Справа № 301/1902/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 , у відсутності учасників судового розгляду, розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/227/21 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06. 05. 2021.
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та задоволено клопотання прокурора і продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави, до 04. 07. 2021 включно, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Із матеріалів вбачається, що кримінальне провадження №0000449, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21. 05. 2020, по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, знаходиться в провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області й ухвалою цього ж суду дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду на 27. 05. 2021.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та розглядаючи питання доцільності збереження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченим, суд першої інстанції прийняв до уваги те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, тому обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, можуть переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. На переконання суду першої інстанції, підстав, які б унеможливлювали продовження щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено. Крім того, судом констатовано про продовження існування ризику того, що обвинувачені

-2-

можуть переховуватися від суду, виходячи з тяжкості злочину, який їм інкримінується, та суворості покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винними. З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу своєї актуальності не втратили та продовжують існувати. Тому, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, суд вважав доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала суду є незаконною та необрунтованою. Захисник вважає необгрутованими висновки суду щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що вказані ризики є недоведеними. Зазначає, що всі свідки допитані в межах вказаного кримінального провадження, тому відсутня можливість незаконного впливу, жодних спроб переховування від слідства та суду ОСОБА_6 не вчиняв, на першу вимогу з`являвся до слідчого і суду. Також вказує на відсутності й інших ризиків, в тому числі і ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки дані ризики також нічим не підтверджено. В клопотанні та в ухвалі суду відсутні будь-які докази й обставини, які у відповідності до ст. 94 КПК України вказували б на наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Також захисник зазначає про те, що судом безпідставно не визначено розмір застави, оскільки жодного фізичного насильства у будь-яких його проявах ОСОБА_6 до потерпілої не застосовував, а лише використав фізичну перевагу на потерпілою.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. Апеляційний суд констатує, що таких клопотань та заяв, до суду не надходило.

Враховуючи наведене, розгляд апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційним судом здійснюється без участі останніх.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали контрольного провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої

-3-

підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
У відповідності до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються зі здобутими доказами та обставинами кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував те, що обставини, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не зменшились і продовжують існувати.
Апеляційний суд також погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, тому є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
При цьому, колегія суддів враховує, що суд першої інстанції прийшов до належного висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із чим погоджується й апеляційний суд, вважаючи, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів зазначає, що тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та покарання, яке передбачено за його вчинення, а також дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати про наявність вищезгаданих ризиків, запобіганню яких, на переконання апеляційного суду, буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

-4-

Колегія суддів вважає, що матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. Не були вони надані й стороною захисту і під час судового та апеляційного розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, як такі, що не спростовують висновку суду про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і в свою чергу не можуть визнаватися підставами для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, постановленого на стадії судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не з`ясував та не навів переконливі аргументи на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На будь-які інші факти у підтвердження доводів про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, в апеляційній скарзі захисника не вказується, і на такі сторона захисту не посилалася в ході розгляду апеляційної скарги.
Тому, апеляційний суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 й у свою чергу, відхиляє і доводи апеляційної скарги про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора, вважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання встановленим ризикам.
Доводи апеляційної скарги про належну процесуальну поведінку обвинуваченого, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі жодним чином не впливають на висновок суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не дають підстав для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено інкриміноване йому кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, та дані про його особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З ухвали суду також вбачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що судом таким дана належна оцінка.
В ухвалі суду також вірно зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні на даний час триває судовий розгляд.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність визначення ОСОБА_6 розміру застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, то такі колегія суддів також відхиляє, оскільки, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

-5-

При прийнятті судового рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалась.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06. 05. 2021, якою обвинуваченим за ч. 3 ст. 152 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 04. 07. 2021 включно,- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: