальне рішення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є недостатньо вмотивованим і певною мірою суперечить загальним засадам і завданням кримінального провадження з огляду на таке.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час розгляду скарги встановлено, що дізнавачем СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000085 від 20 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за фактом хуліганських дій стосовно ОСОБА_3 .

При цьому відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 20 лютого 2021 року за заявами ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 25 жовтня 2020 року та від 18 листопада 2020 року лише на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року.

Постановою дізнавача ОСОБА_4 від 12 березня 2021 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

При винесенні цієї постанови дізнавач ОСОБА_4 виходила з того, що потерпілий ОСОБА_3 подав заяву про закриття кримінального провадження.

Однак кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, не є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення в розумінні положень ч. 1 ст. 477 КПК України, оскільки не входить до визначеного цією нормою переліку кримінальних правопорушень й відповідно не може бути безумовно закрито лише на підставі заяви потерпілого на виконання вимог ч. 4 ст. 26 КПК України, оскільки безпосереднім об`єктом посягання за таким правопорушенням є громадський порядок.

При цьому така підстава закриття кримінального провадження як відмова потерпілого від обвинувачення окремо передбачена пунктом 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, посилання на яку в оскаржуваній постанові не міститься.

Водночас у цьому кримінальному провадженні сама по собі наявність заяви потерпілого про закриття справи через відсутність претензій до певної особи очевидно не свідчить про відсутність події кримінального правопорушення.

За встановлених обставин погодитись з наведеним висновком дізнавача не можна.

Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, є кримінальним проступком, досудове розслідування якого здійснюється у формі дізнання (п. 4 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 298 КПК України досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 25 КПК України.

Статтею 300 КПК України передбачено, що для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому відповідно до Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 20 травня 2020 року № 405 (далі Положення № 405), на підрозділи дізнання покладаються такі завдання:

- захист особи, суспільства та держави від кримінальних проступків;

- охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження;

- забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних проступків, віднесених до підслідності органів Національної поліції України;

- забезпечення відшкодування фізичним і юридичним особам шкоди, заподіяної кримінальними проступками;

- виявлення причин і умов, які сприяють учиненню кримінальних проступків, і вжиття заходів щодо їх усунення.

Дізнавачі підрозділів дізнання зобов`язані вживати всіх передбачених законодавством заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування кримінальних проступків (пункти 1, 2 розділу ІІ Положення № 405).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім, сумлінним і підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю, оперативністю та розумною швидкістю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»). Органи державної влади повинні вжити всіх розумних і доступних їм заходів, яких від них очікують, для отримання й збереження всіх наявних доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (рішення ЄСПЛ у справах «Михалкова та інші проти України», «Євген Петренко проти України»). За практикою ЄСПЛ для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення й покарання винних.

Також абзацем першим пункту 1 розділу ІІІ Положення № 405 передбачено, що однією з основних функцій підрозділу дізнання є усебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального проступку, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставин, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і обґрунтованих процесуальних рішень.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Водночас пунктом 3 розділу V Положення № 405 визначено, що під час здійснення дізнання дізнавач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних проступків у межах строків, установлених КПК України, а також реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження.

Крім того, за положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

За змістом письмових заперечень під час здійснення досудового розслідування дізнавачкою ОСОБА_4 було допитано потерпілого ОСОБА_3 та надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, у результаті виконання якого було опитано голову правління СТ «Лісове» ОСОБА_6 і власника земельної ділянки № НОМЕР_1 ОСОБА_7 , а встановити на цей час свідків-очевидців кримінального правопорушення і технічних засобів відеоспостереження не видалось можливим.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що дійсно під час досудового розслідування дізнавачкою ОСОБА_4 було лише допитано потерпілого ОСОБА_3 , надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України та здійснено запит до багатопрофільного медично-діагностичного центру про надання довідки щодо лікування дітей потерпілого.

При цьому на виконання свого ж доручення дізнавачкою було самостійно допитано як свідків голову правління СТ «Лісове» ОСОБА_6 і власника земельної ділянки № НОМЕР_1 ОСОБА_7 .

Жодних інших відомостей на виконання вказаного доручення дізнавачки ОСОБА_4 матеріали кримінального провадження не містять, у тому числі й мотивованої відповіді разом з отриманими в результаті виконання її доручення матеріалами за п. 6 відповідного доручення.

Разом з тим оскаржувана постанова не містить належного опису проведених слідчих і процесуальних дій, всіх установлених дізнавачем обставин кримінального провадження, ґрунтовного аналізу отриманої під час розслідування інформації, відповідної правової оцінки всіх здобутих у справі доказів в їх сукупності, достатніх мотивів прийняття такої постанови та їх обґрунтування, які б дійсно відповідали на всі порушені потерпілим питання та не викликали обґрунтованих сумнівів у правильності висновку слідчого, що об`єктивно встановлені під час досудового розслідування обставини виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття.

Наведене вище свідчить про те, що дізнання в кримінальному провадженні проведено поверхнево, а дізнавач, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновків щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без всебічної, повної та неупередженої перевірки всіх обставин, на які вказував потерпілий, не проаналізувавши їх у сукупності та не давши їм належної правової оцінки.

Зазначене вказує на однобічність і неповноту досудового розслідування, що, в свою чергу, потягло за собою прийняття передчасного і необ`єктивного рішення про закриття кримінального провадження.

У процесі досудового розслідування дізнавачем не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до вимог ст. 93 КПК України, на підставі яких остання мала би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з доводами скаржника про неповноту досудового розслідування та передчасність закриття кримінального провадження із наведених дізнавачкою підстав, оскільки останньою не було забезпечено ефективного досудового розслідування і не вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Зважаючи на все викладене вище, визнати оскаржувану постанову дізнавача законною та обґрунтованою не можна.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення дізнавача.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити, оскаржувану постанову дізнавача скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до сектору дізнання Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону та Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України.

Під час проведення досудового розслідування слід усунути вищевказані порушення, всебічно, повно й неупереджено дослідити обставини кримінального провадження в сукупності, надати їм належну правову оцінку та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити потерпілому ОСОБА_3 строк подання скарги на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000085 від 20 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,- задовольнити.

Постанову дізнавача СД Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000085 від 20 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000085 від 20 лютого 2021 року повернути до сектору дізнання Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для проведення належного досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1