Справа № 296/6237/21
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рудки, Самбірського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіцера з особливих доручень Головного управління розвідки Міністерства оборони України, полковника, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України КК України

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до змісту якого просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесено до ЄРДР за №0000250 від 12.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2021, близько 13.00 год., у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 , перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_8 , застосувавши прийоми рукопашного бою, заломав руку ОСОБА_8 та здійснив один постріл з вогнепальної зброї - пістолету системи «Форт 17» серії НОМЕР_1 , в спину останнього.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді пошкодження підшлункової залози, наскрізного поранення шлунку, роздроблення селезінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Своїми діями, які виразились у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння ОСОБА_6 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 складено та вручено 13.07.2021.
Причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5
ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме існує ризик, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.
В обґрунтування необхідності неможливості запобігання ризикам зазначеним у клопотанні і застосування більш м`якого запобіжного заходу, сторона обвинувачення зазначає те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння потерпілому із застосуванням вогнепальної зброї, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що обґрунтовує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді офіцера з особливих доручень Головного управління розвідки Міністерства оборони України, який має відповідні спеціальні знання щодо здійснення переховування. Вказані обставини підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ПК України.
Враховуючи той факт, що на даний час проводяться всі необхідні слідчі та розшукові дії, спрямовані на виявлення та вилучення речей та документів, що можуть мати значення для кримінально провадження та їх місцезнаходження може бути відоме підозрюваному ОСОБА_6 , існують підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказаний ризик також підтверджується тим, що пістолет, з якого здійснено постріл у ОСОБА_8 вилучено не за місцем вчинення злочину, а в автомобілі «SsangYong», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні підозрюваного та знаходився у віддаленій місцевості в провулку у м. Новоград-Волинський Житомирської області.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, матиме можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків, яких допитано, та осіб, яких планується допитати в якості свідків в ході досудового розслідування та судового розгляду справи, що обґрунтовує наявність ризиків у можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, що обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказане підтверджується показаннями, наданими при допиті малолітнього свідка ОСОБА_9 , де він вказує, що на нього впливав 12.07.2021 ОСОБА_6 з метою зміни показань, а саме те, що все сталось на березі річки.
На думку органу досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявки до органу досудового розслідування та суду, оскільки проживає на значній відстані від органу досудового розслідування, а тому наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Не виключає орган досудового розслідування можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, оскільки володіє відповідними навичками та вміннями щодо поводження із зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, прийомами рукопашного бою, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказаний ризик обгрунтовується також тим, що в автомобілі, який користується ОСОБА_6 12.07.2021 вилучено пістолет системи «Форт 17» серійний номер НОМЕР_1 та 8 патронів калібру 9мм з рельєфним написом «38 та 88»; автомат системи «Калашникова АКМ», 1975 року виготовлення; автомат системи «Калашникова» серійний номер: НОМЕР_3 , 1988 року виготовлення; 7 магазинів, з яких: 1 коричневого кольору на 45 патронів та 6 на 30 патронів; патрони 7,62Х39 в кількості 71 шт.; патрони 5,45Х 39 в кількості 727 шт.; патрони 9 Х 18мм в кількості 232 шт.; патрони 9 Х 19 мм в кількості 45 шт.; патрони,7,62 Х 54R мм в кількості 46 шт.; патрони 7,62 Х 25 мм в кількості 39 шт.; патрони 7,62 в кількості 9 шт., мобільний телефон марки « Nokia» чорного кольору з сім - картою «Лайфселл» з надписом: « НОМЕР_4 ; ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 »; паркувальний талон, посвідчення про відрядження полковнику Остапенку; довідка з військової частини на 1-му арк., довідка з військової частини на 2-х арк.; шкіряний чохол з рулевого керма автомобіля; прилад нічного бачення марки «Pard»; 21 предмет, ззовні схожі на електродетонатор типу «ЕДПР» в ізоляції, із провідниками в ізоляції білого, оранжевого та синього кольору; предмет зовні схожий на електро детонатор типу «ЕДПР» в ізоляції із провідком в ізоляції білого, оранжевого та синього кольору; металевих предмети, зовні схожих на підривачі типу «НД5М»; 5 предметів прямокутної форми, зовні схожих на велику тротилову шашку з написом «Тротилова шашка 400 г» та 3 предмети, зовні схожі на тротилові шашки по 300 г; 4 згортки з прозорого безбарвного матеріалу, в середині яких знаходиться пластична речовина сірого кольору, зовні схожа на пластку вибухову речовину «ПВР7» та три пакунки з полімерного матеріалу, в середині яких знаходиться пластична речовина світло-жовтого кольору, схожа на пластичну вибухову речовину «ПВР5А» загальною масою близько 9 кг; два предмети циліндричної форми, зовні схожі на реактивні протитанкові гранати РНГ22НЕТО на поверхні яких відсутні маркувальні позначки; три предмети циліндричної форми, зовні схожі на реактивні протитанкові гранати РПГ-26АГЛЕНЬ на боковій поверхні яких присутні маркувальні позначки «РПГ-262546-90 ОКФОЛ 0 ТРВА-90-К»; два предмети, схожі на заряди СЗ6-М із маркувальними позначками «СЗ6М 15-3-77ПВВ4»; два предмети циліндричної форми, схожі на заряди К36 із маркуванням «К-36-80-14-86-ТГ-40»; 8 предметів, зовні схожих на трубки ЗТП-50 та одна №ТП150, а також 15 пожежних механізмів; два металевих предмети, зовні схожих на корпус гранати одна з яких Ф-1 10729 та корпус гранати РГД-5 маркуванням 193-78Т; предмет циліндричної форми зовні схожий на імітаційний патрон ІН82 із маркуванням «4хІМІН82, 2542289»; предмет прямокутної форми в полімерному корпусі циліндричної форми, зовні схожий на малу прилипну міну; предмет циліндричної форми, схожий на підривач УЗД1М із маркуванням «УЗД1М 583-3-645» та чотири предмети чорного кольору, схожі на підривачі уповільненої дії; два предмети циліндричної форми рожевого кольору, схожі на відріз детального шнура на кінцях якого міститься капсула детонатора; металеві предмети в кількості 11 штук, схожі на підривачі «Мув3», три предмети в упаковці з полімерного матеріалу, схожі на електронакальні механізми, три предмети циліндричної форми, зовні схожі на підривачі ВЗД3М, предмет циліндричної форми, схожий на підривач МВ72 з маркуванням «583177», предмет циліндричої форми, схожий на підривач ВЗД144, два металевих предмета, схожих на підривачі БКМ6, 5 предметів з металу чорного кольору, схожі на підривачі.
При обранні запобіжного заходу також слід врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_6 має належну фізичну та розумову підготовку, стан здоров`я, молодий вік, міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання серед кадрових військових та спецпризначенців, правоохоронців.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому є всі підстави для невизначення розміру застави.
Таким чином, враховуючи викладене, з метою попередження можливості підозрюваного ОСОБА_6 спроб ухилення від досудового розслідування та суду, зміни місця проживання, вчинення останнім нових злочинів, незаконного впливу на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення сторона обвинувачення вважає за неможливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Вказав про існування ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо клопотання слідчого. Заперечив існування неприязних відносин між сім`єю потерпілого та сім`єю підозрюваного та існування ризику переховування від органу досудового розслідування. Вказав, що підозрюваний не заперечує своєї причетності щодо скоєного кримінального правопорушення, допомагає родині потерпілого, у тому числі матеріально, та сам відвіз дитину до лікарні після скоєного кримінального правопорушення. Посилаючись на наявність у підозрюваного родини та двох неповнолітніх дітей, вказавши на те, що він є учасником АТО, має позитивну службову характеристику, на утриманні батьків пенсіонерів, вказавши, що стався нещасний випадок, а також те, що дружина підозрюваного має інвалідність та отримує невелику заробітну плату, просив обрати запобіжний захід у вигляді застави у мінімальній сумі або домашній арешт.
Свідок ОСОБА_10 , який є батьком потерпілого ОСОБА_8 , в засіданні суду пояснив, що родина підозрюваного приймає участь у лікуванні його сина, підозрюваний після скоєного кримінального правопорушення допомагав довести дитину до лікарні. Вказав, що його діти обожнюють ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_4 вказав, що підозрюваний не вчиняв супротиву, не переховувався та сприяє слідству.
Заслухавши прокурора, захисників, свідка, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).
З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується доказами.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оцінюючи ризики, на які зсилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від органів досудового розсілудвання та суду не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Суд враховує, що з моменту скоєння кримінального правопорушення, яке мало місце 12.07.2021р. близько 13:00, до оголошення про підозру (13.07.2021р. о 14:05) ОСОБА_6 не зник, надає допомогу сім`ї потерпілого та сприяє слідству. Тим самим, спростовуються доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню.
Доводи слідства про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, є лише припущенням, оскільки не підтверджено доказами.
При цьому, суд не виключає ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та приховування обставин, зважаючи на те, що при допиті малолітнього свідка ОСОБА_9 , останній вказав, що 12.07.2021 ОСОБА_6 з метою зміни показань впливав на нього, схиляючи до версії, що все сталось на березі річки.
Разом з тим, приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є учасником АТО, має позитивну службову характеристику, є діючим офіцером з особливих доручень Головного управління розвідки Міністерства оборони України, має на утриманні батьків пенсіонерів, міцні соціальні зв`язки, у тому числі наявність у нього родини й двох неповнолітніх дітей, дружину, яка є інвалідом третьої групи загального захворювання, а також зважаючи на те, що підозрюваний допомагає родині потерпілого, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає особі підозрюваному, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 12.09.2021року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування зі свідками, коло яких визначить орган досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000250 від 12.07.2021, та потерпілими з приводу обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон;
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.
Строк дії ухвали до 12.09.2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1