Справа №295/5451/21
УХВАЛА
Іменем України

05.05.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна, підозрюваного ОСОБА_4 ,

представника власника майна, підозрюваного захисника (адвоката) ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, винесене в кримінальному провадженні №0000045 від 13.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ОСОБА_6 звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 13.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені на підставі матеріалів УСБ України в Житомирській області № 57/3-2863 від 13.04.2021.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , який відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №127 о/с від 22.01.2021, обіймає посаду начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, будучи працівником правоохоронного органу та відповідно до примітки до ст. 368 КК України особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисних мотивів вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так 12.04.2021 близько 15 год., начальник відділу поліцейської діяльності № 1 Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні відділу поліцейської діяльності № 1 Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за адресою: м. Андрушівка, вул. Корольова, 4, Житомирської області, під час зустрічі із начальником відділу внутрішньої безпеки ПСП АФ «Світанок» ОСОБА_9 висунув останньому вимогу щодо надання йому щомісячної неправомірної вигоди у вигляді талонів на пальне бензину марки А-95 кількістю 800 літрів, за не вжиття заходів адміністративного впливу, у разі допущення порушення правил проїзду великогабаритним транспортом, який належить ПСП АФ «Світанок» дорогами загального користування на території Андрушівської ОТГ, а також забезпечення безперешкодного проїзду вказаного великогабаритного транспорту. Також, під час зустрічі ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що перша передача талонів на пальне повинна відбутись наприкінці квітня 2021 року, а у подальшому щомісячно.

Крім того, ОСОБА_8 , дізнавшись у ході розмови з ОСОБА_9 , що великогабаритна техніка ПСП АФ «Світанок» їздить також дорогами загального користування території Попільнянської ОТГ, в останнього виник умисел на одержання неправомірної вигоди групою осіб спільно з начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 .

З цією метою, ОСОБА_8 зорієнтував ОСОБА_9 на зустріч з ОСОБА_4 , яка відбулась 12.04.2021 біля відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

У ході зазначеної зустрічі ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів діючи спільно із ОСОБА_8 , висунув ОСОБА_9 вимогу щодо надання йому щомісячної неправомірної вигоди у вигляді талонів на пальне бензину марки А-95 кількістю 800 літрів, за не вжиття заходів адміністративного впливу, у разі допущення порушення правил проїзду великогабаритним транспортом, який належить ПСП АФ «Світанок» дорогами загального користування на території Попільнянської ОТГ.

Зі змісту клопотання далі слідує, що за результатами попередньої домовленості між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 між останніми 28.04.2021 близько 13 год. відбулась зустріч біля приміщення відділу поліцейської діяльності № 1 Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, за адресою: м. Андрушівка, вул. Корольова, 4, Житомирської області ОСОБА_8 змінив вимогу ОСОБА_9 та повідомив про необхідність щомісячного надання йому 800 літрів пального, а саме по 400 л бензину марки А-95 та 400 л дизельного пального в талонах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, з корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_8 , у ході зустрічі 30.04.2021 близько 10-ї години у м. Андрушівка Житомирського району Житомирської області за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 отримав від останнього неправомірну вигоду у вигляді талонів на пальне, загальною кількістю 700 л пального, а саме 350 л бензину марки А-95, у кількості 17 талонів на 20 л кожен, 1 талон на 10 л, а також 350 л дизельного пального, у кількості 17 талонів на 20 л кожен, 1 талон на 10 л, загальною вартістю 18600 грн. за не вжиття заходів адміністративного впливу, а саме за безперешкодний проїзд великогабаритного транспорту який належить ПСП АФ «Світанок» дорогами загального користування, що на території Андрушівської ОТГ.

Водночас, 30.04.2021 начальник сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , продовжуючи виконання попередньо домовлених із ОСОБА_8 протиправних дій спрямованих, на одержання неправомірної вигоди, 30.04.2021 року під час зустрічі із ОСОБА_9 яка відбулась близько 12 год.25 хв. по вул. Аеродромній у смт. Попільня Житомирського району Житомирської області, умисно з корисливих мотивів, отримав від останнього неправомірну вигоду у вигляді талонів на пальне, загальною кількістю 400 л пального, а саме бензину марки А-95, у кількості 20 талонів на 20 л кожен, загальною вартістю 10 000 грн. за не вжиття заходів адміністративного впливу, а саме за безперешкодний проїзд великогабаритного транспорту який належить ПСП АФ «Світанок» дорогами загального користування, що на території Попільнянської ОТГ.

В ході досудового розслідування, 30.04.2021, на підставі статті 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Житомирського районного управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Старший слідчий другого СВ (з дислокацією у м. Житомир) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 вказує у клопотанні, що 30.04.2021, в період часу з 13 год. 50 хв. по 14 год. 28 хв., ним в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку із невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна, проведено невідкладний обшук у салоні автомобіля марки «Hуundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено грошові кошти, а саме 19 купюр номіналом 500 грн., одну купюру номіналом 200 грн., 6 купюр номіналом 100 грн. та 4 купюри номіналом 50 грн. в загальній сумі 10 500 грн., які поміщено у сейф-пакет ДБР В2016835, а також виявлено та вилучено записник в обкладинці синього кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_2 на автомобіль марки «Citroen C25», яке зі слів ОСОБА_4 віднайдене, вказані речі поміщено до сейф-пакету ДБР В2016835.

