Справа № 308/795/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.02.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника -
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/32/21, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_8 (далі - слідчий), погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 (далі прокурор) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вагашен, Мартунинського району, Республіка Вірменія, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, вірмена, громадянина України, тимчасово не працюючого, перебуває у цивільному шлюбі, раніше не судимого.
Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, до 23.03.2021 року.
Визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 грн.
На підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, покладені такі обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 25 січня 2021 року до Ужгородського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України. Відповідно до клопотання, починаючи з 03 серпня 2020 року до 23 січня 2021 року, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, неодноразово пред`являв незаконну протиправну вимогу громадянину Вірменії ОСОБА_10 (надалі потерпілому), про передачу йому 20100 гривень, нібито як компенсацію за несвоєчасний та неповний розрахунок із ним під час спільного виконання будівельних робіт у м. Києві, при цьому, застосовуючи насильство небезпечне для життя і здоров`я потерпілого. Так, у червні 2020 року ОСОБА_6 спільно із потерпілим ОСОБА_10 в одній будівельні бригаді виконували будівельні роботи в м. Києві, за проведення яких ОСОБА_10 як бригадир розрахувався із ОСОБА_6 у повному обсязі. Проте, в кінці липня 2020 року в ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне збагачення, шляхом протиправного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 за надуманим приводом в якості відшкодування несвоєчасного та неповного розрахунку потерпілого за виконання ним будівельних робіт у м. Києві. При цьому, ОСОБА_6 розуміючи, що для реалізації злочинного наміру, з метою залякування потерпілого, йому необхідні спільники, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, залучив невстановлених осіб, розподіливши між собою та ними злочинні ролі. У подальшому, 31.07.2020 невстановлена особа чоловічої статі на виконання відведеної їй ОСОБА_6 злочинної ролі, з метою психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_10 , шляхом навіювання останньому страху та побоювання за своє життя із мобільного телефону № НОМЕР_1 здійснила до нього телефонний дзвінок, у ході якого в агресивній формі повідомила про існування боргу перед ОСОБА_6 та висловила вимогу протягом трьох днів повернути борг. У подальшому, 03 серпня 2020 року приблизно о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 .? ОСОБА_11 , реалізуючи злочинний намір направлений на незаконне збагачення шляхом протиправного заволодіння коштами потерпілого, за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи поблизу автосалону «КІА», що знаходиться при в`їзді в м. Хуст, пред`явив ОСОБА_10 протиправну вимогу передати йому кошти в сумі 20100 гривень, нібито в якості компенсації за неповний розрахунок за виконані будівельні роботи. Вказану протиправну вимогу ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_10 відмовився виконувати, на що ОСОБА_6 , діючи умисно, спільно із невстановленими особами, поваливши ОСОБА_10 на землю стали наносити йому удари руками і ногами по різним частинам тіла, при цьому висловлюючи вимогу передачі їм коштів, при цьому, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа зі зміщенням кісткових відламків, що потягло за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше трьох тижнів і по цій ознаці, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_6 спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами, цього ж дня знаходячись поблизу автосалону «КІА», що знаходиться при в`їзді в м. Хуст, реалізуючи спільні злочинні наміри на незаконне збагачення, шляхом вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , застосувавши насильство небезпечне для життя і здоров`я та використавши переляканий стан потерпілого, вчергове висловив вимогу передачі йому коштів у сумі 20100 гривень, а для своєчасного виконання потерпілим його протиправної вимоги незаконно заволодів належним потерпілому автомобілем марки «Мазда 626» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_2 , який перегнав у невстановлене досудовим розслідуванням місце. 24.12.2020 року об 11 годині 10 хвилин, ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я за допомогою банківського терміналу, розташованого в АДРЕСА_2 , за вказівкою ОСОБА_6 .?Н. у два етапи перерахував на належний ОСОБА_6 картковий рахунок НОМЕР_3 , відкритий в Universal Bank (monobank) кошти у сумі 10000 гривень нібито за повернення особистих документів потерпілого, які знаходились в автомобілі марки «Мазда 626» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_2 . У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні наміри, 23.01.2021 о 09 годині 17 хвилин, з належного йому мобільного телефону НОМЕР_4 надіслав потерпілому ОСОБА_10 смс-повідомлення із вимогою перерахувати йому залишок коштів у сумі 10100 гривень, при цьому зазначаючи, що не поверне належний потерпілому автомобіль марки «Мазда 626» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_2 до тих пір, поки не будуть перераховані кошти. 23.01.2021 о 12 годині 46 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний намір направлений на незаконне заволодіння коштами ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, по телефону номер НОМЕР_4 повідомив потерпілого ОСОБА_10 , який був залучений до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у формі спеціального слідчого експерименту, про те, що належний йому автомобіль знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , при цьому наголошуючи, що він його не отримає поки не перерахує кошти у сумі 10200 гривень як частину суми яку вимагав, при цьому за допомогою смс-повідомлення надіслав потерпілому фото пластикової картки з номером НОМЕР_5 , виданої Universal Bank (monobank) на ім`я ОСОБА_12 . У подальшому, 23.01.2021, о 13 год. 52 хв., ОСОБА_6 , реалізуючи злочинні наміри направлені на незаконне збагачення, шляхом протиправного заволодіння коштами ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись за місцем АДРЕСА_1 , після отримання підтвердження за допомогою смс-повідомлення про зарахування коштів на власний картковий рахунок, отриманих шляхом перерахування від ОСОБА_10 , який був залучений до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у формі спеціального слідчого експерименту в сумі 10200 гривень, надав по телефону вказівку ОСОБА_13 видати потерпілому належний йому автомобіль, однак одразу після цього був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів. Вказані і вчинені ОСОБА_6 дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 189 КК України - вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством небезпечним для життя і здоров`я особи. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у скоєнні вищевказаних дій, що 23 січня 2021 року о 14 год. 30 хв. у порядку ст. 208 КПК України його було затримано, й цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_6 підтверджується такими доказами : заявою потерпілого, допитом та додатковими допитами потерпілого, допитом свідка, протоколом огляду місця події; протоколами - впізнання особи за фотознімками, обшуку та затримання, матеріалами НСРД. Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обгрунтовує можливостями підозрюваного переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. Посилається на те, що вищевказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує ( санкція статті Кримінального кодексу, що йому інкримінується, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна; підозрюваний офіційно ніде не працює). Враховуючи наведені в клопотанні дані про особу підозрюваного, слідчий вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України. Просить застосувати щодо ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Приймаючи рішення слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України - покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. В ухвалі також вказується на те, що не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 189 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри за викладених у клопотанні обставин. Окрім того, в ухвалі вказується на те, що за передбачене ч. 3 ст. 189 КК України, кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Дані про особу ОСОБА_6 : має фактичне місце проживання, офіційно не працює, не має зареєстрованого місця проживання, перебуває у цивільному шлюбу, має на утриманні малолітню дитину, проходив медичне обстеження в 2016 році, перебування на стаціонарному лікуванні у період з 27.04.2016 року до 12.05.2016 року, слідчий суддя визнав такими, що не спростовують визнані доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики. Водночас слідчий суддя вважав, що вік та стан здоров`я ОСОБА_6 дозволяють та не перешкоджають обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 перешкоджає триманню його під вартою не надано. Слідчий суддя вважав, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, у випадку визнання його винним, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя взяв до уваги характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа - передбачений ч. 3 ст. 189 КК України злочин, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і дані про особу підозрюваного, і вважав за необхідне визначити її у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 грн., вказавши на те, що саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята без урахування всіх фактичних обставин кримінального провадження. Посилається на те, що зібрані в ході досудового розслідування та досліджені слідчим суддею докази не є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Стверджує, що слідчий суддя взяв до уваги лише докази сторони обвинувачення, а відхилив наведені стороною захисту. Зазначає, що додані стороною обвинувачення до клопотання докази жодним чином не підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину. Вказує і на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, середню спеціальну освіту, раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі, що в свою чергу свідчить про те, що доводи сторони обвинувачення про наявність зазначених у клопотанні ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях. Зазначає, що посилання слідчого під час розгляду клопотання на матеріали, які не додані стороною обвинувачення до нього, зокрема, матеріали НСРД є недопустимими. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 , та його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: заявою потерпілого, допитом та додатковими допитами потерпілого під час проведення яких потерпілий детально розповів про обставини вимагання від нього коштів, допитом свідка, протоколом огляду місця події; протоколами - впізнання особи за фотознімками, обшуку та затримання, матеріалами НСРД, на підставі яких 23.01.2021 слідчий виніс ОСОБА_6 повідомлення про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що приєднані стороною обвинувачення до клопотання докази жодним чином не підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, експерта та спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення (вимагання поєднане із погрозами застосування щодо потерпілого та застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжке кримінальне правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, експерта та спеціаліста у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом залякування свідків чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, тим самим вчинивши інше (нове) кримінальне правопорушення, перебуваючи на волі, може допомагати невстановленим чи іншим особам, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, чи перешкоджатиме кримінальному провадженню.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Доводи апеляційної скарги про те, що всі наведені в клопотанні ризики ґрунтуються лише на припущеннях слідчого та прокурора, а докази таких ризиків відсутні в клопотанні, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищенаведеним.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та визначив розмір застави, який, у разі внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.
При оцінці доводів апеляційної скарги щодо застави враховується і те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів щодо майнового та фінансового стану підозрюваного ОСОБА_6 ..
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, середню спеціальну освіту, раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі, - апеляційний суд визнає такими, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховується і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги, не посилалась на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що слідчий суддя взяв до уваги лише докази сторони обвинувачення, а відхилив наведені стороною захисту, колегія суддів зазначає, що під час апеляційного розгляду судового провадження сторона захисту не посилалась на наявність доказів, які не були взяті до уваги слідчим суддею, а також не надала таких апеляційному суду.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 затриманий 23.01.2021, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлений 23.01.2021. Тому колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено початок та кінець строку перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2021 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.03.2021 із визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді