Провадження №1-кп/127/686/18
УХВАЛА

24 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0007364 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває зазначене кримінальне провадження.

До обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строк яких закінчується.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , яке мотивував наступним. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 неодноразово притягалися до кримінальної відповідальності, обвинувачуються у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, до затримання не мали постійного законного джерела доходів. За таких обставин, для забезпечення своєчасної явки обвинувачених в судові засідання, з метою попередження вчинення ними нових правопорушень, прокурор вважає за необхідне продовжити їм запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.
Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, зазначені в клопотанні, прокурором не доведені.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про продовження терміну дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 і ОСОБА_9 було висунуто обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, проведено досудове розслідування, складено обвинувальний акт, з яким кримінальне провадження надійшло до суду та на даний час здійснюється судовий розгляд. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину групою осіб, за який законом передбачене кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Як вбачається з вимог про судимість, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 схильні до вчинення кримінальних правопорушень, за що є неодноразово судимі та після ухвалення вироків не зробили жодних висновків, про що свідчить те, що на даний час на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за їх обвинуваченням.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За таких обставин, та враховуючи, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 неодноразово судимі за вчинення умисних корисливих злочинів різного ступеня тяжкості, обвинувачуються у скоєнні нового особливо тяжкого злочину в період непогашеної судимості, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 24.02.2021 року до 24.04.2021 року включно.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 24.02.2021 року до 24.04.2021 року включно.
Ухвала діє шістдесят днів та може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Судді :