30.04.2021 постановою слідчого записник в обкладинці синього кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_2 на автомобіль марки «Citroen C25», визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

За словами слідчого, вилучені документи мають важливе значення для досудового розслідування, подальшого можливого судового розгляду та в цілому є доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання наявні підстави для накладення арешту на грошові кошти 19 купюр номіналом 500 грн., одну купюру номіналом 200 грн., 6 купюр номіналом 100 грн. та 4 купюри номіналом 50 грн., загальною сумою 10 500 грн.

З огляду на викладене у клопотанні, слідчий за погодженням із прокурором просить накласти арешт на:

- записник в обкладинці синього кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_2 на автомобіль марки «Citroen C25», з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном;

- грошові кошти 19 купюр номіналом 500 грн., одна купюра номіналом 200 грн., 6 купюр номіналом 100 грн. та 4 купюри номіналом 50 грн., загальна сума - 10 500 грн., з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання з підстав у ньому викладених, просив клопотання задовольнити. Додатково пояснив, що сторона обвинувачення має припущення, що у записнику можуть міститись відомості, що становлять інтерес для слідства, або можливо у подальшому виникне необхідність у проведенні почеркознавчої експертизи. Крім цього в ході розслідування необхідно встановити правомірність перебування у салоні автомобіля марки «Hуundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . На запитання слідчого судді слідчий ОСОБА_3 пояснив, що вилучений записник в рамках окремої слідчої (процесуальної) дії не оглядався та зміст його не досліджувався, візуальний огляд записника відбувся лише під час обшуку.

Представник власника майна, підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, надав слідчому судді письмове клопотання про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Зокрема вказав, що вилучені в ході обшуку записник, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є речовими доказами у кримінальному провадженні та не відповідають критеріям, визначеним у статті 98 КПК України. Крім цього, з огляду на положення Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 не є особою, котра займає відповідальне становище, надані стороною обвинувачення докази не підтверджують вину його підзахисного, та на даному етапі кримінального провадження відсутні визначені статтею 170 КПК України правові підстави для арешту грошових коштів в сумі 10 500 грн. Додав, що позбавлення права володіння коштами поставить сім`ю ОСОБА_4 в скрутне матеріальне становище, зважаючи на перебування ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом.

Власник майна, підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та пояснив, що вилучені грошові кошти є його заробітною платою та необхідні, серед іншого, для утримання власних двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000045 від 13.04.2021 року Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування за фактом одержання неправомірної вигоди начальником відділу поліцейської діяльності № 1 Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_8 за попередньою змовою із начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках указаного кримінального провадження старшим слідчим другого СВ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 30.04.2021, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, був проведений невідкладний обшук у салоні автомобіля марки «Hуundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено грошові кошти, а саме 19 купюр номіналом 500 грн., одну купюру номіналом 200 грн., 6 купюр номіналом 100 грн. та 4 купюри номіналом 50 грн., у загальній сумі 10 500 грн., а також виявлено та вилучено записник в обкладинці синього кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Citroen C25».

Постановою слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 від 30.04.2021 року виявлені та вилучені в ході обшуку салону автомобіля марки «Hуundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , 30.04.2021 року записник в обкладинці синього кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Citroen C25», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.05.2021 у справі №295/5445/21 в порядку судового контролю задоволено клопотання слідчого ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_3 та надано слідчому ОСОБА_6 дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , з метою відшукання та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні №0000045 від 13.04.2021 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За змістом п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник зазначили, що вилучені за наслідками проведення обшуку у салоні автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 10 500 грн. є власністю ОСОБА_4 .

При цьому санкція частини третьої статті 368 КК України передбачає конфіскацію майна як додаткове покарання.

З огляду на обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, предмет досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, з метою забезпечення їх конфіскації як виду покарання, підлягають задоволенню.

Слідчий суддя не пристає на доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_4 не є особою, котра займає відповідальне становище, а надані стороною обвинувачення докази не підтверджують вину його підзахисного, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не наділений повноваженням встановлювати вину або її відсутність в діянні певної особи, а також визначити чи являється така особа спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення. Безпосередньо до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Не може бути врахована слідчим суддею в ході розгляду клопотання про арешт майна і правова позиція іншого слідчого судді, висловлена у судовому рішенні за наслідками розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки це не передбачено чинним кримінальним процесуальним законодавством України. Зокрема, такою є думка слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_11 , викладена в ухвалі від 01.05.2021 у справі №295/5447/21, про опосередкованість підозри ОСОБА_4 . У свою чергу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя зобов`язаний враховувати критерії, передбачені частиною другою статті 173 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України ризики, доведення наявності яких покладається на особу, що подає клопотання про арешт майна, становлять: можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

На думку слідчого судді, у клопотанні жодним чином не обґрунтована необхідність накладення арешту на вилучені записник в обкладинці синього кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Citroen C25», та можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні із урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено, що не застосування заборони або обмеження користування, розпорядження грошовими коштами, котрі були вилучені слідчим, можуть призвести до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі. Відтак у цій частині вимог клопотання також слід відмовити.

У відповідності ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, а саме: 19 купюр номіналом 500 грн., одна купюра номіналом 200 грн., 6 купюр номіналом 100 грн. та 4 купюри номіналом 50 грн., на загальну суму 10 500 грн.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1