Справа № 635/8671/16-к
Провадження № 1-кп/635/486/2021
УХВАЛА
про повернення скарги.
24 червня 2021 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000147 від 18.06.2016 стосовно,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, яка має вищу освіту, вдова, пенсіонерка, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 369 КК України,
УСТАНОВИВ:
захисником обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_5 під час дослідження обставин справи та перевіркою їх доказами подана скарга на дії слідчого щодо факту затримання обвинуваченої під час проведення досудового розслідування та складання протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України, в якій захисник просить суд визнати незаконним затримання ОСОБА_6 28 червня 2016 року.
Свою скаргу захисник обґрунтовує тим, що рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Александровська проти України» від 26 березня 2021 року визнано, що під час затримання та подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 мало місце порушення пункту 1 (с) статті 5 Конвенції щодо арешту 28.06.2016 року.
Захисниками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтримано доводи скарги та захисники просили суд вирішити це питання, оскільки після встановлення рішенням ЄСПЛ факту порушення прав та свобод громадянина, національні суди повинні переглянути свої рішення та дати належну оцінку незаконності факту затримання обвинуваченої.
Скаргу підтримано обвинуваченою в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення вимог скарги, посилаючись на відсутність процесуальної можливості розгляду такої скарги.
Перевіривши доводи, викладені в скарзі та додані до неї матеріали судом встановлено наступне.
Рішенням ЄСПЛ від 25 березня 2021 року в справі «Александровська проти України» (заява № 38718/16) втому числі постановлено, що мало місце порушення пункту 1 (с) статті 5 Конвенції щодо затримання заявниці 28 червня 2016 року.
Відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Рішенням визначено, що в даному випадку були відсутні підстави для затримання, передбачені ч. 2 ст. 208 КПК України.
З пояснень учасників судового розгляду та наданих матеріалів, що містяться в кримінальному провадженні вбачається, що при проведені досудового розслідування окремо не оскаржувались дії слідчого щодо затримання ОСОБА_6 . Не подавалась така скарга і при проведенні підготовчого судового засідання.
Із змісту ст. 303 КПК України слід прийти до висновку, що зазначена норма не передбачає можливості під час проведення досудового розслідування розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора в частині здійснення затримання особи в порядку ст. 208 КПК України та складання відповідного протоколу з мотивів відсутності підстав для затримання особи.
Однак, в порядку ст. 206 КПК України така скарга повинна бути негайно розглянута слідчим суддею.
Крім того, відповідно до приписів ч. 2 та ч. 3 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Слід врахувати, що законом встановлені обмежувальні строки для подання таких скарг, а саме відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, а відповідно до положень ч. 2, ч. 3 ст. 303 та ст. 314-316 КПК України така скарга подається та розглядається не пізніше постановлення ухвали за результатами розгляду кримінального провадження судом в підготовчому судовому засіданні.
Заявниками такі строки пропущені, клопотання про відновлення строку не подано.
Суд, враховуючи той факт, що на час подання скарги обвинувачена ОСОБА_6 не тримається під вартою, процесуальна можливість проведення підготовчого судового засідання цим складом суду втрачена, а факти порушення прав обвинуваченої та порушення Україною міжнародних зобов`язань встановлені міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, суд з власної ініціативи не знаходить підстав для поновлення процесуального строку для розгляду скарги.
Крім того, суд встановив, що така скарга по своїй суті повинна бути розглянута іншим судом і не підсудна Харківському районному суду Харківської області, оскільки в порядку провадження за виключними обставинами, відповідно до положень ст. 459 КПК України, а саме ч. 1 та п. 2 ч. 3, в разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом, ухвалені судові рішення повинні бути переглянуті за виключними обставинами. Яке саме судове рішення слід переглянути на підставі рішення ЄСПЛ від 25 березня 2021 року в справі «Александровська проти України» (заява № 38718/16) та чи є підстави для перегляду такого рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 463 КПК України вирішується не Харківським районним судом Харківської області, оскільки відповідно до зазначеної норми заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом подається до Верховного Суду для її розгляду у складі Великої Палати.
Виходячи із суті поданої скарги на дії слідчого, суд вважає необхідним застосувати положення п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України та повернути скаргу заявнику, оскільки скарга подана з порушенням строків, передбачених для звернення до суду, відсутнє клопотання про поновлення таких строків, та відсутні підстави для їх поновлення, а розгляд скарги в частині її обґрунтування встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань не підсудна Харківському районному суду Харківської області.
Керуючись п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 304, 350 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
скаргу адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання повернути.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1