Справа №635/2016/21
Провадження по справі 1-в/635/312/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-06 листопада 2007 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-25 грудня 2009 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 263, ст.70, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 14 вересня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 25 днів;
-04 жовтня 2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 11 липня 2014 року згідно Закону України «Про амністію»;
-12 вересня 2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК Україи, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

19 березня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 як особи, яка сумлінною поведінкою та чесним трудом довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_4 прибув до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 05 квітня 2019 року, на теперішній час відбув 2/3 фактичного строку покарання. Засуджений на даний час не працевлаштований до промислової зони установи, але виконує роботи з благоустрою установи. Мав два стягнення, які погашені в установленому законом порядку, заохочувався п`ять разів, на заходи виховного характеру реагує позитивно, робить правильні висновки, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія». Розкаюється у раніше скоєному злочині.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 19 березня 2019 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 22 грудня 2018 року, кінець строку 22 березня 2022 року.

Судом встановлено, що засуджений з 05 квітня 2019 року відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_5 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної роботи «Темнівської виправної колонії (№100)» ОСОБА_6 від 10 березня 2021 року, засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 22 грудня 2018 року. Під час тримання в слідчому ізоляторі м. Харкова характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

За час відбування покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за щ обув заохочений п`ять разів. Мав два стягнення, які зняті у встановленому законом порядку. Засуджений ОСОБА_4 до промислової зони установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою установи, до праці ставиться добре, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд та використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи ставиться добре.

До виконання необхідних робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Засуджений ОСОБА_4 бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю, прагне до підвищення та вдосконалення загальноосвітнього рівня, відвідує бібліотеку установи.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування, телефонних розмов, отримання посилок та передач, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення засудженого.

На профілактичному обліку установи засуджений не перебуває.
Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України є доцільним.
Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.
Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Судом встановлено, що згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 , останній мав п`ять заохочень, та два стягнення, які зняті у встановленому законом порядку.

Як вбачається із висновку за фактом порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 від 03 червня 2019 року, останній допустив порушення норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та заборон, встановлених вимогами розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установи та ст.ст. 9,107 КВК України. Під час перевірки встановлено, що мотивом вчиненого дисциплінарного правопорушення є внутрішнє переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною - його психологічна установка на протиправну поведінку. Своєю поведінкою засуджений подає негативний приклад іншим засудженим, чим негативно впливає на процес виправлення та ресоціалізації засуджених, також його дії створюють загрозу відбуванню іншим засудженим.

Відповідно до рішення дисциплінарної комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_4 та застосування до нього такого заходу стягнення як оголошення догани від 28 вересня 2020 року, останній допустив невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон, передбачених вимогами Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань. Своєю поведінкою засуджений подає негативний приклад іншим засудженим, чим негативно впливає на процес виправлення та ресоціалізації засуджених, також його дії створюють загрозу відбуванню іншим засудженим.

Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», останній працював в промисловій зоні установи з квітня по вересень 2019 року та у листопаді 2019 року, а також з березня по липень 2020 року.
Зі змісту подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») вбачається, що засуджений ОСОБА_4 на теперішній час до промислової зони не працевлаштований, але виконує роботи з благоустрою.
Згідно довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, засуджений ОСОБА_4 має процесуальні витрати у розмірі 8000 гривень. Станом на 23 лютого 2021 року на виконання до бухгалтерії ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» виконавчий лист про стягнення процесуальних витрат з засудженого ОСОБА_4 не надходив та з особового рахунку утримань не було.

Враховуючи викладене та дані особової справи засудженого, які відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, суд доходить висновку, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру: засуджений не завжди дотримувався вимог режиму та правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, своєю поведінкою подавав негативний приклад іншим засудженим, мав два стягнення, останнє з яких накладено 28 вересня 2020 року.

Враховуючи особу засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку та спосіб життя за весь час відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» відносно ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1