Справа № 932/2754/21
Провадження №1-кс/932/1412/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпропетровськ, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 227 000 грн.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000046 від 15.03.2021 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 у невстановлений час та місці, виник умисел на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підриву, а саме банкомату, що належить АТ «Ощадбанк» та розташований за адресою: м. Підгорне, вул. Центральна, 25, з подальшою метою заволодіння грошовими коштами.

З метою реалізації цього умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 15 березня 2021 року приблизно о 03 год. 41 хв., заздалегідь приготували гумові шари, в яких знаходилась газоповітряна суміш, шланги та предмет детонації вказаної суміші. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 запустили газоповітряну суміш всередину банкомату та за допомогою детонатору здійснили вибух вказаного банкомату АТ «Ощадбанк», в результаті чого його було пошкоджено. Сума завданих збитків у результаті пошкодження банкомату складає 214 244, 08 грн.

Після пошкодження банкомату ОСОБА_5 та ОСОБА_7 отримали доступ до банківських касет, в яких зберігались грошові кошти, та заволоділи цими грошовими коштами у розмірі 214 500 грн., після чого з місця злочину зникли, розпорядившись коштами на власний розсуд, заподіявши банку АТ «Ощадбанк» майнову шкоду.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений час та місці у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та місці придбав вогнепальну зброю, а саме пістолет «Mod.Government cal. 9 mm. P.A. Khall» та «Enser-Sportwaffen», та тримав його при собі, тим самим здійснив придбання та носіння вогнепальної зброї.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 - злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України.

01 квітня 2021 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру.

02 квітня 2021 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Захисник стверджував про необґрунтованість підозри та відсутність належних доказів, які б доводили причетність його підзахисного до цього злочину. Пояснив, що на досудовому слідстві, зокрема, під час обшуку, були допущені істотні порушення вимог процесуального закону. Окрім того, його підзахисний має міцні соціальні зв`язки в місці проживання, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітню дитину. На цей час відносно нього є інше кримінальне провадження, яке триває вже кілька років, і ОСОБА_5 постійно відвідує судові засідання, тобто ризики його переховування, втечі, та інші ризики, є недоведеними. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки тримання під вартою не є виправданим та пропорційним.

Підозрюваний в судовому засіданні підозру не визнав, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, допитавши в судовому засіданні свідка, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Слідчим суддею встановлено, що 15.03.2021 р. слідчим СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банкомату, що належить АТ «Ощадбанк», шляхом його підриву.

01.04.2021 р. до ЄРДР були внесені додаткові відомості про кримінальні правопорушення за даним кримінальним провадження за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя враховує, що матеріалами кримінального провадження повністю підтверджується бачення можливості того, що ОСОБА_5 міг вчинити вказані кримінальні правопорушення.

Так, підозра обґрунтовується наступними доказами: протоколами допиту свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом огляду місця події від 15.03.2021 року, під час якого слідчим було виявлено та вилучено сліди низу взуття, сліди протектору, сліди папілярних візерунків, недопалок, частини банкомату та частини пристроїв; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; висновком експерта про проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/104-21/10785-БЛ від 01.04.2021; протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколом обшуку будинку та автомобіля, та іншими доказами у сукупності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що слідством зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .

З урахуванням цих доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України.

Критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор.

Про наявність ризика, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинені діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки сама по собі тяжкість покарання за даний злочин може свідчити про наявність ризику ухилення (переховування) підозрюваного від слідства та / або суду.

Про доведеність ризика, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить той факт, що наразі є невстановленим місцезнаходження викраденого майна, і підозрюваний може знищити, сховати або спотворити це майно, впливати на свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

З приводу ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що оскільки підозрюваний не має офіційного джерела доходів, то може продовжити кримінально протиправну діяльність, а також може вчинити нове кримінальне правопорушення. Цей ризик також є доведеним.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність та вчинити нове кримінальне правопорушення свідчить те, що останній схильний до вчинення правопорушень, і наразі стосовно нього розглядається інше кримінальне провадження Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська. Цей ризик є також доведеним.

Отже, стороною обвинувачення доведено як обґрунтованість підозри, так і наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною четвертою ст. 194 КПК України унормовано, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи до уваги наведені норми КПК України, а також враховуючи особу підозрюваного, який дійсно має постійне місце проживання, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, з`являється до органів досудового розслідування та суду по іншому кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків, мінімізації ризиків, можливо без застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За таких обставин є доцільним відмовити в застосуванні вказаного запобіжного заходу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики ЄСПЛ в рішенні ЄСПЛ за скаргою № 38717/04 від «14» жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, «…на момент взяття заявника під варту він не мав судимості та мав постійне місце проживання, де, як підтвердили місцеві органи влади, він мав добре налагоджені соціальні зв`язки.

Як вбачається з відповідних постанов суду, жоден із цих факторів не брався до уваги національними судами при ухваленні ними рішення про взяття заявника під варту. Крім того, здійснюючи оцінку особистості заявника, національні суди вирішили посилатися виключно на негативні характеристики та не враховували позитивні».

В силу ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено лише того факту, що застосування інших запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам. Так, цілодобовий домашній арешт є також достатньо суворим запобіжним заходом, і полягає у забороні підозрюваному залишати своє місце проживання цілодобово.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешті із забороною залишати приміщення цілодобово, а також покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити у будинок за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Для виконання обраного запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання по виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: не залишати будинок за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну місця свого проживання; прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та/або суду; утриматися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками по даному кримінальному провадженню.

Ухвалу слідчого судді направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Дата закінчення дії ухвали до 31.05.2021 р.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 07 квітня 2021 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя І.А. Кондрашов