СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3271/21
ун. № 759/9421/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000001 від 05.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11.05.2021 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до реєстраційних справ, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилався на те, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом шахрайського заволодіння невстановленими особами, за участі державних реєстраторів та приватних нотаріусів державною земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0051 площею 9,5838 га.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відповідно до державного акту на право постійного користування серії ІІ-КВ № 003658, виданого 11.11.2002 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у користування Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надано земельну ділянку загальною площею 1448,5994 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої у тому числі увійшла земельна ділянка загальною площею 61,85 га.

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2 від 07.07.2010 припинено право постійного користування ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » земельною ділянкою площею 61,85 га. Після цього орган місцевого самоврядування надав дозвіл 77 фізичним особам на розробку документації з землеустрою щодо відведення їм у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, а після розробки цієї документації затвердив її, чим фактично передав земельні ділянки з числа згаданих 61,85 га у власність фізичним особам. Частина фізичних осіб власників указаних земельних ділянок згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 30.09.2010 №№ 2682, 2699, 2695, 2752, 2748, 2690, 2686, 2740, 2682, 2736, 2732, 2674, 2728, 2670, 2724, 2719, 2715, 2711, 2707 та від 29.09.2010 № 2638 продали їх ОСОБА_5 , який у свою чергу ініціював їх об`єднання, за результатами чого сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0051 площею 9,5838 га.

В подальшому, у зв`язку з незаконністю дій ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо припинення права постійного користування землею ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та подальшого розпорядження цими землями, прокуратурою Київської області подано позов до суду. Рішенням апеляційного суду Київської області від 11.12.2014 у справі

№ 22-ц/780/6753/14, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.03.2015 задоволено позов заступника прокурора ІНФОРМАЦІЯ_6 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , 77 фізичних осіб про визнання недійсними та скасування рішень ІНФОРМАЦІЯ_4 , записів про державну реєстрацію державних актів, витребування з незаконного володіння відповідачів на користь ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » земельних ділянок. Визнано недійсними та скасовано рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.07.2010 № 2 «Про припинення права постійного користування земельними ділянками ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; від 04.08.2010 № 4 «Про затвердження технічної документації щодо припинення права постійного користування земельними ділянками ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; від 04.08.2010 № 51-76, 80-82, 86-102, 104-108, 110-123, якими надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність фізичних осіб; від 10.09.2010 № 11-33, 37-39, 40-58, 60-73, 80-85, якими затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність фізичних осіб для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, визнано недійсними та скасовано державні акти на право власності на вказані земельні ділянки, а також витребувано з незаконного володіння на користь ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » спірні земельні ділянки загальною площею 61,85 га, у тому числі з незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку площею 9,5838 га з кадастровим номером :03:001:0051.

Однак в процесі вирішення указаного судового спору укладено іпотечний договір № 6120 від 09.10.2012, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 . Згідно цього іпотечного договору ОСОБА_5 виступив майновим поручителем. Далі, до вказаного іпотечного договору протягом 2013-2020 років вносилися зміни (згідно договору про внесення змін та доповнень № 1, серія та номер: 255 від 12.02.2013; договору про внесення змін та доповнень № 2, серія та номер: 3654 від 30.08.2013; договору про внесення змін та доповнень № 3, серія та номер: 4058 від 07.10.2013; договору про внесення змін та доповнень № 4, серія та номер: 4753 від 21.11.2013; договору про внесення змін та доповнень № 5, серія та номер: 918 від 23.07.2015; договору про внесення змін та доповнень № 6, серія та номер: 2954 від 06.10.2020), а 11.11.2020 іпотечний договір розірвано (договору про розірвання іпотечного договору, серія та номер: 3190 від 11.11.2020).

