Справа № 524/7347/19
Провадження № 1-кп/524/203/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002052, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долгий, Льговського району, Курської області, РФ, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

13.06.2019 року близько 10-15 години обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий протиправний умисел на заподіяння тілесного ушкодження, наніс 3-4 удари правою ногою по ступням потерпілої ОСОБА_7 , а потім наніс 3-4 удари рукою зжатою в кулак по лівому плечі та по лівій руці потерпілої.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 335 від 25.06.2019 року гр-ці ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синця на лівій руці, який утворився не менш ніж від однієї травматичної дії предмета з властивістю тупого твердого, яким могла бути рука чи взута нога, за механізмом удару і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що скоїв його так, з таких причин і мотиві як це вказано в описовій частині вироку. Цивільний позов потерпілої визнав частково.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву в якій просила слухати справу за її відсутності.
Представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов потерпілої підтримав вповному обсязі та просив задовольнити.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілої, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без її участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.
Окрім повного визнання своєї провини, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.06.2019 року, де зазначено, що ОСОБА_7 заявила, про те, що 13.06.2019 року близько 10-16 години за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження.

Висновком експерта № 335 від 20.06.2019 року, згідно якого у гр.. ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: синець на лівій руці, який утворився не менше ніж від однієї травматичної дії предмета з властивістю тупого твердого, яким могла бути рука чи взута нога, за механізмом удару, та міг бути отриманий не пізніше дати звернення в лікувальний заклад, а саме 13.06.2019 року, та за ступенем тяжкості викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Будь-яких об`єктивних судово-медичних даних, за якими можливо було б судити про індивідуальні властивості знаряддя чи предмета, немає.

Вимогою про судимості ОСОБА_6 , згідно якої останній в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий.

Світлокопією паспорта ОСОБА_6 .

Довідкою КП «Кременчуцький обласний наркологічний диспансер ПОР», згідно з якою ОСОБА_6 на диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.

Довідкою Кременчуцького психоневрологічного диспансеру, згідно з якою ОСОБА_6 на обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Інформаційною довідкою, згідно з якою ОСОБА_6 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів сусідів було встановлено, що ОСОБА_6 дійсно мешкає за вказаною адресою Конфліктів з сусідами не має, громадський порядок не порушує. Скарг та заяв до Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за період з 01.03.2016 року по 10.09.2019 року на гр.. ОСОБА_6 не надходило.

Свідки по справі за клопотанням учасників кримінального провадження судом не викликалися, у зв`язку з повним визнанням свої вини обвинуваченим за ч.1 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та документи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразились нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є кримінальним проступком; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до інформаційної довідки в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, на обліках в Кременчуцькому наркологічному диспансері та Кременчуцькому психоневрологічному диспансері не перебуває, вважає себе працездатним.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді штрафу, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Призначаючи покарання у вигляді штрафу суд застосовує положення ч.1 ст. 5 КК України та призначає розмір штрафу в редакції ч.1 ст. 125 КК України, яка діяла на момент скоєння кримінального проступку.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої у даному кримінальному провадженні суд керується наступним.
Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Так, потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов, в якому просить: стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.
Відповідно до ст.. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на вище вказане, виходячи із характеру вчиненого обвинуваченим діяння, конкретних обставин справи та із врахуванням засад виваженості, розумності та справедливості, глибину фізичних та душевних страждань, що зазнала потерпіла, підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_7 моральна шкода у розмірі 5000,00 грн., а тому цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково.
Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1