Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/4115/21
Провадження № 1-кп/644/626/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , її представника ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Харкові матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом №0001481 за обвинуваченням :

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Глибич, Краснопільського району Сумської області, громадянина України,з середньою освітою, одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст.146, ч.4 ст.28, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст.146,ч.4 ст.28, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 121 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Харкова. Підстав для його закриття чи повернення обвинувального акту до прокуратури не вбачається, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що кримінальне провадження не підсудне Орджонікідзевському районному суду м.Харкова не ґрунтуються на законі з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Санкція ст.189ч.4 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі сроком від семи до дванадцяти років позбавлення волі з конфікацією майна, тобто є особливо тяжким злочином, санкція ст.255ч.1 КК України на час інримінованого злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі, тобто такоє є особливо тяжким.

Так как останнє за часом кримінальне правопорушенння відносно потерпілого ОСОБА_10 було вчинено на території Орджонікідзевського району м.Харкова ( наразі Індлустріального) то воно підсудне Орджонікідзевському районному суду м.Харкова.

Прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що ризики, визначені при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли. Зазначила, що враховуючи вагомість наявних доказів відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також приймаючи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, у яких останньому повідомлено про підозру, а саме те, що санкціями ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі понад 10 років, є достатньо підстав вважати, що ризики заявлені при застосуванні запобіжного заходу Київським районним судом м. Харкова у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою. Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено позбавлення волі у вигляді понад 10 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду як на території України так і виїхати за межі держави (у тому числі з урахуванням фактичного мешкання в іншому регіоні України м. Києві), чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_6 , її представника та представник потерпілої ОСОБА_8 підтримали прокурора.

Обвинувачений та його захисник заявили про те, що справа не призначена до розгляду в цьому суді, не підсудна йому та взагалі обвинувальний акт слід повернути прокуора у зв1язку з неконкретним обвинуваченням.

Одночасно висловили думку про те, що по суті вказане клопотання є необґрунтованим, змінена підозра обвинуваченому не була вручена, строки досудового розслідування не продовжувалися і сплили, вказане кримінальне провадження не підсудне Орджонікідзевському районному суду м.Харкова.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема, викладеної в рішенні від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Такими ознаками є тяжкість та суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, а також можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще судом не допитані та переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу та згідно статей 7-9 КПК України, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Також, у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відтак, з огляду на приведене, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень які віднесено до особливо тяжких злочинів.

Оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності та приведені на їх противагу сторонами кримінального провадження доводи, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що відповідно до обвинувального акту обвинувачений звинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, не має постійного місця роботи та джерела доходів, не має родини та утриманців, з метою запобігання спробам обвинуваченого незаконно впливати на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду як на території України так і виїхати за межі держави (у тому числі з урахуванням фактичного мешкання в іншому регіоні України м. Києві), вчиняти кримінальні правопорушення, суд вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд продовжує щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Разом з тим, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою до 27 серпня 2021 року.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочинів, вчинених із застосуванням насильства та погрозою його застосування, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того прокурором завлене клопотання про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням за обвинувальним актом №0004696 від 26.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ч.1ст.255, ч.4ст.28ч.3ст.146, ч.4ст.28ч.4ст.189,ч.1ст.263 КК України, яке з 2018 року розглядається колегією Орджонікідзевського райсуду м.Харкова ( судді ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ).

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 є співорганізатором злочинної організації та її активним учасником, обвинувачується в тих же самих епізодах, що і обвинувачені за іншим кримінальним провадженням, матеріали відносно нього були виділені із спільного кримінального провадження лише з огляду на то, що він знаходився у розшуку.

Об`єднання кримінальних проваджень є доцільним, в них приймають участь тіж самі потерпілі ,свідки, показання цих осіб необхідно отримувати у судових засіданнях щодо всіх обвинувачених та надавати їм оцінку в сукупності, це буде сприяти об`єктивному та всебічному встановленню обставин у справі.
Потерпіла та представника потерпілих підтримали прокурора.
Обвинувачений та його захисник заперечували, зазначаючи про те, що об`єднання кримінальних проваджень недоцільно.
Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Зважаючи на те, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова ( колегіальний склад суду) знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом №0004696 від 26.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28ч.3ст.146, ч.4ст.28ч.4ст.189,ч.1ст.263 КК України, з якого матеріали відносно ОСОБА_5 були виділені у зв`язку з розшуком та всі вони обвинувачуються в одних і тих самих епізодах злочинної діяльності, судовий розгляд того кримінального провадження ще не закінчений, прокурор та потерпілі з представниками приводять досить вісомі аргументи щодо доцільності об`єднання вказаних кримінальних проваджень, то дане кримінальне провадження слід направити Орджонікідзевському районному суду м.Харкова, який розглядає кримінальне провадження для вирішення питання про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням за № 644/192/18, №644/4115/21 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ч.1ст.255, ч.4ст.28ч.3ст.146, ч.4ст.28ч.4ст.189,ч.1ст.263 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 217,176, 177, 178, 180, 183, 314 317, 334, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст.146, ч.4 ст.28, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 121 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на 11-00 годину 9 липня 2021 року із складом осіб, які беруть участь у судовому розгляді.

Клопотання прокурора задовольнити.

Направити вказане кримінальне провадження Орджонікідзевському районному суду м.Харкова, який розглядає кримінальне провадження№ 644/192/18, №644/4115/21 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ч.1ст.255, ч.4ст.28ч.3ст.146, ч.4ст.28ч.4ст.189,ч.1ст.263 КК України для вирішення питання про їх об`єднання.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань» строком на шістдесят днів, тобто до 27 серпня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1