Справа № 278/3421/20
В И Р О К
Іменем України

24 березня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

21.08.2020 ОСОБА_4 перебувала за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , де у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належать ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій умисел, в цей же день близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 зайшла до будинку АДРЕСА_1 , де попросила та отримала у свого знайомого ОСОБА_6 його мобільний телефон для нібито здійснення дзвінка, та пішла до свого місця проживання.
В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, в цей же день о 12 год. 48 хв. за допомогою вищевказаного мобільного телефону, знаючи пароль доступу, зайшла в додаток "Приват24", за яким закріплена банківська картка ПрАТ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , належна ОСОБА_6 , та без його дозволу на свою картку ПрАТ "Приватбанк" № НОМЕР_2 переказала грошові кошти в сумі 251 грн. 26 коп., тим самим таємно викрала чуже майно, яким розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.
У подальшому у ОСОБА_4 неодноразово виникав умисел на повторне заволодіння коштами ОСОБА_6 , реалізовуючи який ОСОБА_4 кожного разу аналогічним способом під приводом необхідності дзвінка отримувала від ОСОБА_6 його мобільний телефон, за допомогою якого через додаток "Приват24" таємно повторно заволоділа його коштами шляхом їх переводу з його вказаною картки на свою вказану картку ПрАТ "Приватбанк", а саме: 24.08.2020 об 11 год. 34 хв. 301 грн. 51 коп., 3.09.2020 о 19 год. 08 хв. 301 грн. 51 коп., 4.09.2020 з 20 год. 00 хв. по 20 год. 03 хв. 854 грн. 28 коп., 5.09.2020 о 18 год. 03 хв. 351 грн. 76 коп., 9.09.2020 о 18 год. 17 хв. 402 грн. 01 коп., 6.10.2020 з 18 год. 33 хв. по 18 год. 34 хв. 502 грн. 51 коп., 7.10.2020 о 08 год. 17 хв. 351 грн. 76 коп., 9.10.2020 о 14 год. 31 хв. 502 грн. 51 коп., 12.10.2020 з 14 год. 42 хв. по 14 год. 44 хв. 703 грн. 52 коп., 16.10.2020 о 8 год. 08 хв. та о 15 год. 50 хв. 361 грн. 80 коп. Викраденим коштами ОСОБА_6 ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнала повністю, підтвердила вищенаведені обставини, показала, що здійснила ці діяння через малозабезпеченість, кошти витратила на потреби малолітнього сина, якого виховує сама, викрадені кошти повернула, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, що характеризують її особу.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених діянь доведена і кваліфікує їх по першому епізоду за ч. 1 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), по всіх наступних епізодах за ч. 2 ст. 185 КК як повторне таємне викрадення чужого майна.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК, є умисним корисливим кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, є умисним корисливим нетяжким злочином.
Обвинувачена ОСОБА_4 не судима, незаміжня, непрацююча, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали, .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за обома кримінальними правопорушеннями, є активне сприяння їх розкриттю, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує їй покарання, є вчинення кримінальних правопорушень щодо особи з інвалідністю.
Враховуючи наведене, обставини вчинених діянь, кількість епізодів вчинених крадіжок, особу обвинуваченої, санкцію ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК, наявність обтяжуючої покарання обставини, позицію прокурора, суд призначає покарання за ч. 1 ст. 185 КК у виді громадських робіт, а у зв`язку із неможливістю призначення покарання у виді арешту або обмеження волі через наявність дворічної дитини, за ч. 2 ст. 185 КК призначає покарання у виді позбавлення волі. Беручи до уваги суворість призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК, суд вважає за доцільне на підставі ст. 70 КК визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим. Окрім того, враховуючи наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, позицію представника потерпілого, який просив суд пом`якшити покарання, суд дійшов висновку, що обвинувачена не є суспільно небезпечною, і її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов представника потерпілого за його клопотанням, виходячи із закріпленої у ст. 26 КПК загальної засади кримінального провадження диспозитивності, суд залишає без розгляду.
Даних про речові докази та процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК, і призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК у виді двохсот годин громадських робіт;
за ч. 2 ст. 185 КК у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, а у випадку працевлаштування також і роботи.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 4884 грн. 46 коп. майнової шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення. Представник потерпілого має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1