Справа № 309/2739/19
Провадження № 1-кп/309/204/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000686 від 26.07.2019 року відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_3

Адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 25 липня 2019 року о 18 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в на східцях дачного будинку за адресою АДРЕСА_1 під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 не передбачаючи можливість настання смерті останнього від вчинюваних ним протиправних дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, якщо б діяв з більшою обачністю, умисно наніс ОСОБА_6 , який знаходився нижче нього на східцях, один удар правою рукою зажатою в кулак в область чолової ділянки зліва, надавши тілу ОСОБА_6 динамічного прискорення, внаслідок якого останній впав та ударився лівою стороною тулуба та голови об тверде плоске бетонне покриття, отримавши тілесні ушкодження у вигляді: перелому склепіння черепа; крововиливу під м`які покриви голови; крововиливу під м`яку мозкову оболонку; крововиливу під тверду мозкову оболонку; дрібнокрапкових крововиливів в речовину головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи Хустського ЗОБ СМЕ №106 від 29.08.2019 були прижиттєвими, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому причинно наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_6 яка настала о 15 годині 50 хвилин 05 серпня 2019 року в приміщенні Хустської районної лікарні. Крім цього, внаслідок падіння ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 7-8-9-10 ребра зліва по задньо-аксілярній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини прямі за своїм характером та синців чолової ділянки зліва з переходом на ліву орбіту, потиличної ділянки.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 КК України не визнав. Суду пояснив, що того дня він та ОСОБА_6 цілий день вживали алкогольні напої. Спускаючись по сходах ОСОБА_6 йшов попереду нього і він можливо і штовхнув останнього, однак цього не пам`ятає, оскільки був сильно п`яний, однак точно пам`ятає, що ОСОБА_6 він не бив. Просить суд його виправдати.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має, міру покарання залишає на розсуд суду.

В судовому засіданні будучи допитаною, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_8 суду ствердила, що зранку 26 липня 2019 р. вони прийшла до будинку ОСОБА_9 щоб попросити його піти назбирати гриби. Зайшовши на подвір`я, вона побачила лежачого на землі ОСОБА_6 у якого була розбита голова, та був синяк під оком. Також неподалік від ОСОБА_6 лежав і ОСОБА_3 , на якого вона лила воду щоб розбудити. Зайшовши у будинок вона побачила ОСОБА_9 , який спав на ліжку. Вона розбудила ОСОБА_9 і попросила його допомогти занести ОСОБА_6 до хати, оскільки він був у важкому стані, що вони і зробили. Після цього вона викликала швидку допомогу, яка приїхавши забрала ОСОБА_6 у лікарню.

Незважаючи на невизнання визнання вини ОСОБА_3 його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доводиться письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні зокрема: висновком експерта № 106-труп від 6 серпня 2019 р. відповідно до якого смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми голови, яка супроводжувалась переломом кісток склепіння черепа, що призвело до субдуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу, забоєм та ускладнилась набряком речовими головного мозку з вклиненням у великий потиличний отвір, що і явилось безпосередньою причиною смерті його.

Дана причина смерті підтверджується виявленням при судово-медичній експертизі перелому кісток склепіння черепа, крововиливу під м`які покриви голови, крововиливу під м`яку та тверду мозкові оболонки, дрібно-крапкових крововиливів в речовину головного мозку, прямих за своїм характером переломів 7-8-9-10 ребер зліва, по задньо-аксілярній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини, а також додатковими методами судово-гістологічного дослідження. При судово-медичній експертизі ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження - крововилив під м`які покриви голови; крововиливу під м`яку- мозкову оболонку; крововиливу під тверду мозгову оболонку; дрібнокрапкові крововиливи в речовину головного мозку; перелом склепіння черепа; перелом 7-8-9-10 ребер зліва, по задньо-аксілярній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини прямі за своїм характером; синці: чолової ділянки зліва з переходом на ліву орбіту, потиличної ділянки більше зліва.

Вище зазначені тілесні ушкодження могли виникнути в результаті падіння тіла зі східців при надані тілу динамічного прискорення внаслідок локального удару рукою затиснутою в кулак сторонньої особи з послідуючим падінням та ударянням об тверде плоске бетонне покриття.

Всі тілесні ушкодження вкладаються в час події, що мата, місце 25.07.2019р. Тілесні ушкодження у вигляді: перелому склепіння черепа, крововиливів під м`які покриви голови, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, крововиливу під тверду мозкову оболонку, дрібнокрапковнх крововиливів в речовину головного мозку є прижиттєвими, стосовно живих осіб мають ознаки тяжкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті його.

Протоколом проведеного 29 серпня 2019 р. слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_5 в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав на статистові про обставини, які мали місце 25 липня 2019 року , а саме , що в ході незначної сварки, яка виникла на бетонних східцях будинку б/н по вул. Івасюка в м. Хуст ОСОБА_3 штовхнув а можливо і вдарив рукою в область голови ОСОБА_6 від чого останній лівою стороною свого тулуба впав на бетонну площадку та вдарився лівою частиною голови. Оскільки ОСОБА_3 був у стані сильного алкогольного сп`яніння він також упав на бетонну площадку

Зазначені докази, сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, визнається і оцінюється судом як належні та допустимі, а у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення

Суд критично оцінює покази ОСОБА_3 дані ним в судовому засіданні, що ОСОБА_6 сам впав, оскільки дані покази повністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні висновком експерта та протоколом проведення слідчого експерименту.

Позиція обвинуваченого щодо не визнання ним своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення на думку суду є цілеспрямованою та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів.

Суд повністю відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 дані ними в судовому засіданні , про необхідність винесення виправдувального вироку за ч.1 ст.119 КК України, оскільки такі доводи є надуманими, нічим не підтверджені та суперечать встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам.

Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємнозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого злочину.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку , з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 119 КК України оскільки він своїми діями вчинив вбивство через необережність.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні злочину не визнав, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, не працює, враховуючи думку прокурора щодо необхідної міри покарання, суд приходить до висновку, що підсудному з метою виправлення і перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 119 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України суд не убачає підстав для його визначення на цей час.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі .

Строк відбування покарання рахувати з часу прибуття ОСОБА_3 до установи виконання покарання у виді обмеження волі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1