Справа № 761/7658/16-к
Провадження №1-кп/761/138/2021
В И Р О К
іменем України

22 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, з застуванням відеоконфернецзвязку з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», матеріали кримінального провадження № 00001030 від 28 січня 2016 року, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженою особою за вчинення кримінального правопорушення проти власності, на шлях виправлення не став та перебуваючи під дією іспитового строку, повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 28 січня 2016 року приблизно о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні ресторану «Олів`є», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22, маючи на меті злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, побачив як із лівої внутрішньої кишені курточки ОСОБА_9 , яка висіла на спинці стільця позаду останнього, виглядає гаманець, після чого ОСОБА_5 вирішив повторно таємно ним заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підсів за сусідній столик спина до спини з ОСОБА_9 та, скориставшись неуважністю потерпілого, непомітно для останнього і оточуючих, своєю правою рукою проник до лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_9 , звідки таємно повторно викрав майно належне ОСОБА_9 , а саме: шкіряний гаманець коричневого кольору марки «Jinyu», який матеріальної цінності не становить, грошові кошти в сумі 1 063 грн., 155 доларів США, що згідно курсу НБУ по відношенню до гривні станом на 28 січня 2016 року, становить 3 854 грн. 85 коп.
А всього ОСОБА_5 потворно таємно викрав особисті речі ОСОБА_9 на загальну суму 4 917 грн. 85 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданніОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінальне правопорушення. ОСОБА_5 зазначив, що він на даний час у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення визнане судом повністю доведеним поза розумним сумнівом та воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження вчинення нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер його діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення під час призначеного іспитового терміну вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року, перебував у розшуку, у зв`язку із ухиленням від явки до суду, одружений, посередньо характеризується за місцем реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищенаведених даних про особу ОСОБА_5 , підстав для застосування вимог ст. 75 КК України, судом не встановлено.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України у період іспитового строку, суд вважає за необхідне з застосуванням положень ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 слід відраховувати з моменту звернення вироку, який набрав законної сили, до виконання.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За даними матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 затримано 28 січня 2016 року та він 01 лютого 2016 року був звільнений з під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі 27 560 грн.
За правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Відповідно до пункту 103 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні вчинив кримінальне правопорушення 28 січня 2016 року, тобто в період з 24 грудня 2015 року до 30 червня 2017 року, попереднє ув`язнення останньому з моменту затримання з 28 січня 2016 року до звільнення з під варти в даному кримінальному провадженні до 01 лютого 2016 року слід зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 на даний час утримується під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», підстав для обрання запобіжного заходу щодо останнього до набрання вироком законної сили не встановлено.

Після набрання вироку законної сили, заставу у розмірі 27 560 гривень повернути застоводавцю.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року та призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту звернення вироку, який набрав законної сили, до виконання, зарахувавши до нього термін його попереднього ув`язнення в ДУ "Київський слідчий ізолятор" з 28 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.

Після набрання вироку законної сили, заставу у розмірі 27 560 гривень повернути застоводавцю.

Речові докази: гаманець коричневого кольору «JINYU», грошові кошти в сумі 1 063 грн. та 155 доларів США (повернуті потерпілому ОСОБА_9 ) залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_9 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1