Провадження № 1-кп/742/32/21
Єдиний унікальний № 742/419/20
ВИРОК
Іменем України
05 березня 2021 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озеряни Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

встановив:
08.01.2017 р. близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки ЗАЗ DAЕWOOT13110 ЗНГ реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в напрямку м.Чернігів на території Прилуцького району на 145 кілометрі + 400 метрів проїзної частини автодороги Чернігів Ніжин Прилуки Пирятин, що неподалік с.м.т. Мала Дівиця Прилуцького району, порушив вимоги п.п. б п. 2.3., п. 10.1, п. 10.4, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, водій, що виконує поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем марки HYUNDAIACCENT реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який їхав проїзною частиною автодороги Чернігів Ніжин Прилуки Пирятин в зустрічному напрямку, а саме в бік м.Прилуки.

Під час дорожньо транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки ЗАЗ DAЕWOOT13110 ЗНГ реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, лінійного перелому правої лобної кістки, лінійного перелому правого крила основної кістки з переходом на тіло, осколкових переломів передньої, верхньої та задньо латеральної стінок правого верхньощелепного синуса, епідуральної гематоми правої лобної та правої скроневої ділянок, забійної рани правої лобної ділянки, навколо орбітального синця правого ока, які згідно висновку судово медичної експертизи № 144 від 02.05.2018 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Будучи допитаним, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально розповівши про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати, та запевняє про недопущення більше такого, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечує.

Після допиту в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 останній просив справу розглянути без дослідження письмових доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин справи і наявних доказів, згідно пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд, відповідно до ст.349 КПК України, обмежив фактичні обставини справи допитом підсудного, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорювались. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.
Обираючи підсудному міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки, відношення підсудного до скоєного.

Судом також враховуються і дані про особу підсудного, який характеризується позитивно, пенсіонер, має місце реєстрації та постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів як підсудним так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті.

Одночасно, у судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній на день набрання чинності вказаним законом досяг пенсійного віку.

Відповідно до вимог ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Стаття 10 вищевказаного Закону передбачає, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон України «Про амністію у 2016 році» набрав чинності 07 вересня 2017 року.

Підсудний ОСОБА_4 вчинив даний злочин 08 січня 2017 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», та на день набрання чинності вказаним законом був особою, яка відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» досягла пенсійного віку.

З урахуванням викладеного та того, що підстав за яких би на підсудного ОСОБА_4 не розповсюджувалась дія Закону України «Про амністію у 2016 році», зокрема, передбачених ст. 8 цього Закону та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» судом не встановлено, останній виявив бажання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання призначеного даним вироком.

В матеріалах кримінального провадження міститься цивільний позов прокурора в інтересах бюджету комунальних закладів. Прокурором заявлено клопотання про залишення його позову без розгляду.
За таких обставин суд вважає за необхідне залишити цивільні позови прокурора без розгляду, так як ним заявлене відповідна клопотання про це.
Судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 19300,88 грн.
Цивільний позов прокурора в інтересах бюджету м.Прилуки в собі КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» - залишити без розгляду.
Цивільний позов прокурора в інтересах бюджету м.Чернігів в особі КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» - залишити без розгляду.
Цивільний позов прокурора в інтересах бюджету смт. Варва Чернігівської області в особі КЛПЗ «Варвинська центральна районна лікарня» - залишити без розгляду.
Речові докази:
-автомобіль марки ЗАЗ DAЕWOOT13110 ЗНГ реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на зберігання власнику ОСОБА_4 мешканцю АДРЕСА_1 - залишити останньому та звільнити з-під арешту;
-автомобіль марки HYUNDAIACCENT реєстраційний номер НОМЕР_2 переданий на зберігання власнику ОСОБА_8 мешканцю АДРЕСА_2 - залишити останньому та звільнити з-під арешту.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1