Справа № 357/781/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0002817 від 26.07.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_7 ,,
У С Т А Н О В И В:
25 липня 2020 року приблизно о 22 годині на 15 км автодороги "Р-17", сполученням «Біла Церква - Тетіїв - Липовець Гуменне» водій ОСОБА_3 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно-справним автомобілем "KIA CERATO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись від м. Тетіїв у напрямку до м. Біла Церква, неподалік розташування с. Мала Вільшанка Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі»; п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; п.12.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п.12.2 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»; п.12.3 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; п.13.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», проявив бездіяльність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну, у разі виникнення небезпеки для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити, він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, залежно від швидкості руху керованого ним автомобіля та дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем "KIA MAGENTIS" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , яка рухалася у попутному з ним напрямку попереду нього прямо, по тій само смузі руху та мала перевагу в русі.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля "KIA CERATO" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження - закритий перелом верхньої третини діафіза правої плечової кістки, для повного зрощення якого необхідно тривалий строк більш ніж 3 тижні.
Сукупність допущених водієм ОСОБА_3 порушень вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.9(а), 12.1, 12.2, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 визнав частково, не заперечував, що керував транспортним засобом та допустив порушення правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення із автомобілем, який рухався у попутному напрямку, в результаті чого сталася ДТП. Зазначив, що 25 липня 2020 року він керував автомобілем "KIA CERATO", державний реєстраційний номер. НОМЕР_1 та рухався від м. Тетіїв у напрямку до м. Біла Церква. Поруч з ним, на передньому пасажирському сидінні автомобіля знаходилася його дружина ОСОБА_7 . Рухаючись із дозволеною швидкістю, у вечірній час, із увімкненим світлом фар по горбистій дорозі відволікся, після чого побачив перед собою автомобіль, тому почав екстрено гальмувати, однак зрозумів що не встигне, тому викрутив кермо в лівий від себе бік, і допустив зіткнення в автомобілем. Удар прийшовся передом керованого ним автомобіля у ліву задню частину іншого автомобіля, які після удару вилетіли в кювет. В іншому автомобілі перебувало 4 чи 5 чоловік. Після ДТП він сам вийшов із автомобіля, дружина також. До іншого автомобіля не підходив, допомогу не надавав. Обвинувачений вказав, що освідування на стан сп`яніння не проходив, у драгер не дихав, йому ніхто не пропонував проходити огляд на стан сп`яніння, експертизу на стан сп`яніння не проводили. Стверджував, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував. В лікарню доставили його і дружину. Його оглядав лікар, перемотали ногу, він від госпіталізації відмовився, а дружина залишилася в лікарні, так як зламала ключицю. Чи робили йому рентген, точно не пам`ятає, можливо робили. Повідомив, що нікуди з лікарні він не тікав, допомога йому була не потрібна, тому не залишився там. Конфліктів із лікарем, який оглядав його у Білоцерківській МЛ №2 Євтушенком, не було, чому той у медичній документації зазначив, що ОСОБА_3 знаходився у алкогольному сп`янінні, він не знає. Лікарю надавав інформацію щодо себе адресу і інші контактні дані. Зазначив, що автомобіль, яким він керував на праві власності належить його сестрі ОСОБА_9 , а він лише ним керував. Повідомив, що примирився з дружиною, відшкодував їй заподіяну шкоду, вона до нього жодних претензій не має, просив звільнити його від відповідальності. Зазначав, що визнає свою вину у порушенні інкримінованих правил дорожнього руху, крім п. 2.9. а, щиро кається у вчиненому, відшкодує іншим учасникам заподіяну ним шкоду, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 , в судовому засіданні показала, що 25 липня 2020 року разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 поверталися до м. Києва. ОСОБА_3 керував автомобілем "KIA CERATO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався від м. Тетіїв у напрямку до м. Біла Церква. Вона перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Яка була швидкість не пам`ятає. Перед ними не було ніяких машин. Як відбулось ДТП не пам`ятає, все відбулося зненацька. Дорога була горбиста, вверх вниз. В лікарню привезла швидка, їй надавали медичну допомогу, що відбувалося навколо не бачила. Востаннє пам`ятала чоловіка, коли він допомагав вийти з машини. В результаті ДТП в неї зламана плечова кістка. Чоловіка також бачила в лікарні коли її везли на процедури, він сидів на першому поверсі. Чоловік вдарився головою і грудною кліткою, йому було важко пересуватися. Після ДТП ОСОБА_3 був в авто, можливо через стресову ситуацію неправильно реагував на якісь речі. Чоловік був тверезий, він не вживав алкоголь. Чому зазначили саме алкогольне сп`яніння їй невідомо можливо невірно оцінили його психологічний стан. Він вживає пиво, слабоалкогольні напої лише по святах. В той день нічого не вживав. На той час її чоловік ніде не працював, шукав нову роботу. ОСОБА_3 уважний водій, в нього великий водійський стаж, він працював далекобійником. Вони примирилися з чоловіком, він повністю відшкодував заподіяну шкоду, вона не має до нього жодних матеріальних претензій. Крім того, вона проходить реабілітацію і в цьому їй допомагає чоловік.
Незважаючи на часткове визнання винуватості, винуватість ОСОБА_3 підтверджується сукупністю зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, свідко ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та завідомо неправдиві показання, повідомила, що 25 липня 2020 року, приблизно о 22 годині, вона керувала технічно-справним автомобілем "KIA MAGENTIS", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухалася із смт Володарка у напрямку до м. Біла Церква. В автомобілі перебуло 4 особи, а саме за кермом була вона, праворуч на передньому пасажирському сидінні сидів її чоловік ОСОБА_10 , ззаду за водієм ОСОБА_11 , на задньому правому пасажирському місці ОСОБА_12 . Швидкість була допустима, до 70 км/год. Вона була твереза, алкогольні напої не вживала. Після ДТП проходила тест на алкотестері, який показав нольовий результат. Пасажири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживали алкоголь Рух на вказаній автодорозі був не інтенсивний, безпосередньо перед ДТП не було ні зустрічних автомобілів, ні на обгін. Фари були ввімкнені. Проїзна частина вказаної автодороги має по одній смузі для руху в кожному напрямку. Дорога рівна, пагорбів не було. Перед ДТП на дворі сутеніло, але видимість була доброю, оскільки горіли фари. В той день погода була ясна, дорожнє покриття асфальтоване, на момент пригоди сухе, бо опадів не було. На керованому нею автомобілі належним чином працювали всі передбачені вимогами ПДР України габаритні вогні. Вона раптово відчула удар в задню частину керованого нею автомобіля і побачила вже коли фари її автомобіля світять вверх. Внаслідок сильного зіткнення передньої частини попутного автомобіля, як пізніше з`ясувалося, «KIA CERATO», що рухався по тій само смузі руху, в задню частину автомобіля, яким керувала вона, вказані транспортні засоби виїхали на праве узбіччя, а потім правий кювет, де зупинилися в кущах зелених насаджень. Із автомобіля вибралася сама, чоловік допомагав дядьку ОСОБА_11 , який найбільше постраждав, вибратися із салону авто. У дядька була пошкоджена артерія на шиї, оскільки дерево пробило скло, на стороні, де сидів дядько, йому пошкодило шию, текло багато крові. Всі із керованого нею автомобіля отримали різного ступеню тілесні ушкодження. В той час поруч проїжджала карета швидкої медичної допомоги, яка перевозила хвору на коронавірус людину, яка зупинилася, надала першу медичну допомогу та медики їм повідомили, що зараз на місце ДТП приїде ще один екіпаж швидкої, а вони мають їхати, оскільки вже перевозять хвору людину. Водій іншого автомобіля, який здійснив зіткнення, просто залишився в салоні свого автомобіля, а пасажирка самостійно вибралася з машини, сиділа на узбіччі, просила про допомогу, говорила, що болить рука. Коли приїхала швидка та поліція, ОСОБА_8 бачила, що поліцейські допомагають вийти із машини водію, як пізніше з`ясувалося обвинуваченому ОСОБА_3 . Той вів себе неадекватно у обстановці, яка склалася, розмахував руками, кричав відпустіть мене. Коли його під руки проводили повз неї поліцейські, вона відчула від нього запах алкоголю, зрозуміла, що він був п`яний. Також неадекватно він поводив себе і в швидкій, вона це бачила. Пізніше в лікарні, від медичного персоналу ОСОБА_8 дізналася, що водій-винуватець ДТП самовільно залишив приміщення лікарні, буквально втік, був п`яний. Свідок зазначила, що жодної компенсації від ОСОБА_3 вона не отримала, той навіть не вибачився за вчинене з його вини ДТП. Телефонувала сестра обвинуваченого, просила вибачення.
Свідок ОСОБА_10 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та завідомо неправдиві показання, повідомив, що 25 липня 2020 року, приблизно о 22 годині, він разом із дружиною ОСОБА_8 , дядьком ОСОБА_11 та тіткою - ОСОБА_12 поверталися додому та рухалися в сторону Білої Церкви. За кермом була дружина ОСОБА_8 , вона керувала технічно-справним автомобілем "KIA MAGENTIS", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Швидкість була допустима, до 70 км/год. Дружина не вживала алкогольні напої, він і дядько вживали вино. На вказаній автодорозі не було ні зустрічних автомобілів, ні на обгін. Фари були ввімкнені. Автодорога має по одній смузі для руху в кожному напрямку. Дорога рівна, пагорбів не було, поворотів також . Видимість була доброю. Удар відбувся ззаду раптово, заклинили колеса, їх авто посунулось на обочину і вилетіло в кювет. Інший автомобіль розвернуло задньою частиною по відношенню до їхнього авто і також з`їхало до них. В іншому автомобіля був водій і пасажир жінка, яка сиділа на пасажирському сидінні. Потім вона сиділа на дорозі і просила про допомогу. Водій чоловік сидів в автомобілі і не виходив, нікому допомогу не надавав. Він особисто не спілкувався з водієм, який здійснив ДТП, не підходив до нього, оскільки рятували дядька, який найбільше постраждав. Свідки, які зупинилися, говорили, що автомобіль «KIA CERATO» їх обганяв і рухався по всій дорозі. Через хвилин 15 приїхала поліція і швидка. Пізніше в лікарні, від медичних працівників дізнався, що ОСОБА_3 вів себе неадекватно, був п`яний. Він особисто цього не бачив і перегару не чув, оскільки не спілкувався з винуватцем ДТП, а коли вони приїхали в лікарню на ОСОБА_13 , то ОСОБА_3 вже там не було.
Свідок ОСОБА_12 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та завідомо неправдиві показання, повідомила, що 25 липня 2020 року, приблизно о 22 годині, разом з чоловіком ОСОБА_11 , племінником ОСОБА_10 та його дружиною ОСОБА_8 поверталися з дня народження внучки. За кермом була ОСОБА_8 , їхали не швидко. На передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_10 , ззаду за водієм ОСОБА_11 , на задньому правому пасажирському місці ОСОБА_12 . На вулиці сутеніло, однак освітлення було включено, було видно, Ззаду нас вдарила машина, і автомобіль на якому вони рухалися вилетів в кювет. ОСОБА_8 і ОСОБА_12 не вживали алкогольні напої, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживали вино. Після удару, ОСОБА_10 допоміг їй вийти з автомобіля. Тоді почали витягувати ОСОБА_11 , він був без свідомості. Було пробите горло склом. Виходила на гору на асфальт сама. Поруч проїжджала швидка, яка перевозила хвору на коронавірус людину, яка зупинилася, надала першу медичну допомогу та поїхала. Потім приїхала інша швидка, яка забрала її та чоловіка ОСОБА_11 . Іншого водія, який вчинив ДТП не бачила, з ним не спілкувалася, зі слів медичних працівників їй відомо, що він був п`яний, тікав з лікарні.
Свідок ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та завідомо неправдиві показання, повідомив, що 25 липня 2020 року, приблизно о 22 годині, разом з дружиною ОСОБА_12 , племінником ОСОБА_10 та його дружиною ОСОБА_8 поверталися з дня народження внучки. Дорога була рівна, ніяких ям не було. Машин не було, дорога була вільна. Він та ОСОБА_10 вилили трішки вина, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не вживали алкоголь. На передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_10 , ззаду за водієм він ОСОБА_11 , на задньому правому пасажирському місці ОСОБА_12 . За кермом була ОСОБА_8 , їхали не швидко, розмовляли. Удар авто був у задню ліву сторону. Більше нічого не пам`ятає, не бачив хто здійснив ДТП, до тями прийшов у лікарні, після операції і виходу з наркозу. У нього була перерізана артерія. В лікарні ходили слухи, що водій винуватець ДТП був п`яний та втік з лікарні.
Крім того винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом у порядку ст. 358, 359 КПК України у судовому засіданні.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 286 КК України внесені 26.07.2020 року за № 0002817.
Незважаючи на те, що ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, суд приймає до уваги наявність вказаного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки з урахуванням положення ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зокрема, протоколом огляду місця події від 25.07.2020 року з додатками схемою до протоколу ДТП та фототаблицею до нього, з яких убачається, що слідчим оглянуто асфальтовану ділянку дороги поблизу с. Мала Вільшанка Білоцерківського району, на узбіччі якої (в кюветі) виявлено 2 пошкоджені автомобіля "KIA MAGENTIS" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та "KIA CERATO" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Стан асфальтованого покриття сухий. На схемі зазначено розташування транспортних засобів з зазначенням механізму події, які викладені в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.
Протоколом огляду транспортного засобу від 25.07.2020 року підтверджується, що слідчим оглянуто автомобіль "KIA CERATO", номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , із зовнішніми механічними пошкодженнями: деформовано передню частину кузова автомобіля, а саме капот. Розбито передні блок-фари, переднє вітрове скло автомобіля.
З протоколу огляду транспортного засобу від 25.07.2020 року,вбачається,що слідчим оглянуто автомобіль "KIA MAGENTIS", номерний знак, НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 із зовнішніми механічними пошкодженнями: деформовано задню частину кузова автомобіля, розбито скло, задні блок-ліхтарі, задній бампер, кришка багажника, дах, задні стійки.
Частиною 3 ст. 214 КПК України передбачено, що огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.
Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.
Проведений 25 липня 2020 року огляд місця ДТП та огляд транспортних засобів істотно відрізняється від тих оглядів транспортного засобу, проведення яких вимагає дотримання підстав та правил, передбачених статтями 233, 234 та 237 КПК України.
Підставою для проведення огляду місця події 25.07.2020 року та огляду транспортних засобів, до внесення відомостей в ЄРДР, стало повідомлення про ДТП. З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд ділянки місцевості, де сталася ДТП та пошкоджених транспортних засобів, що брали участь у ній. Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації, а тому суд вважає досліджені протоколи з додатками належним та допустимими доказами у провадженні.
З рапорту помічника чергового СРПП №1 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_15 №25055 від 25.07.2020 року убачається, що 25.07.2020 о 22 год. 43 хв. до Білоцерківського відділу поліції по телефону надійшло повідомлення від лікаря Капшука (з органів охорони здоров`я), який просить викликати наряд поліції до Білоцерківської МЛ №2 на вул. Семашко, 9 в м. Біла Церква, оскільки до приймального відділення привезли винуватця ДТП, яке трапилося в с. Сорокотяги, вказаний водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, має намір залишити медичний заклад. За результатами відпрацювання поліцейськими взводу ТОР Фартушним та Данильченком складено рапорт, відповідно до якого прибувши до лікарні по вул. Семашко виявлено невідому особу, яка знаходиться в рентгенкабінеті. Даним громадянином виявився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з ст. 63 Конституції України відмовився надавати будь-які пояснення. Водій знаходиться з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився.

Відповідно до рапорту помічника чергового СРПП №1 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_15 №25059 від 25.07.2020 про те, що 25.07.2020 о 23 год. 17 хв. до Білоцерківського відділу поліції по телефону надійшло повідомлення від лікаря Євтушенка (з органів охорони здоров`я) наступного змісту: потерпілий ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи не працює, номер телефону НОМЕР_3 . Діагноз: закрита травма грудної клітки?, садна тіла, алкогольне сп`яніння середнього ступеню. Пояснення: потерпілий отримав т/у внаслідок ДТП, яке сталося поблизу с. Сорокотяги. Наразі потерпілий в приймальному відділенні, проживає: АДРЕСА_1 .

Згідно з рапортом помічника чергового СРПП №1 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_15 №25060 від 25.07.2020 року, 25.07.2020 о 23 год. 22 хв. до Білоцерківського відділу поліції по телефону надійшло повідомлення від лікаря ОСОБА_16 (з органів охорони здоров`я) наступного змісту: потерпілий ОСОБА_7 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діагноз: зчмт, сгм, різана рана лоба, закритий перелом середньої третини правого плеча, забій шийного відділу. Пояснення: потерпіла отримала т/у внаслідок ДТП, яке сталося поблизу с. Сорокотяги. Наразі потерпіла в приймальному відділенні, проживає: АДРЕСА_1 ;

Посилання обвинуваченого та його захисника про неналежність недопустимість вказаних рапортів, як доказів, через те, що стороні захисту не було відомо про вказані рапорти, а також обвинуваченому не пропонували проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та що він не тікав з лікарні, спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами та не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до протоколів про надання доступу до матеріалів (додаткових) матеріалів досудового розслідування від 27.01.2021 року убачається, що з метою виконання вимог ст. ст. 103, 104, 290 КПК України, підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_6 , а також потерпілій ОСОБА_7 слідчим було надано доступ до матеріалів кримінального провадження за № 0002817 від 26.07.2020 року, з переліком вказаних матеріалів, крім іншого рапортів чергового, які містилися на аркушах 5-11, що підтверджується їхніми підписами та розписками про надання всіх матеріалів кримінального провадження та зафіксовано факт ознайомлення з даними матеріалами в повному обсязі без обмежень у часі. Не заперечували обвинувачений та його захисник і в судовому засіданні про те, що їм стороною обвинувачення були відкриті всі матеріали кримінального провадження.

Відповідно до звукозапису, який було надано стороною обвинувачення та прослухано в судовому засіданні, розмови оператора відділу служби «102» УОАЗОР Головного управління із заявником фельдшером ОСОБА_17 та заявником лікарем ОСОБА_16 (файл за №94381), що відбулася 25.07.2020 року, відповідно до якої у ОСОБА_3 виявлено алкогольне сп`яніння середнього ступеню.

Відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом як проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, так і витребування та отримання від органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При цьому необхідно зважати на те, що згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Отримання тимчасового доступу до речей, документів і, за наявності підстав для того, розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, обумовлене, за приписами ст. 163 КПК України, необхідністю доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що без такого доступу та вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

За відсутності таких обставин, тим більше за умови добровільного надання документів стороною чи учасником кримінального провадження, у володінні яких вони перебувають, не виникає підстав та умов до звернення з клопотанням до слідчого судді стосовно застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до документів і речей.

Документом, як одним із джерел доказів відповідно до ст. 99 КПК України є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації.

Згідно із Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» (ст. 5), ДСТУ 7157:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.03.2010 № 8 «Інформація та документація. Видання електронні. Основні види та вихідні відомості», електронним є документ, де інформація подана у формі електронних даних і для використання якого потрібні засоби обчислювальної техніки. Диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронного документа, головною особливістю якого є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія, де оригінал електронного документа може існувати на різних носіях, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наданий стороною обвинувачення звукозапис, який був відкритий обвинуваченому та його захиснику, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, є належним та допустимим доказом у провадженні.

Згідно тесту на приладі «Drager» №1910, дата: 26.07.2020, час: 00 год. 15 хв., у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , алкоголю не виявлено: 0,00 проміле.

Відповідно до листа Білоцерківської МЛ №2 від 21.08.2020 року за №03-5/1607, відповідно до якого ОСОБА_18 знаходилася на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні з 25.07.2020 по 26.07.2020 з діагнозом: закритий зламковий перелом верхньої третини правої плечової кістки із зміщенням відламків. Крапкові рани середньої третини правого плеча. Забійні рани садна чола, носа, верхньої губи.

З висновку експерта №СЕ-19/111-20/51736-ІТ від 09.11.2020 року убачається, що схема робочого гальма наданого на дослідження автомобіля марки "KIA CERATO", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Рульове керування автомобіля марки "KIA CERATO" реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски наданого на дослідження автомобіля марки "KIA CERATO" реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент огляду знаходяться в технічно несправному, непрацездатному стані по причині деформації підрамника підвіски передніх коліс. Дана несправність сталась під час ДТП. Несправностей підвіски, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено. При дослідженні рульового керування, ходової та гальмівної систем автомобіля марки "KIA CERATO" реєстраційний номер НОМЕР_1 несправностей гальмівної системи, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, несправностей рульового керування, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП та несправностей ходової частини, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-20/51735-ІТ від 09.11.2020 року, схема робочого гальма наданого на дослідження автомобіля марки "KIA MAGENTIS" реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Рульове керування автомобіля марки "KIA MAGENTIS" реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски наданого на дослідження автомобіля марки "KIA MAGENTIS" реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей підвіски, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено. При дослідженні рульового керування, ходової та гальмівної систем автомобіля марки "KIA MAGENTIS" реєстраційний номер НОМЕР_2 несправностей гальмівної системи, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, несправностей рульового керування, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП та несправностей ходової частини, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено.
Згідно з висновком експерта №750/д від 18.11.2020 року, при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_7 знайдено наступні ушкодження: закритий перелом верхньої третини діафіза правої плечової кістки, крапкові рани на правому плечі, садна на обличчі. Описані ушкодження могли виникнути внаслідок травми в салоні автомобіля під час ДТП в строк указаний в постанові. Перелом відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного його зрощення необхідно тривалий строк більш ніж 3 тижні. Інші ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

