Номер провадження: 11-сс/813/863/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру заставивідносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменії м. Гюмри, громадянина Вірменії, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України у кримінальному провадженні №0000772, внесеному в ЄРДР 15.04.2021 року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2021 рокубуло задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , тазастосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 19.07.2021 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що наявні ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілого, а також із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою з наступних підстав:

-підозра, висунута ОСОБА_8 не підтверджується доказам, а ризики, заявлені слідчим у клопотанні взагалі необґрунтовані та нічим не підтверджені;

-слідчим суддею не приділено уваги, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання, дружину, яка тяжко хворіє, дитину на утриманні;

-слідчим суддею не зазначено, чому не можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного, захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить: дослідити додані до апеляційної скарги докази, ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою відмовити у клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_8 у судове засідання не був доставлений, оскільки в вимогах апеляційної скарги захисника не заявлено клопотання про розгляд справи за участю підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку захисника підозрюваного та прокурора, які вважали за можливе розглянути справу за відсутності підозрюваного, враховуючи відсутності клопотання про участь підозрюваного у апеляційному розгляді, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності підозрюваного.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також мотиви не визначення розміру застави.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000772, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
22.05.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Твердження апеляційної скарги захисника стосовно того, що підозра є необґрунтованою, на думку апеляційного суду, не узгоджуються із нормами закону та фактичними обставинами, з огляду на наступне.
Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою злочину, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наступних підстав.
Так, згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що в жовтні 2020 року, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_10 , маючи стійку життєву позицію, спрямовану на заняття протиправною діяльністю, направлену на незаконне заволодіння чужим майном, реалізовуючи свій протиправний намір, на протиправне вимагання передачі чужого майна, а саме грошових коштів, вступив в попередню змову з ОСОБА_8 , діючи начебто в інтересах третьої особи ОСОБА_11 , та використовуючи уявний привід щодо виконання боргових зобов`язань ОСОБА_12 , перед ОСОБА_11 , шляхом виказування погроз застосування насилля вимагали передачі потерпілим ОСОБА_12 , грошових коштів у сумі 1450 доларів США.
На підтвердження своїх протиправних намірів та реальності погроз щодо застосування до потерпілого ОСОБА_12 протиправних заходів впливу, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , маючи на меті залякування, вчинення морального та психологічного тиску відносно потерпілого, у період часу з жовтня 2020 року по травень 2021 року, систематично телефонували на мобільний телефон потерпілого, призначали неодноразові зустрічі із ОСОБА_12 , під час яких виказували погрози застосування насилля у разі невиконання ним вимог щодо передачі грошових коштів у сумі 1450 доларів США, при цьому кожного разу встановлювали строк повернення.
Так, 24.04.2021 року, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , виконуючи вказівки останнього реалізуючи протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом вимагання грошових коштів, призначив зустріч ОСОБА_12 для подальшої розмови на вирішення питання про повернення нібито існуючого боргу, у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Знаходячись під постійним психологічним тиском, сприймаючи погрози застосування насилля явними, у разі невиконання вимог щодо передачі грошових коштів ОСОБА_10 та іншим учасникам групи, побоюючись за своє життя та здоров`я потерпілий ОСОБА_12 погодився на зустріч та 24.04.2021 близько о 20:41 годин, прибув до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому перебуваючи в середині приміщення кафе «Модельяні»,, ОСОБА_10 , з метою доведення виконання протиправного плану до кінця, продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_12 , знаходячись у вище вказаному приміщенні, в ході розмови ОСОБА_10 з погрозами застосуванням фізичного насилля щодо передачі грошових коштів у сумі 1450 доларів США, по черзі висували усні вимоги ОСОБА_12 , називаючи їх начебто «боргом», які потрібно повернути на користь ОСОБА_11 , застосувавши при цьому фізичне насилля у вигляді удару в обличчя ОСОБА_12 , від чого ОСОБА_12 , не утримав рівновагу та впав на тверду поверхню.
Потерпілий ОСОБА_12 , будучи наляканим та побоюючись за своє життя та здоров`я, виконуючі усні вимоги ОСОБА_10 , з правої кишені штанів дістав грошові купюри в загальній сумі 6000 гривен, а саме: три купюри номіналом 500 гривень: серії ЦБ № 9813922, серії ХБ № 3513199, серії ФЗ № 5311386, 19 штук купюр номіналом 200 гривен: серії КА № 9582364, серії ПЄ № 1454722, серії КЖ № 8972432, серії ГД № 1208280, серії СВ № 3967654, серії ТБ № 6510992, серії ЕБ № 9078516, серії ЄЖ № 6974229, серії КЗ № 7943077, серії ТИ № 6392910, серії УЗ № 1658035, серії ХЄ № 0038305, серії УБ № 6016398, серії УГ № 0291743, серії ЦБ № 2386804, серії СВ № 1349970, серії СМ № 5816282, серії КГ № 9054652, серії ПА № 6071290; 7 штук купюри номіналом 100 гривен: серії АЕ № 1479403, серії СГ № 2616178, серії УЧ № 9602667, серії УУ № 8533685, серії УЩ № 9419482, серії УА № 6714295, серії УА № 0628607, які ОСОБА_13 , вихопив з рук ОСОБА_12 , та діючі за наказом ОСОБА_10 , перерахував та залишив при собі.
Надалі, встановивши, що сума яка була передана потерпілим ОСОБА_12 не відповідає вимогам заявленим ними раніше, ОСОБА_10 , діючі за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою доведення виконання протиправного плану до кінця, продовжуючи реалізовувати намір, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_12 , застосуванням погроз фізичного насилля відносно ОСОБА_12 , у словесній формі, визначив строк з висловлюванням вимог повернути частину від суми неіснуючого боргу, яка склала 250 доларів США через неділю.
Окрім цього, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою реалізації наміру, на вимагання передачі чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_12 , призначили останньому зустріч 21.05.2021 для подальшої розмови на вирішення питання про повернення нібито боргу, у кафе «Акваторій», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Знаходячись під постійним психологічним тиском, сприймаючи погрози застосування насилля явними, у разі невиконання вимог щодо передачі грошових коштів ОСОБА_10 та іншим учасникам групи, побоюючись за своє життя та здоров`я потерпілий ОСОБА_12 погодився на зустріч та 21.05.2021 близько о 18:30 годин, прибув у кафе «Акваторій», розташованого за адресою: м. Чорноморськ проспект Миру № 19, де його на літньому майданчику чекав ОСОБА_10 .
В подальшому, ОСОБА_10 , з метою доведення виконання протиправного плану до кінця, продовжуючи реалізовувати намір, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_12 , дочекавшись приїзду ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , приказали присісти у салон автомобіля марки «Інфініті» на іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_8 . Відчуваючи небезпеку ОСОБА_12 , погодився, та присів на заднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля, після чого на переднє пасажирське сидіння присів ОСОБА_14 , та під керуванням ОСОБА_8 , на автомобілі марки «Інфініті» на іноземної реєстрації НОМЕР_1 , направились з м. Чорноморськ Одеської області у напрямок смт. Олександрівка Одеської області.
ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_8 , підтверджуючи реальність своїх намірів щодо спричинення тілесних ушкоджень, та отримання позитивного результату заволодіння майна ОСОБА_12 , стали висловлювати погрози застосування фізичного насилля до потерпілого ОСОБА_12 , та вимагати грошові кошти у сумі 1000 доларів США. Не дочекавшись бажаного результату ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_8 , з застосуванням фізичного насилля відносно ОСОБА_12 , нанесли не менш ніж двох ударів в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забій м`яких тканин голови, та продовжуючи висловлювати погрози приказали ОСОБА_12 , віддати грошові кошти які має при собі.
ОСОБА_12 , будучі наляканим та побоюючись за своє життя та здоров`я, виконуючі усні вимоги ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , з кишені штанів дістав грошові купюри номіналом 200 гривень в загальній сумі 6000 гривен, а саме: серія ГА 0070717; ВД 8393780; ГА 0703305; ДВ 2283479;ДВ 8822733; ВЖ 3129362; ВЗ 8409840;ВН 9550073; ВЕ 7015098; ГБ 6877635; ГД 3130310; ГЗ 4396457; ВЄ 8205320; ВН 3118444; ГА 0020977; ГГ 9528579; ДА 6466864; ХЗ 7550212; ХЕ 3161900;ВЖ 9599492; ДВ 3777604; ГА 1860009; ВД 3381306; ВЄ 1654357; ХД 2504453; ВД 7341770; ГВ 7643275; ГД 7287360; ВЖ 8780945; ГД 4562484, які віддав у руки ОСОБА_10 .
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 , апеляційний суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколом про результати контролю за вчинення злочину, протоколом затримання підозрюваного.
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника стосовно того, що докази, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_8 , є неналежними та недопустимими, оскільки відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.
З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Крім того, слід зазначити, що стаття 279 КПК України передбачає, що в разі виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України.
Такими підставами для зміни повідомлення про підозру є: непідтвердження будь-якої події злочину, що інкримінується підозрюваному; відсутність в діяннях особи складу злочину; недоведеність участі підозрюваного у вчиненні одного або декількох злочинів з числа тих, що ставляться йому в вину у повідомленні про підозру; непідтвердження обставин, що обтяжують відповідальність; встановлення обставин, що змінюють оцінку і кваліфікацію вчинку (замах, закінчений злочин, повторність, продовжуваний злочин); встановлення обставин, що тягнуть зміну оцінки ступеню співучасті підозрюваного в злочині (або деяких з них), в тому числі закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав відносно інших осіб; встановлення обставин, що пом`якшують відповідальність; наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення підозрюваним злочину, що не інкримінувався йому раніше.
Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого стосовно існування ризиків що підозрюваний може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушення, суспільно-небезпечним характером такого кримінального правопорушення, особою підозрюваного, який являється громадянином іншої держави, на території України офіційної реєстрації місця проживання не має.
Також апеляційний суд погоджується з тим, що доведений ризик, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, який вже допитаний на стадії досудового розслідування, однак може під незаконним впливом підозрюваного змінити свої покази під час судового розгляду.
Апеляційний суд, враховуючи те, що злочин вчинено з погрозою застосування насильства, у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, погоджується з висновками слідчого судді, який обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_8 соціальних зв`язків, зокрема наявності постійного місця проживання, дружини, дитини, однак, з огляду на те, що підозрюваний є громадянином іншої держави, доказів законності перебування його на території України стороною захисту не надано, а тому, на переконання апеляційного суду, родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на поведінку підозрюваного, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, ризиків незаконного впливу на потерпілого, а також особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.
Керуючись ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України у кримінальному провадженні №0000772, внесеному в ЄРДР 15.04.2021 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4