Справа № 296/6478/20
У Х В А Л А
Іменем України

13 квітня 2021 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0002550 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Базар Народицького району Житомирської області, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження № 0002550 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 24 квітня 2021 р. та на переконання прокурора, підстави для застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а отже наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений та його захисник прохали застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , за останнім місцем проживання, посилаючись на те, що підстав для клопотання прокурора немає, оскільки відсутні ризики визначені кримінально-процесуальним законом, обвинувачений немає наміру впливати на потерпілих, свідків та ухилятися від суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці постійного проживання, сімейний стан, майновий стан.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до двох місяців, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який немає постійного місця проживання, офіційно не працює, неодружений, документів, що підтверджують про утримання неповнолітніх дітей суду не надано, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, через короткий час після звільнення з місць позбавлення волі органами досудового розслідування обвинуваченому інкриміновано тяжкий злочин, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, характер злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі, тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а також на даний час недопитаний обвинувачений, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі, а відповідно, суд вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на думку суду більш м`яка міра запобіжного заходу не може забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК України та його належної поведінки.

Суд вважає, що на даний час клопотання обвинуваченого та його захисника про заміну запобіжного заходу на домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 , не може бути задоволене з огляду на те що ОСОБА_4 за даною адресою не зареєстрований, у суду відсутні відомості про власників квартири, та зареєстрованих в ній осіб, відсутня позиція власника та осіб проживаючих у квартирі з приводу їх згоди про проживання ОСОБА_4 в ній на умовах домашнього арешту, що може бути порушенням прав інших осіб які проживають за адресою, або є власниками майна.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 194, 331 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, строком на 60 діб, а саме по 11 червня 2021 р. включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження, СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження термінів тримання під вартою безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_1