УХВАЛА
Іменем України

09.08.2021 Справа №607/13844/21 Провадження № 1-кс/607/4561/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 21.10.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:
06.08.2021 слідчий відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 21.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із змінами та доповненнями виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, 06.11.2020 приблизно о 19 год. 13 хв., перебуваючи поруч із магазином продовольчих та господарських товарів «Копійочка», який розташований на вул. Лесі Українки, буд. 39 в м. Тернополі, маючи в наявності незаконно придбані таблетки оранжевого кольору із надписом «РР» - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін), які відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса яких в перерахунку на діючу речовину становить 2,0040 грама, незаконно збув їх ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього кошти у сумі 5000 гривень.

Згідно зі ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із змінами та доповненнями та Списку № 2, Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 із змінами та доповненнями, МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Згідно з Таблицями невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфітамін), які відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 2,0040 грама є великим розміром.

Крім цього, у ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із змінами та доповненнями, виник повторний злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення, зберігання, перевезення з метою збуту психотропної речовини амфетаміну, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14.06.2021, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову із ОСОБА_9 , направлену на незаконне виготовлення, зберігання та перевезення психотропної речовини амфетаміну, з метою збуту.

З метою виконання своїх злочинних дій 15.06.2021 приблизно о 13 год. 35 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , з метою збуту незаконно виготовленої ними психотропної речовини - амфетаміну за допомогою автомобіля марки «Ореl Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 перевозили цю речовину з села Синява Тернопільського району Тернопільської області у місто Тернопіль.

15.06.2021 приблизно о 13 год. 40 хв. під час проведення обшуку у автомобілі марки «Ореl Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2009 року випуску, сірого кольору, який знаходився у селі Синява Тернопільського району Тернопільської області та який належить ОСОБА_4 , під керуванням останнього та у якому також знаходився ОСОБА_9 було виявлено та вилучено пластикову ємкість, в якій знаходилась порошкоподібна речовина, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», масою в перерахунку на діючу речовину 32,1649 грама, яку останні зберігали та перевозили з метою збуту.

Згідно зі ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 2, Таблиці № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 із змінами та доповненнями, «амфетамін» відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Згідно з Таблицями невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, амфетамін, який відносить до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою 32,1649 грама є особливо великим розміром.

Слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000465 від 21.10.2020 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу неможливо з підстав необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) дій, необхідних для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування. При цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені в ухвалі слідчого судді від 17.06.2021, продовжують існувати та не зменшились.

За таких підстав слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Зазначив, що просить продовжити ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування, тобто до 15.09.2020. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_4 була оголошена нова підозра, згідно з якою останній також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину. За таких обставин відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України просив не визначати ОСОБА_4 розмір застави.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання. Вважає, що досудове розслідування триває впродовж тривалого часу, а тому мали б бути з`ясовані уже всі обставини вчинення кримінальних правопорушень. Зокрема, зазначив, що у межах кримінального провадження уже проведена велика кількість слідчих дії та скеровані матеріали для проведення необхідних експертиз, а отримання їх висновків можливе і під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Зауважив, що у разі якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то просить зменшити розмір застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Додатково зазначив, що у разі застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби міг би працювати та фінансово себе забезпечувати.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків,які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка,іншого підозрюваного, обвинуваченого,експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя встановив, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 21.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
15.06.2021 ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
30.07.2021 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
17.06.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 грн. При цьому слідчий суддя вважав доведеними ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Строк дії даної ухвали слідчого судді закінчується 12.08.2021. Разом з тим строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 197 КПК України). Постановою першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 05.08.2021 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 15.09.2021.

При цьому клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 29.12.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 07.11.2020; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 10.11.2020; висновки судових експертиз матеріалів, речовин та виробів № 2/1-1192/20 від 28.12.2020, № СЕ-19/120-21/6334-НЗПРАП від 16.06.2021; протокол обшуку від 15.06.2021; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою від 26.05.2021; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 26.05.2021, 07.06.2021, 26.05.2021.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, серед яких і таке, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім цього, підозрюваний не має офіційного місця роботи, а його соціальні зв`язки є досить слабкими, що в сукупності дає підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився.

Також слідчий суддя вважає, що не перестала існувати можливість знищення, приховання або спотворення ОСОБА_4 будь-яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень. Зокрема, враховуючи незавершення досудового розслідування та невідшукання у повному обсязі психотропних речовин та коштів від їх реалізації, а також комп`ютерної техніки та мобільних телефонів, є ризик того, що у разі непродовження строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, такі речі можуть бути ним знищені, сховані чи спотворені.

Так само і ризик незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. За таких обставин ризик впливу на свідків та іншого підозрюваного існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом. Вказане доводить, що з метою зміни свідками або іншим підозрюваним своїх показань на користь підозрюваного, відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. При цьому, беручи до уваги, що ОСОБА_4 особисто знайомий з іншим підозрюваним, вірогідність цього впливу є досить високою.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшився та продовжує існувати. При цьому слідчий суддя враховує те, що кримінальні правопорушення, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 , є багатоепізодними та вчинялися ним впродовж тривалого часу з метою отримання прибутку, а тому слідчий суддя вважає ймовірним, що ОСОБА_4 і в подальшому може вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, з метою особистого збагачення.
Відтак слідчий суддя встановив, що усі ризики, визначені ухвалою слідчого судді від 17.06.2021, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження строку запобіжного заходу для стримування таких ризиків.

Крім цього, прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності проведення у даному кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: завершити проведення судових експертиз матеріалів речовин та виробів та дактилоскопічної експертизи, які перебувають на виконанні в Тернопільському НДЕКЦ МВС України, та завершити проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, яка перебуває на виконанні в Хмельницькому НДЕКЦ МВС України, та за результатами проведення вказаних експертиз долучити їх висновки до матеріалів кримінального провадження; завершити проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, висновки якої необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження; провести комплекс слідчо-розшукових дій, спрямованих на встановлення свідків злочинної діяльності ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_9 .

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також слідчий суддя враховує визначені ст. 178 КПК України обставини, зокрема, відсутність у підозрюваного місця офіційного працевлаштування, а також відсутність доказів про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював його перебування в умовах СІЗО, і доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя відхиляє доводи підозрюваного про необхідність проведення відносно нього комплексного медичного обстеження. Так, у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що йому було проведено медичне обстеження в умовах закладу попереднього ув`язнення. Однак підозрюваний вважає, що таке обстеження здійснене не на належному рівні, а тому просив провести медичне обстеження в іншому медичному закладі. Разом з тим таке питання вже розглянуте та вирішене слідчим ОСОБА_6 та останній скерував начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26» лист про необхідність посприяння у проведенні медичного огляду ОСОБА_4 у лікаря-хірурга, лікаря-травматолога та лікаря-невропатолога з метою визначення стану здоров`я підозрюваного. При цьому жодних доказів, які б підтверджували негативний стан здоров`я ОСОБА_4 та необхідність проходження додаткового медичного обстеження, сторона захисту слідчому судді не надала.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відтак слідчий суддя доходить висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може бути продовжений в межах строку досудового розслідування на запропонований прокурором строк на 38 днів. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.
Крім цього, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). У свою чергу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Отже, застава (як альтернатива триманню під вартою) є складовою запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтованість її розміру (як еквіваленту триманню під вартою) підлягає перевірці щоразу при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Так, ухвалою слідчого судді від 16.07.2021 ОСОБА_4 визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 грн. Відтак, виходячи з мети застосування запобіжного заходу, характеру діянь, які ставляться в вину ОСОБА_4 , слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для зменшення розміру застави.
При цьому такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.
При цьому слідчий суддя відхиляє доводи прокурора про необхідність не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 . Так, дійсно відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Разом з тим зі змісту вказаної норми закону вбачається, що не визначення розміру застави є правом слідчого судді, а не обов`язком. Крім цього, слідчий суддя також враховує той факт, що при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчим суддею була встановлена альтернатива триманню під вартою, а відтак не визначення наданому етапі розміру застави слід розцінювати як погіршення становища підозрюваного, належні підстави для якого прокурором доведені не були.
Крім цього, слідчий суддя також відхиляє доводи сторони захисту про необхідність зменшення розміру застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так, 30.07.2021 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України. Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, є особливо тяжким злочином. Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказане свідчить, що визначений ОСОБА_4 розмір застави вже є мінімальним розміром, передбаченим для такої категорії злочинів, а тому зменшенню не підлягає.
Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 184, 197, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 21.10.2020за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, задовольнити частково.

Продовжити на 38 (тридцять вісім) днів строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2021.

В іншій частині клопотання відмовити.

Встановити строк дії ухвали до 15.09.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1