справа № 376/650/21
провадження № 1-кп/361/734/21
У Х В А Л А
26 квітня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області колегіально у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 30.10.2020, по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина України, з початковою загальною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України,-

в с т а н о в и в :

22.04.2021 до Броварського міськрайонного суду Київської області з Київського апеляційного суду після визначення підсудності на підставі ухвали від 12.04.2021 надійшли матеріали кримінального провадження № 0000392 від 30.10.2020 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України.
В підготовчому судовому засіданні 26.04.2021 прокурор ОСОБА_5 просила без вирішення питання про призначення в кримінальному провадженні № 0000392 від 30.10.2020судового розгляду на підставі обвинувального акта продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що закінчується 30.04.2021, мотивуючи обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні двох особливо тяжких злочинів і злочину середньої тяжкості, продовженням існування стосовно нього ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у вірогідності переховування від суду під тягарем усвідомлення невідворотності засудження на строк до 15 років позбавлення волі або до довічного позбавлення волі, реєстрацію в с. Шевченкове-Кут Лиманського району Одеської області, проживання в с. Перемога Баришівської ОТГ Броварського району Київської області, можливості знищити та сховати або спотворити речові докази та документи, ймовірності здійснення впливу на потерпілу й інших причетних до вчинення злочинів осіб у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни тими показань, можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Обвинувачений та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи необґрунтованістю його підозри за ч. 3 ст. 28, п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України, тому що він інкримінованих злочинів не вчиняв, та надуманістю наведених прокурором ризиків. Свою позицію обґрунтували наявністю у ОСОБА_6 постійного місця проживання в Київській області та міцних соціальних зв`язків, відсутністю судимостей, недоведеністю прокурором неможливості застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши лише клопотання прокурора, оскільки жодних доказів на обгрунтування клопотання надано не було, суд вважав доцільним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, виходячи з наступного.

З урахуванням неприбуття в підготовче судове засідання потерпілої ОСОБА_8 , необхідності з`ясування її думки щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, суд позбавлений можливості вирішити питання про призначення судового розгляду, при цьому 30.04.2021 закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2021.

В частині третій статті 315 КПК України унормовано, що під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід; при розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, статтею 184 якого передбачено ініціювання прокурором застосування запобіжного заходу шляхом звернення до суду з клопотанням, що повинно відповідати вимогам вказаної статті.

В рішенні від 23.11.2017 Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді відносно будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними; в підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням гарантованого частиною першою статті 29 Конституції України його права на свободу й особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу. За змістом пункту 5 вказаного рішення, під час судового провадження у суді першої інстанції, в тому числі проведення підготовчого судового засідання, прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок, крім іншого, доводити необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України в рішенні № 26-рп/2009 від 19.10.2009, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним. За частиною другою статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом; в пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року унормовано право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. В рішенні № 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.

За змістом статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. В частині першій, пункті 4 частини другої статті 183 КПК України унормовано застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Посилання прокурора на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України, що не може бути перевірено судом на даній стадії, є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому репутація обвинуваченого, якому інкримінується вчинення двох особливо тяжких злочинів, у тому числі проти життя та здоров`я особи, та тяжкого злочину, його реєстрація в с. Шевченкове-Кут Лиманського району Одеської області, проживання в с. Перемога Баришівської ОТГ Броварського району Київської області, переховування інших причетних до вчинення злочинів осіб від правоохоронних органів, безумовно свідчать про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України.

За переконанням суду, будь-які менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, з урахуванням продовження існування відносно ОСОБА_6 ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, не забезпечать дотримання ним процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що зумовлює продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24.06.2021 включно.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, підстави для застосування відносно ОСОБА_6 застави відсутні.

Керуючись ст. 314-316, 369, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 червня 2021 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Відкласти проведення підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України, на 16 червня 2021 року на 15 годину.

В підготовче судове засідання викликати прокурора, потерпілу ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , забезпечити доставку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3