Справа № 149/2073/21
Провадження №11-сс/801/568/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 серпня 2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиний реєстр досудових розслідувань 05.02.2020 за №0000069, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. В. Митник Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого:
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

06.08.2021 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000069, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 14.07.2021 близько 13:40 год. ОСОБА_9 збув ОСОБА_10 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000069, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_9 04.08.2021 близько 12:25 год. приїхав у попередньо визначене ним місце, а саме, неподалік автовокзалу по вул. Василя Порика у м. Хмільник Вінницької області, на автомобілі ВАЗ 2105 червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , у який сів ОСОБА_10 та передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 500 грн, які за його вказівкою помістив до підлокітника, розташованого між передніми сидіннями автомобіля. Після чого ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 про те, що для передачі останньому наркотичного засобу їм необхідно на автомобілі виїхати в інше місце та відразу поїхали автомобілем із м. Хмільник Вінницької області у напрямку с. Будків Хмільницького району Вінницької області, де біля білборду, розташованому на лівій стороні узбіччя дороги при в`їзді у даний населений пункт, вони зупинилися. ОСОБА_9 , залишивши ОСОБА_10 в салоні автомобіля, вийшов із транспортного засобу і попрямував до білборду, з тильної сторони якого дістав паперовий згорток із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, та з яким повернувся до салону вказаного автомобіля і передав його ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_9 здійснив незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, 04.08.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000226, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Матеріали досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 05.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та №0000226 від 04.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України об`єднано в одне провадження за №0000069, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий в судовому засідання клопотання підтримав в повному обсязі.

Прокурор клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_9 має сім`ю, дітей, потребує лікування.

Підозрюваний ОСОБА_9 підтримав позицію захисника.

Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 серпня 2021 року клопотання старшого слідчого задоволено повністю.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Митник Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту затримання, тобто з 04.08.2021 року 13:05 год.
Встановлено строк дії запобіжного заходу на 60 днів, тобто до 02.10.2021 року.
Визначено ОСОБА_9 заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 118 950 грн.
У разі внесення застави покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки:
- прибувати на виклики слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному
кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено на час дії ухвали суду, тобто до 02.10.2021.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.08.2021, обрати ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала не відповідає повноті судового розгляду, прийнята з істотним порушенням вимог КПК України та норм Європейського права у зв`язку з необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу. Не погоджується з доведеністю факту наявності ризиків наведених в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_9 одружений, має сім`ю, на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, постійне місце реєстрації та проживання, потребує лікування. А тому просив обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби. Окрім того, зазначив, що на даний час підозрюваний ОСОБА_9 сплатив визначений слідчим суддею розмір застави, а тому звільнений з-під варти.
Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою. Також звернула увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_9 сплатив визначений слідчим суддею розмір застави, що свідчить про згоду останнього з оскаржуваним судовим рішенням.
Захисник в своїй апеляційній скарзі не просив суд забезпечити особисту участь підозрюваного у розгляді апеляційної скарги поданої в його інтересах. Також апеляційним судом підозрюваний ОСОБА_9 повідомлявся через ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» про розгляд апеляційної скарги його захисника, однак не виявив бажання брати особисту участь у її розгляді, захисник та прокурор за таких підстав не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутність підозрюваного, а тому судовий розгляд відбувся у відсутність останнього, оскільки відповідно до ч.4 ст.405 КПК України зазначене не перешкоджає проведенню даного розгляду.
Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.
Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.08.2021 року судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 з визначенням останньому розміру застави.
Так, вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: -протоколом огляду та помітки грошових купюр від 14.07.2021;
-протоколом огляду покупця від 14.07.2021 до проведення оперативної закупки; протоколом огляду покупця від 14.07.2021 після проведення оперативної закупки, під час якого вилучено речовину рослинного походження, у сухому і подрібненому стані, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-21/10618-НЗПРАП від 20.07.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 5,75г;
-постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 16.07.2021, від 04.08.2021 ;
-висновком експерта № СЕ-19/102-21/10618-НЗПРАП від 20.07.2021;
-протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 14.07.2021;
-протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 29.07.2021;
-протоколом огляду та помітки грошових купюр від 04.08.2021 та додатками до нього (копії грошових купюр);
-протоколами огляду покупця від 04.08.2021 до та після проведення оперативної закупки;
-протоколом обшуку від 04.08.2021 у автомобілі ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_9 ;
-оглядом місця події від 04.08.2021 та додатком до нього;
-протоколом обшуку від 04.08.2021 за місцем проживання ОСОБА_9 у АДРЕСА_1 , пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України обґрунтована.
Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховував, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами, санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, також враховував вік підозрюваного, те що він не працює, одружений, зазначений батьком двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та реєстрації. Також враховував стан здоров`я підозрюваного, який відповідно до довідки Хмільницької ЦРЛ стоїть під наглядом в даній лікарні. Проте, слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_9 може намагатись перешкоджати проведенню досудового розслідування переховуючись від слідчого, прокурора та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховував, що слідчим та прокурором було доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Також слідчий суддя суду першої інстанції враховуючи майновий стан обвинуваченого вважав за необхідне визначити ОСОБА_9 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 50*2379= 118 950 грн, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Апеляційний суд враховуючи те, що сторона захисту не оспорює обґрунтованість оголошеної ОСОБА_9 підозри, тому переглядає оспорюване судове рішення слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.08.2021 лише в межах апеляційної скарги.
Інші учасники кримінального провадження з апеляційними скаргами до суду апеляційної інстанції не зверталися.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, які відповідно ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Це узгоджується також із з нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Також слідчий суддя суду першої інстанції, враховуючи вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, в повній мірі дослідив і дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Апеляційний суд погоджується, що встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини свідчать про схильність ОСОБА_9 до вчинення злочинів.
Таким чином, беручи до уваги характер та обсяг висунутого звинувачення, вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим, поведінку підозрюваного у взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано слідчим та не спростовані стороною захисту, а також даними про особу підозрюваного,який своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи повторно тяжкі кримінальні правопорушення, пов`язані з порушенням Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», розуміючи суспільну небезпеку злочинів, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, проявив самовпевненість у безкарності за свої вчинки, а тому висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування щодо підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є правильним та обґрунтованим, оскільки встановлені слідчим суддею обставини дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань підозрюваного, при цьому враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочинів, у яких він підозрюється.
Суд апеляційної інстанції не може погодитися із доводами захисника підозрюваного, що стороною обвинувачення не доведено необхідність для обрання найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання зазначеним слідчим у клопотанні ризикам, оскільки вважає, що прокурором не доведенонаявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_9 виняткового запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Таким чином, на думку колегії суддів доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
Також на думку колегії суддів наявність певних соціальних зв`язків, зокрема наявність в останнього постійного місця реєстрації та проживання на території Вінницької області, наявність дружини ОСОБА_11 , двох спільних дітей ОСОБА_12 2011 р.н., ОСОБА_13 2013 р.н. та двох дітей від першого шлюбу дружини, ОСОБА_14 , 2008 р.н., ОСОБА_15 , 2009 р.н., про що зазначив його захисник в судовому засіданні, не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного положенням ст.176 КПК України, оскільки вказане не має такого ступеню довіри, що може бути враховане судом, як таке, що має запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Крім того, в матеріалах судового провадження відсутні докази перебування дітей від першого шлюбу дружини на утриманні останнього.
Також наведені в ході апеляційного розгляду доводи захисника щодо перебування підозрюваного ОСОБА_9 під наглядом лікаря з 2017 року з діагнозом: тривожний та депресивний розлад, на даний час не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, а надані захисником та залученні слідчим суддею до матеріалів провадження документи не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ЗУ "Про попереднє ув`язнення" у разі необхідності, особам, яким обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в установі попереднього ув`язнення надається уся необхідна медична допомога та можливість додаткових відповідних обстежень проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею щодо висловленої в судовому засіданні позиції захисника та підозрюваного, наведені достатні мотиви для відмови в обранні останньому більш м`якого запобіжного заходу, який зміг би запобігти встановленим в ході розгляду справи та доведеним в судовому засіданні прокурором ризикам. Зокрема, це тяжкість обвинувачення, обставини провадження та даних про особу підозрюваного.
Крім того, ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_9 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.
Також слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції на законних підставах правильно визначив розмір застави, врахувавши обставини кримінального провадження та вимоги ст.ст.177, 178 КПК України.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до наявного в матеріалах судового провадження листа начальника ІТТ №6 ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_16 від 10.08.2021 року, громадянка ОСОБА_17 10.08.2021 року внесла заставу за гр. ОСОБА_9 в розмірі 118 950 грн., у зв`язку з чим 10.08.2021 ОСОБА_9 було звільнено з ІТТ №6 ГУНП у Вінницькій області.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.
Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 серпня 2021 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4