УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001313 від 02.04.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів,

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку, клопотання слідчого Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001313 від 02.04.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001313 від 02.04.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
Під час досудовим розслідуванням встановлено, що до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві надійшла заява від начальника госпіталю (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 про те, що лікарем-анастезіологом ОСОБА_6 , допущено неналежне надання медичної допомоги хворим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , без додержання сучасної медичної науки, зневажливого та недбалого ставлення до виконання професійного обов`язку, порушення вимог деонтологічного порядку з боку лікаря у своїй сукупності сприяли настанню смерті хворих.
Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що з приводу обставин можливого вчиненого кримінального правопорушення лікарем ОСОБА_6 , окрім фактів, викладених у заяві (повідомленні), які вона підтверджує та звертає увагу на явну невідповідність дій лікаря ОСОБА_6 при виконанні реанімаційних заходів хворому ОСОБА_7 (історія хвороби № 32) встановленим медичним протоколам та стандартам, невідповідність фактичним обставинам та явну неправдивість записів лікаря у офіційному документі - історії хвороби.
Так, очевидно такими, що не відповідають дійсності є записи лікаря в історії хвороби про проведення хворому під час серцево-легеневої реанімації ШВЛ чистим (зволоженим) киснем централізованої системи через попередньо встановлений повітропровід, оскільки це неможливо було виконати з технічних причин. Також є фізично неможливим (як про це повідомляє лікар ОСОБА_6 ) самостійне без допомоги медперсоналу, проведення серцево-легеневої реанімації упродовж 30 хвилин при настанні клінічної смерті пацієнта. Навіть для міцного чоловіка є фізично складним проведення непрямого масажу серця із частотою натискань 100 за 1 хвилину упродовж більше ніж 5-7 хвилин. Натомість лікар ОСОБА_6 нібито виконувала цю процедуру цілих 30 хвилин, при цьому із використанням мішка АМБУ, ще встигаючи подавати кисень хворому.
Відповідно, такі твердження лікаря є явно неправдивими.
Більше того, обґрунтовані сумніви у правдивості записів лікаря, викликає факт констатації лікарем біологічної смерті хворого (06 48 год. 16.01.21.), в той час як ЕКГ зафіксовано біологічну смерть (ізолінія) о 0658 год. Що відбувалося з хворим протягом цих 10 хвилин? Відповідно, може лікар просто пропустив перехід хворого у критичний стан, настання його смерті, а записи в історії хвороби бездумно робив уже постфактум для того щоб виправдати свою недбалість? На користь такого висновку про фальсифікацію записів в історії хвороби, на думку ОСОБА_9 , свідчить ще й факт, що в листку лікарських призначень лікарем зроблено (не відмінено) запис про видачу медикаментів хворому через 1,5 години після констатації його біологічної смерті.
Щодо летального випадку із хворим ОСОБА_8 (історія хвороби № 3934). Незнання лікарем ОСОБА_6 інструкції до застосування препаратів «морфіну гідрохлорид» та «нітрогліцерин» або лікарська недбалість при їх призначенні та введенні пацієнту, із високою ймовірністю знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням тяжких наслідків смерті хворого ОСОБА_8 .
А саме, спочатку в 18 30 год. лікар призначила та ввела хворому внутрішньовенно струменево 10 мг морфіну гідрохлориду, що протипоказано інструкцією до застосування препарату, внаслідок високої ймовірності розвитку таких ускладнень як пригнічення дихання, глибока седація, тощо (морфіну гідрохлорид слід вводити титровано по 1-2 мг з перервами на 10-15 хв. до досягнення бажаного ефекту).
Після цього, на фоні наростаючої у хворого седації (стан, що характеризується зниженням рівня свідомості, пригніченням рефлексів та чутливості до болю), в 2100 год., призначила хворому ОСОБА_8 та ввела внутрішньовенно струменево розчин нітрогліцерину, що є грубим порушенням інструкції до застосування препарату (нітрогліцерін внутрішньовенно струменево не використовується в жодному випадку, препарат вводиться хворому безперервним методом дозовано по 15-30 мкг/кг/год).
Через 6 хвилин після цього (в 2106 год.) у хворого сталася клінічна смерть із зупинкою дихання і серцевої діяльності.
Станом на 29.09.2019 препарату «нітрогліцерин» на обліку у відділенні не було. Відповідно, або лікарем ОСОБА_6 сфальсифіковано медичну документацію щодо призначення та введення ОСОБА_8 нітрогліцерину, якого у відділенні не було фізично, або ж дійсно введено хворому препарат невідомого походження та невідомо звідки і ким принесений.
Як зазначалося у заяві (повідомленні) про вчинення злочину паталогоанатомічне дослідження на предмет встановлення причини смерті, за заявою родичів померлих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не проводилось.
Відповідно ОСОБА_9 вважає, щоб підтвердити/виключити наявність причинно-наслідкового зв`язку між допущенням дефекту надання медичної допомоги лікарем та настанням тяжких наслідків у вигляді смерті хворих, є можливим лише шляхом проведення судової експертизи медичної документації у рамках проведення досудового розслідування.
23.04.2021 до ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було скеровано запит, щодо надання історій хвороби ОСОБА_7 та ОСОБА_8
05.05.2021 отримано відповідь про те, що необхідно звернутись відповідно до ст.ст. 159, 162 КПК України «тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю».
Наразі виникла необхідність у вилученні оригіналів медичної документації ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які перебувають у володінні: Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_2 .
Вилучені документи, окрім як при проведенні криміналістичних експертиз, будуть використані при проведенні допитів, одночасних допитів, а також за своєю суттю, у відповідності до ст. 98 КПК України, являються речовими доказами.
Враховуючи, що для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме з метою підтвердження чи спростування факту спричинення тілесних ушкоджень, які можуть бути використані органами досудового розслідування як доказ у вказаному кримінальному провадженні, для встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для розв`язання питань, які цікавлять орган досудового розслідування, виникла необхідність у застосуванні спеціальних знань.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Розгляд клопотання проводиться за відсутності володільця документів на підставі ч.2 ст.163 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч.6, 7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Так, подане до суду клопотання слідчого відповідає вимогам, регламентованим ч.2 ст.160 КПК України.

При цьому, враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, які перебувають у володінні Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 », самі по собі, а також в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 159-164, 166 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл слідчому СВ Шевченківського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 тимчасовий доступ до оригіналів усієї наявної медичної документації ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ( історії хвороби, виписки, медичні картки, висновки попередніх досліджень…), що міститься у володінні Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_2 з можливістю їх вилучення в оригіналах.
Строк дії ухвали встановити 1 місяць до 05.08.2021.

Роз`яснити посадовим особам Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя