Єдиний унікальний номер 722/834/21
Номер провадження 1-в/722/75/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» та голови спостережної комісії Дністровської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 та голова спостережної комісії Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_5 звернулися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 .
Розгляд справи здійснювався за відсутності прокурора, представника виправної колонії та засудженого, які, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, у яких представник виправної колонії підтримав клопотання, а прокурор та засуджений не заперечували щодо задоволення клопотання, а також просили розглянути справу за їх відсутності.
Представник спостережної комісії, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2014 року, ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі.
Згідно розпорядження, вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2014 року щодо ОСОБА_3 набрав законної сили 15.04.2014 року.
Строк відбування покарання засудженого ОСОБА_3 за вищевказаним вироком відраховується з 09.01.2014 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.02.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 09.01.2014 року по 14.04.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 04.10.2021 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_3 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину (ч.2 ст.121 КК України).
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув 7 років 10 місяців 7 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання з 27.05.2014 року.
Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 09.01.2014 року. За час перебування в УВП (№9) м.Ужгород Закарпатської області до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. За час перебування в колонії допускав порушення режиму утримання (порушення розпорядку дня установи, перешкоджання обшуку, куріння у невідведених місцях та зберігання браги), за що в чотирьох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку, у двох випадках був заохочений у вигляді подяки.
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №123 від 26.05.2021 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_3 після розподілу з дільниці карантину, діагностики та розподілу по червень 2017 року працював в гірничій дільниці №1 в якості вибірника складальника каменю стінового, поставлені йому змінні виробничі завдання намагався виконувати. Протягом жовтня та грудня 2014 року до будь-яких оплачуваних робіт тимчасово не залучався. З липня 2017 року по вересень 2017 року був етапований до спеціального лікувального закладу у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. В жовтні 2017 року повторно прибув до СВК (№67). З листопада 2017 року по жовтень 2018 року працював робітником по просіву борошна вапнякового у вантажно-розвантажувальній дільниці підприємства установи, встановлену норму виробітку на 100 % не виконував. З листопада 2018 року по грудень 2018 року був етапований до спеціального лікувального закладу у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. В січні 2019 року повернувся для подальшого відбування покарання до державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)». З лютого 2019 року по даний час працевлаштований у гірничому цеху №1 в якості вибірника-складальника каменя стінового, свої обов`язки та поставлені йому завдання виконує добросовісно, правил техніки безпеки не порушує.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 29.06.2021 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 , встановлено, що засуджений ОСОБА_3 по відношенню до персоналу установи завжди тактовний і ввічливий, їх законні вимоги виконує. По відношенню до засуджених ввічливий, будує з ними рівні й доброзичливі взаємовідносини, товаришує із засудженими позитивної спрямованості. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, робить для себе належні висновки. Здобув робітничу спеціальність «Машиніст каменерізальних машин» у навчальному центрі, що функціонує при установі. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Відвідує православну церкву, що функціонує при установі. Приймає активну участь у виконанні робіт з благоустрою установи. Згідно вироку суду вину у вчиненому злочині визнав.
Згідно довідки медичної частини №66 від 02.06.2021 року засуджений ОСОБА_3 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №66, станом на 01.06.2021 року на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення із засудженого ОСОБА_3 аліментів, який надійшов до установи 20.04.2015 року. На даний час відшкодовано аліменти на загальну суму 32645,11 грн.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із виписки з протоколу засідання комісії відділення №4 з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_3 станом на 28.05.2021 року довів своє виправлення (протокол №3 від 28.05.2021 року).
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ре соціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) місяць 23 (двадцять три) дні.
У відповідності до вимог ч.4 ст.81 КК України роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1