Справа № 487/6910/19
Провадження № 1-кс/487/901/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
02.02.2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив скасувати арешт на транспортний засіб MAN TGX 18.430, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп VAN HOOL 3B0064, д.н.з. НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.07.2020 року у справі №487/6910/19, провадження №1-кс/487/4460/20.
Вимоги клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.07.2020 року у справі №487/6910/19 накладено арешт на майно: транспортний засіб MAN TGX 18.430, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп VAN HOOL 3B0064, д.н.з. НОМЕР_2 та заборонено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відчужувати зазначені автомобіль та напівпричіп. Посилаючись на те, що слідчим не надано допустимих доказів того, що арештоване майно було одержано злочинним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям злочину, жодній особі у кримінальному провадженні №0000030 не повідомлено про підозру, вважав за необхідне зняти з нього арешт.
Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.
Слідчий до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінальної справи №487/6910/19, слідчий суддя дійшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000030 від 31.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.07.2020 року було накладено арешт на майно, вилучене 10.07.2020 року в ході обшуку, у тому числі, на автомобіль MAN TGX 18.430, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп VAN HOOL 3B0064, д.н.з. НОМЕР_2 , у виді заборони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відчужувати зазначені автомобіль та напівпричіп.
Статтею 174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту частини 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи №487/6910/19, відповідно до інформації Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області №31/14-424 від 07.07.2020 року, автомобіль MAN TGX 18.430, д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_5 , напівпричіп VAN HOOL 3B0064, д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 .
Проте, доказів в підтвердження того, що з моменту вилучення вказаного майна встановлено його набуття незаконним шляхом та воно є доказом по кримінальному провадженню №0000030, слідчим не надано. Крім того, слідчим так і не визначено правовий статус у кримінальному провадженні володільців майна.

В свою чергу, зазначений захід забезпечення кримінального провадження перешкоджає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повноцінно та безперешкодно розпоряджатись своїм майном.

При цьому, слідчий суддя констатує, що органом досудового розслідування жодних доказів на підтвердження необхідності арешту майна на даній стадії кримінального провадження не надано. Будь-якій особі про підозру в даному кримінальному провадженні не повідомлено.

За положеннями ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

При розгляді клопотання про скасування дії заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя бере до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження на даній стадії.

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи практику ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Російської Федерації», в якій суд зазначив, що з урахуванням положень ст.1 Протоколу до Конвенції, будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні арешту майна, накладеного на автомобіль MAN TGX 18.430, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп VAN HOOL 3B0064, д.н.з. НОМЕР_2 відпала потреба, а заявлене клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 інтересах власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.07.2020 року у справі №487/6910/19, провадження №1-кс/487/4460/20 на транспортний засіб MAN TGX 18.430, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп VAN HOOL 3B0064, д.н.з. НОМЕР_2 у виді заборони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відчужувати зазначені автомобіль та напівпричіп скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1