Справа № 397/78/21
н/п : 1-кс/397/18/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2021. Слідчий суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язання вчинити дії по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язання вчинити дії по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Свою скаргу мотивувала тим, що копію оскаржуваної постанови від 08.09.2020 отримала 25.01.2021. Постанова слідчого необгрунтована та не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. А тому, звернулася з відповідною скаргою.

Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання на 06.04.2021 не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена, згідно довідки про доставку SMS-повідомлення (а.с. 106).

06.04.2021 на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у зв`язку з невчасним повідомленням її про бронювання 05.04.2021 згідно ухвал, які надані в 12.00 год. 05.04.2021 та збігом судових засідань. Також просила залучити її адвоката у справі (а.с. 111).

Разом з тим, 05.04.2021 на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Кіровограда, оскільки час для проведення відеоконференції не заброньовано та розгляд справи затягується (а.с. 108).

Ухвалою слідчого судді від 05.04.2021 вказане клопотання скаржника задоволено та постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Кіровограда (а.с. 110).

Інформацією з «Web-програми Бронювання систем відеоконференцзв`язку» підтверджується бронювання спільної заявки між Олександрівським районним судом Кіровоградської області та Ленінським районним судом м. Кіровограда для участі ОСОБА_3 в режимі відеоконференції під час розгляду даної скарги в період з 13:15 до 13:30 06.04.2021 (а.с. 112).

Проте, у судове засідання 06.04.2021 ОСОБА_3 не з`явилася як до Ленінського районного суду м. Кіровограда (згідно повідомлення представника Ленінського районного суду м. Кіровограда), так і до Олександрівського районного суду Кіровоградської області.
Крім цього, слідчий суддя звертає увагу і на те, що через неявку ОСОБА_3 розгляд скарги вже неодноразово відкладався, остання, будучи повідомлена про судові засідання, не надавала належних доказів причини своєї неявки, не цікавилася про хід розгляду її скарги тощо.

03.03.2021 під час судового розгляду зазначеної справи скаржником ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 68).

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2021 ОСОБА_5 в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 90-93).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У рішенні ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989) вказано, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Також, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слідчим суддею вжито усі належні заходи щодо повідомлення ОСОБА_3 про час, дату і місце розгляду скарги, остання була обізнана про її розгляд та мала, за бажанням, об`єктивну можливість особисто прийняти участь при розгляді її скарги або завчасно повідомити про причини своєї неявки з посиланням на належні докази цього, однак не скористалася своїми правами.

Тому, з метою дотримання загальних засад кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема дотримання розумності строків розгляду даної скарги, враховуючи, що дану скаргу подано ще 27.01.2021, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності скаржника ОСОБА_3 .

За таких підстав, слідчий суддя не приймає до уваги клопотання скаржника про відкладення судового засідання, так як остання була повідомлена про час, дату та місце судового засідання, за її клопотанням судове засідання призначено в режимі відеоконференції та заброньовано місце судового засідання з Ленінським районним судом м. Кіровограда, однак до вищевказаного суду, як і до Олександрівського районного суду Кіровоградської області, скаржник не з?явилася з невідомих причин.

Щодо клопотання ОСОБА_3 про залучення їй адвоката до участі у розгляді даної скарги, слідчий суддя побавлений можливості належним чином його розглянути, оскільки дане клопотання жодним чином не вмотивоване.

Крім того, КПК України визначає перелік осіб, яким, зокрема слідчий суддя має право призначити захисника (підозрюваний, обвинувачений, засуджений, виправданий), при цьому ОСОБА_3 не відноситься до таких осіб, оскільки має статус скаржника (заявника у кримінальному провадженні).

Слідчий СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, про причини неявки не повідомив (а.с. 105, 107).

Оскільки, його участь не є обов`язкова, тому розгляд скарги здійснюється за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000137, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 17.08.2020 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, згідно яких: до прокуратури Кіровоградській області надійшла ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.08.2020 щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 відносно лікарів Олександрівської ЦРЛ (а.к.п. 1).

Постановою слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 08.09.2020 у клопотанні ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 00000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ст. 167 КК України відмовлено. Згідно постанови, встановлено, що у слідчому відділенні Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області відсутнє кримінальне провадження № 00000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ст. 167 КК України у провадженні, тому клопотання ОСОБА_3 підлягає відмові.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно п. 5, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У поданій скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 08.09.2020, оскільки отримала її лише 25.01.2021.

Слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000137 за ч. 1 ст. 366 КК України та постанова слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 08.09.2020 в матеріалах провадження відсутні.

Разом з тим, з матеріалів скарги встановлено, що постанова від 08.09.2020 отримана ОСОБА_3 25.01.2021 (а.с. 3).

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржником не пропущено строк звернення до слідчого судді із відповідною скаргою.

Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Разом з тим, відповідно до змісту ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно ч.ч. 1-3, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Всупереч вищезазначеним нормам, зі змісту постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 вбачається, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме не містить у мотивувальній частині відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; та у резолютивній частині - зміст прийнятого процесуального рішення; можливість та порядок оскарження постанови. У постанові відсутні посилання на очевидні та достатні підстави, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Викладені слідчим в постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією норм ст. 55 КПК України. Крім того, слідчим не встановлено належним чином наявність відповідного кримінального провадження, оскільки заявником могла бути допущена описка при зазначенні номеру кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову слідчого СВ Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 09.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання, оскільки остання не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Що стосується вимоги скаржника щодо зобов`язання слідчого визнати потерпілою у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що слідчий суддя не наділений повноваженнями прийняття процесуального рішення про визнання особи потерпілою.

В силу вимог ст. 55 КПК України, заявник є потерпілим з моменту подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення або з часу подання заяви про залучення особи до провадження як потерпілого до винесення слідчим постанови про відмову у визнанні його потерпілим. При цьому винесення окремої постанови слідчим про визнання заявника потерпілим кримінально-процесуальним законом не вимагається. Після скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим процесуальні права ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст.40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов?язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, чи прийняття процесуальних рішень, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017, по-різному вирішуються питання формулювання положень резолютивної частини ухвали слідчого судді в разі скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В одних випадках слідчі судді постановляють рішення зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим, а в інших обмежуються рішенням про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. Перший з наведених підходів не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування.

Таким чином, з огляду на викладені положення кримінального процесуального закону та роз`яснення, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення вимог скарги про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язання вчинити дії по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 08.09.2020 у кримінальному провадженні № 0000137 про відмову у задоволенні клопотання.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: /підпис/ ОСОБА_1 Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Судове рішення станом на «___»_________20___ року набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи №397/78/21.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ______________________ ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»_____________20___ року.