Справа №522/9538/19
Провадження №1-кп/522/671/21
УХВАЛА
Іменем України

09 березня 2021 року Місто Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
під час судового розгляду обвинувального акту

у кримінальному провадженні №0005632 від 11.09 .2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Грозний Чечено-Ігушської республіки, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.345, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополь, АР Крим, громадянина України, не одруженого, який має середню спеціальну освіту, не працевлаштованого, без місця реєстрації та мешкання, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.345-1 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації та мешкання, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.345-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор- ОСОБА_6
захисники - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Пилаєвої
обвинувачені- ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Приморського районним судом м.Одеси розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.345, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.345-1 КК України та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.345-1 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спливає. Прокурор не звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Згідно ч.3 ст.331 КК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ч.3 ст.331 КПК України, питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених до спливу продовженого строку, суд встановив наступне.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою терміном на шістдесят діб ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .
Захисники та обвинувачені заперечували, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинуваченого під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який карається позбавленням волі до п`яти років.
ОСОБА_4 не працевлаштований, не має реєстрації та визначеного місця проживання, був оголошений у розшук та ухилявся від органів досудового розслідування , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який карається позбавленням волі до п`яти років, без визначеного місця реєстрації та мешкання, не має міцних соціальних зв`язків, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
На цей час докази судом не досліджувалися. Викладене свідчить, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу раніше, продовжують існувати.
Зазначені обставини, насильницький характер злочину дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, здійснюючи тиск на потерпілу та свідків.
Застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки існують зазначені ризики.
Обставин, передбачених ч.2 ст183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим не встановлено.
Зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відносно потерпілої.
Керуючись Гл.18, ст.ст. 314-316, 291, 342-355 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів, тобто до 07.05.2021 включно без визначення розміру застави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів, тобто до 07.05.2021 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя:

09.03.21