Справа № 452/1045/21
Провадження № 1-кп/452/213/2021
ВИРОК
іменем України

23 червня 2021 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000063 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 13 березня 2021 року, в період з 22 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв, перебуваючи в АДРЕСА_2 на території Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар правою ногою в ділянку обличчя, а саме у праву частину, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця в правій орбітальній ділянці, який займає нижню повіку більше виражений біля зовнішнього кута очної щілини, який згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, а саме кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, надавати показання в суді відмовився у відповідності до вимог ст. 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що події мали місце числа вказаного в обвинувальному акті. Він проводив час у компанії, яка складалась із чотирьох чоловік. Коли вони перебували на території Новокалинівського опорного закладу, до них підійшли хлопці з іншої компанії і один із них тримаючи на нього образу за події яких він не пригадував, двічі кликав на розмову із застосуванням по відношенню до нього сили. В процесі конфлікту до нього підійшли четверо чоловік, в тому числі і ОСОБА_3 та почали наносити удари в ділянку грудей. Його товариш намагався забрати обвинуваченого та відтягнув його. Потім обвинувачений почав бити його товариша. В подальшому він з товаришем пішли в село. ОСОБА_3 їх наздогнав і хотів ще бити, однак вони не дали йому цього зробити.

Саме ОСОБА_3 наніс ногою йому удар у ділянку обличчя, під око. При бійці йому наносили удари, однак враховуючи, що він був тепло одягнений, удари були глухі, він відчував біль, та синяків і виражених ушкоджень в подальшому на його тілі зафіксовано не було. На його обличчі залишились сліди саме від ударів, які наносив йому обвинувачений ОСОБА_3 . Внаслідок нанесених ним ударів у нього був синяк під оком та розбита губа. Обвинувачений до нього не підходив, вибачення не просив. З боку ОСОБА_3 не було ініціативи до примирення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя