Номер провадження 1-кп/243/539/2021
Номер справи 243/2334/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 12 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000030, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30 січня 2021 року з Обвинувальним актом та Угодою про визання винуватості від 03 березня 2021 року, які надійшли з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 10 березня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Майдан Слов`янського району Донецької області, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утримані не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23 серпня 2019 року Слов`янським міськарйонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн., відбув покарання 23 серпня 2020 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2020 року у період часу з 00.01 год. по 07.30 год., встановити точний час в ході досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 проходив по АДРЕСА_1 , де у дворі будинку № 5 побачили автомобіль марки «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у кузові червоного кольору, 1976 року випуску, якій на праві власності належить ОСОБА_8 . В цей час, на цьому ж місці у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раптово виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 серпня 2020 року у період часу з 00.01 год. до 07.30 год., встановити точний час в ході досудового розслідування не виявилося можливим, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, незаконно проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , тим самим проникли у інше сховище, де підійшли до водійської двері автомобіля марки «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у кузові червоного кольору, 1976 року випуску, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_1 , переконавшись, що автомобіль не обладнаний сигнальними пристроями, за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими для оточуючих, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягають на транспортний засіб, який їм не належить та на який вони не мають жодного права, шляхом вільного доступу відкрили водійські двері. Після чого, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 з корисливих мотивів, та всупереч волі власника почали рухати автомобіль марки «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у кузові червоного кольору, 1976 року випуску, з території вищевказаного двору, а далі по проїзній частині АДРЕСА_1 , тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, що належить ОСОБА_8 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 11 395 грн. 25 коп.

Крім того, у період часу з 13.00 год. 31 липня 2020 року по 09.30 год. 01 серпня 2020 року, встановити точний час в ході досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 проходив по АДРЕСА_2 , де у дворі будинку АДРЕСА_3 побачили мотоцикл марки «ИЖ Планета-5»,двигун № НОМЕР_3 , 1987 року випуску, якій на праві власності належить ОСОБА_9 . В цей час, на цьому ж місці у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раптово виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у період часу з 13.00 год. 31 липня 2020 року по 09.30 год. 01 серпня 2020 року, встановити точний час в ході досудового розслідування не виявилося можливим, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, повторно незаконно проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , тим самим проникли у інше сховище, де підійшли до мотоцикла марки «ИЖ Планета-5»,двигун № НОМЕР_3 , 1987 року випуску, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що мотоцикл не обладнаний сигнальними пристроями, за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими для оточуючих, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягають на транспортний засіб, який їм не належить та на який вони не мають жодного права, шляхом вільного доступу підійшли до вказаного транспортного засобу.. Після чого, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, таємно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 з корисливих мотивів, зламавши замок на кермі, всупереч волі власника почали рухати його з території вищевказаного двору, а далі по проїзній частині АДРЕСА_2 , тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, що належить ОСОБА_9 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 2969 грн. 89 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше сховище, та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше сховище.

03 березня 2021 року між Прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_10 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000030, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30 січня 2021 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду, разом з Обвинувальним актом, Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 289 частиною 2 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Згідно даної Угоди Прокурор Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000030, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30 січня 2021 року та обвинувачений ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 289 частиною 2 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просила суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь якого насильства, примусу, погроз.

Просив Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просила затвердити Угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження у його відсутності, а також зазначив, що не має ніяких претензій проти укладення Угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 та не заперечує проти покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, збитки відшкодовані шляхом повернення майна.

Потерпілий ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження у його відсутності, а також зазначив, що не має ніяких претензій проти укладення Угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 та не заперечує проти покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, збитки відшкодовані шляхом повернення майна.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити Угоду.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження Угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч.2 КК України, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними злочинами, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної Угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення Угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної Угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної Угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді і що Угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_10 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000030, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30 січня 2021 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст. 289 КК України, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором Угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної Угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України відносяться до кримінальних злочинів; дані про особу: на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря - психіатра не перебуває.
Враховуючи викладене, те, що умови Угоди про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної Угоди.
За таких обставин, суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальні правопорушення, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше сховище, та незаконному заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше сховище та його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 289 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 міру покарання, узгоджену сторонами Угоди про визнання винуватості.
19 лютого 2021 року ОСОБА_4 було затримано на підставі статті 208 КПК України і на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.02.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого продовжувалася. Судом встановлено, що ризики передбачені статтею 177 КПК України на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до реального позбавленні волі, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду та відбування покарання, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

Питання про речові докази та процесуальні витрати на проведення експертних досліджень були вирішені вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2021 року.

Матеріальні збитки, завдані потерпілим, відшкодовано шляхом повернення майна.

Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314,369-370,373-374, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 03 березня 2021 року між Прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_10 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000030, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30 січня 2021 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч.2 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 19 лютого 2021 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1