З листа із Білоцерківської МЛ №2 від 18.01.2021 за №03-5/116, убачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 25.07.2020 року о 23:00 був доставлений каретою ЕШМД до приймального відділення закладу з попереднім діагнозом швидкої медичної допомоги: забійна травма грудної клітини; садна тіла; алкогольне сп`яніння середнього ступеню. Встановити заключний діагноз черговому лікарю не вдалося, оскільки потерпілий самовільно покинув приймальне відділення.

Відповідно до висновку експерта №38/д від 19.01.2021 року, при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_3 знайдені наступні ушкодження: садна на тілі. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами. Не виключена можливість їх виникнення внаслідок травми в салоні автомобіля під час ДТП в строк, указаний у постанові. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно з наданої медичної документації ОСОБА_3 поставлений діагноз: «алкогольне сп`яніння середнього ступеню».

Таким чином, суд оцінив показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, висновки експертиз, рапорти працівників поліції, протокол огляду місця події, протоколи огляду транспортних засобів, прослухавши звукозапису розмови оператора відділу служби «102» УОАЗОР Головного управління із заявником фельдшером ОСОБА_17 та заявником лікарем ОСОБА_16 , суд дійшов висновку, що вони є взаємоузгодженими, належними та допустимими, у своїй сукупності доповнюють один одного, і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не тікав з лікарні, то такі його показання суд розцінює, як надані з метою захисту, для уникнення відповідальності, вони спростовуються сукупністю зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.
А саме, показаннями свідка ОСОБА_8 , яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність, крім іншого показала, що ОСОБА_3 вів себе неадекватно, розмахував руками, кричав відпустіть мене. Коли його під руки проводили повз неї поліцейські, вона відчула від нього запах алкоголю, зрозуміла, що він був п`яний.
Такі показання свідка ОСОБА_8 об`єктивно узгоджуються з рапортами помічника чергового СРПП №1 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_15 №25055 від 25.07.2020 року; помічника чергового СРПП №1 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_15 №25059 від 25.07.2020 року; звукозапису розмови оператора відділу служби «102» УОАЗОР Головного управління із заявником фельдшером ОСОБА_17 та заявником лікарем ОСОБА_16 (файл за №94381), що відбулася 25.07.2020 року, відповідно до якого, лікарі крім іншого повідомляли, що у ОСОБА_3 виявлено алкогольне сп`яніння середнього ступеню; висновку експерта, листів із Білоцерківської МЛ №2, відповідно до яких ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння та самовільно залишив приміщення лікарні.

Слід зазначити, що дані про стан сп`яніння ОСОБА_3 , крім інших, зафіксовані лікарями, тобто незацікавленими особами, підстав оговорювати обвинуваченого медичним персоналом немає, не вказані такі і обвинуваченим та його захисником. Крім того, обвинувачений повідомив, що жодних конфліктів із лікарем ОСОБА_19 у нього не було, таким чином, на думку суду, мотиви у лікаря стверджувати про алкогольне сп`яніння у незнайомої йому людини, відсутні.

Спростовуються зазначеними дослідженими в судовому засіданні доказами і показання потерпілої ОСОБА_7 , яка є дружиною обвинуваченого, в тій частині, що її чоловік не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в частині знаходження ОСОБА_20 у стані алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично, оскільки вони особисто ОСОБА_3 не бачили, з ним не спілкувалися, про вказані обставини їм відомо зі слів медичних працівників.

Твердження обвинуваченого та захисника про те, що ОСОБА_3 не проходив огляду на стан сп`яніння у встановленому закону порядку та відповідно відсутній висновок експертизи про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, є слушними.

Однак, У постанові від 11 лютого 2020 року (справа № 643/20474/15-к) Верховний Суд наголошує, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України.

Тому доводи засудженого та його захисника про те, факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння повинен підтверджуватися виключно на підставі висновків відповідного експерта, або іншими документами, які матеріали кримінального провадження не містять, не ґрунтуються на положеннях процесуального закону

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що досліджені судом безпосередньо докази винуватості ОСОБА_3 є такими, що доповнюють один одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, докази винуватості є такими, що отримані в порядку встановленому Конституцією України та КПК України.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи що в судовому засіданні доведено порушення обвинуваченим ОСОБА_3 пунктів 1.5, 2.3 (б), 2.9(а), 12.1, 12.2, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із вчиненою дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

На підставі викладеного, суд вважає винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України згідно із якою особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого необережного кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій.
Крім того, слід зазначити, що обвинувачений повністю примирився з потерпілою, відшкодував їй заподіяну шкоду, вона не має до нього жодних претензій. Судом неодноразово розглядалися клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примирення обвинуваченого з потерпілою, однак судом було відмовлено і їх задоволенні, через невизнання обвинуваченим винуватості в повному обсязі.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає відшкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Що стосується обставини, що обтяжує покарання, яка зазначена прокурором в обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, то суд вважає за необхідне виключити її з огляду на наступне.
Згідно вимог п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються, зокрема, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
При цьому злочин, який вчинив обвинувачений, не був спрямований на потерпілу ОСОБА_7 , яка є дружиною обвинуваченого, а вчинений ним проти безпеки руху та експлуатації транспорту і характеризується необережною формою вини, що визначається характером ставлення до наслідків.
Таким чином, на думку суду, тілесні ушкодження були спричинені потерпілій із необережності, а тому вказана в обвинувальному акті обставина, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, не підлягає застосуванню.
Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.
Вирішуючи питання про призначення менш суворого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, суд зазначає, що наряду з іншими видами покарань, вказаною нормою закону передбачено також штраф. Разом із тим, призначаючи покарання у виді штрафу і визначаючи його розмір, суди мають враховувати майновий стан обвинуваченого. Майновий стан винного є поняттям оціночним. Для оцінки майнового стану винного слід, зокрема, враховувати розмір заробітної плати, пенсії чи стипендії такої особи; грошових доходів від підприємницької чи іншої законної діяльності; доходів у вигляді відсотків за банківськими вкладами; доходів від цінних паперів; нерухомого та іншого майна. Оскільки, обвинувачений офіційно не працює, постійного джерела доходу не має, а тому, в даному конкретному випадку, до нього, на думку суду, не може бути застосований такий вид покарання як штраф.
Що стосується, такого виду покарання, як виправні роботи, який передбачений санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, то в даному випадку, він також не підлягає застосуванню, оскільки даний вид покарання повинен відбуватися за місцем роботи засудженого, а ОСОБА_3 не працює.
З огляду на викладене, враховуючи, що до ОСОБА_3 не можуть бути застосовані менш суворі види покарання, передбачені санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, суд дійшов висновку, що для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, в наближених до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 1 статті 286 КК України.
Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Оскільки, Законом України № 1231-IХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року, який набрав чинності 17 березня 2021 року, внесено зміни до ст. 75 КК України, зокрема, заборонено застосовувати ст. 75 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинено 25 липня 2020 року, тобто до дня набрання чинності вказаним Законом, застосуванню підлягає закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення злочину.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є учасником бойових дій, відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, примирився з нею, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але умовах контролю за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання та звільнення від його відбування, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів і не буде становити особистий надмірний тягар для особи, воно буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого правопорушення і особою винного та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України арешт на майно, а саме автомобіль "KIA CERATO" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2020 року скасувати, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.
Процесуальні витрати в сумі 2615,20 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 7, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання - 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України, (в редакції Закону № 2617-VIІІ від 22.11.2018 року) звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 2615,20 грн
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2020 року на автомобіль "KIA CERATO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.
Речові докази:
- автомобіль "KIA CERATO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області повернути власнику ОСОБА_9 ;
- автомобіль "KIA MAGENTIS", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області повернути власнику ОСОБА_14 .
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1