КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.07.2020,?

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.07.2020 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.07.2020, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати протиправним невнесення Генеральним прокурором відповідних відомостей на підставі його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушення прав гарантованих ст. 56 КПК України, зобов?язати Генерального прокурора внести відомості на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати ОСОБА_5 потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_5 зазначає, що він не був присутнім при оголошенні ухвали Печерського районного суду м. Києва і отримавши 08.09.2020 з Печерського районного суду м. Києва рекомендованим листом ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2020 по справі №757/27203/20-к та фізично не мав можливості виконати вимоги щодо апеляційного оскарження ухвали так як зміст даної ухвали став відомий останньому тільки 08.09.2020 і тому просить суд поновити строк апеляційного оскарження вищевказаної ухвали Печерського районного суду м. Києва, пропущений з поважних причин.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_5 вказує на те, що були порушені його права гарантовані ст.ст. 40, 55 та ст. 56 КПК України. Крім цього, апелянт зазначає, що в ухвалі слідчий суддя покликається на норми КПК України, які не надають право судді відмовити в задоволенні його скарги, але крім КПК України до кримінального процесуального законодавства України входить ще Конституція України, Рішення Конституційного Суду України, які обов?язкові до виконання на всій території України і в ухвалі взагалі не вказано чи були порушені його права, які саме чи ні, чи було порушено норми Конституції України, що в сукупності являється грубим порушенням норм ст. 8 Конституції України. Також апелянт вказує, що на підставі ч. 2 ст. 55 КПК України з моменту подання заяви про вчинений злочин до Генерального прокурора, а саме 16.06.2020 року, він набув статусу потерпілого і даний статус не встановлює слідчий суддя. Крім цього, слідчий суддя в ухвалі не вказав докази того, що заява ОСОБА_5 не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення і що працівники Офісу Генерального прокурора мали право не вносити дані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування в результаті чого порушено норми ч. 1 ст. 214 КПК України.
ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, на виклик до Київського апеляційного суду не з?явився, просив розглядати скаргу без його участі (а.с. 63). Прокурор також повідомлений судом апеляційної інстанції належним чином про день, час і місце апеляційного розгляду. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду від учасників провадження не надходило. За даних обставин, враховуючи правила ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд наявної апеляційної скарги існуючим складом.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах поданої апеляції, заперечення прокурора Офісу Генерального прокурора на апеляційну скаргу, колегія суддів керується наступним.
Першочергово судом перевірено питання вчасності подачі ОСОБА_5 апеляційної скарги.
Суд вважає, що оскільки ухвалу слідчим суддею постановлено без належного виклику ОСОБА_5 , про що свідчить відсутність в матеріалах судового провадження доказів на підтвердження отримання останнім судової повістки чи їх сповіщення іншим способом, тоді як копію ухвали апелянтом не отримано та про її фізичне існування він дізнався лише 08.09.2020, то з огляду на правила ч. 3 ст. 395 КПК України подання ОСОБА_5 апеляційної скарги, яка була отримана Київським апеляційним судом 16.09.2020 вважається вчасним.
Щодо обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
З витребуваних відповідно до правил ч. 1 ст. 422 КПК України матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_5 вбачається те, що слідчим суддею відмовлено в задоволенні скарги, обґрунтовуючи вказане рішення тим, що системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, ст.ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Як убачається із заперечень прокурора Офісу Генерального прокурора на вищевказану апеляційну скаргу, прокурор ОСОБА_6 вказує, що Офісом Генерального прокурора заяву ОСОБА_5 за правилами територіальної підсудності скеровано до прокуратури Львівської області, про що заявника було повідомлено листом. Виходячи з цього, прокурор вважає, що Офіс Генерального прокурора не вчинив бездіяльності або ж прийняття остаточного рішення, які б полягали у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Згідно ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
З матеріалів доданих до скарги вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 16.06.2020 року.
Однак, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора внесені не були.
На підставі цього ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, в якій просив визнати протиправним невнесення Генеральним прокурором відповідних відомостей на підставі його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 до ЄРДР, зобов'язати Генерального прокурора внести такі відомості та визнати ОСОБА_5 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відмовлено в задоволенні вказаної скарги на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Суд апеляційної інстанції в оцінці доводів щодо чіткого визначення відомостей про кримінальне правопорушення для реєстрації в ЄРДР погоджується з оцінкою наданою судом першої інстанції та зазначає, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення, оскільки у заяві ОСОБА_5 не було наведено достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, то у даному випадку уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора, правомірно відомості не внесено до ЄРДР.
Разом з цим, суд встановив, що у заяві ОСОБА_5 від 16.06.2020 обставин, які б вказували на завідоме прийняття суддею неправосудного рішення не наведено, а також не зазначено, які неправдиві відомості до судового рішення ним внесено, отже можна дійти висновку, що ОСОБА_5 фактично не погоджується з винесеним судовим рішенням Апеляційного суду Львівської області, але такий факт сам по собі не може вказувати на подію злочину.

Відтак, оскільки висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 відповідають вимогам Закону та в ході апеляційного перегляду не встановлено підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, як того просить апелянт, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.07.2020, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3