Разом з тим, на виконання згаданого раніше рішення апеляційного суду Київської області від 11.12.2014 у справі № 22-ц/780/6753/14 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_7 26.03.2016 здійснено державну реєстрацію права державної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0051 за ІНФОРМАЦІЯ_7 та права постійного користування нею ж за ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Однак, 29.09.2020 державним реєстратором прав на нерухоме майно ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8 , за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 скасовано запис про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0051 за державою Україна в особі ІНФОРМАЦІЯ_7 за № 13982485 розділу № Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Після цього, за результатами розгляду іншої заяви ОСОБА_5 , 30.09.2020 державним реєстратором ОСОБА_8 скасовано запис про право постійного користування указаною земельною ділянкою за ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за № 13984961 розділу № Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У подальшому, ОСОБА_5 відчужено спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2020 на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яке у свою чергу виступило майновим поручителем (іпотекодавцем) в іпотечному договорі № 185 від 12.02.2021. Державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0051 та посвідчення договору купівлі-продажу цієї ділянки (договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 846 від 01.10.2020) здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , а посвідчення іпотечного договору та реєстрацію іпотеки здійснювала приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .

При цьому, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для скасування відповідних записів слугували ухвала ІНФОРМАЦІЯ_10 від 02.06.2016 у справі 369/256/16-ц, яка залишена у силі ухвалами апеляційного суду Київської області від 01.07.2016 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.11.2016.

Водночас, як вбачається із зазначених рішень, предметом їх розгляду були законність акту та постанови державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_11 , правомірність його дій при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2366 від 16.01.2015 про витребування на користь ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з незаконного володіння ряду земельних ділянок, у тому числі площею 9,5838 га з кадастровим номером :03:001:0051. Натомість будь-які питання щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно зазначеними рішеннями не вирішувались.

При цьому, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.03.2015, якою задоволено позов заступника прокурора ІНФОРМАЦІЯ_6 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , 77 фізичних осіб про визнання недійсними та скасування рішень ІНФОРМАЦІЯ_4 , записів про державну реєстрацію державних актів, та витребування з незаконного володіння відповідачів на користь ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » земельних ділянок, серед яких земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0051 у судовому порядку не скасовувалась та набрала законної сили в установленому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 5 ст. 118 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За вимогами ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі-Закону), заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.

Крім того, пунктом 2 указаної норми законодавства на державного реєстратора покладено обов`язок перевірки документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до п. 8 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно вимог п.п. 3-5 ч. 1 ст. 24 Закону, підставами для відмови в державній реєстрації прав є: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до п.п. 8, 9 ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, слідчий стверджує, що державний реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8 усупереч вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, ст. ст. 2, 10, 18, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не встановивши дійсного власника земельної ділянки, будучи достовірно обізнаним, що надані йому ОСОБА_5 документи (рішення судів), як підставу для здійснення реєстраційних дій, не містять жодних відомостей щодо набуття, зміни або припинення речових прав на спірну земельну ділянку, скасував записи про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0051 за державою Україна в особі ІНФОРМАЦІЯ_12 та про право постійного користування указаною земельною ділянкою за ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », таким чином фактично повернувши указану земельну ділянку у власність ОСОБА_5 .

У подальшому, за версією органу досудового розслідування реєстрація права власності земельною ділянкою за ОСОБА_5 та укладення цивільно-правових угод щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0051, здійснена кримінально-протиправним шляхом.

Після цього, з метою повернення земельної ділянки у державну власність державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 знову зареєстроване право власності на земельну ділянку за ІНФОРМАЦІЯ_7 та право постійного користування за ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », однак ця реєстрація була скасована ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Враховуючи викладене описаний процес вибуття з державної власності та постійного користування ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » земельної ділянки суперечить вимогам статті 14 Конституції України, вимогам земельного законодавства України та законодавства України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та про кримінальну відповідальність.
Так згідно до статті 14 Конституції України Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Статтею 210 Земельного кодексу України угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними.
У зв`язку з викладеним, слідчий обґрунтовує заявлене клопотання необхідністю всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення у зв`язку з чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні оригіналів документів, на підставі яких, повторно, державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено державну реєстрацію права державної власності ІНФОРМАЦІЯ_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0051 та право постійного користування ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » цією ж ділянкою. Вказані документи будуть використані для проведення судово-почеркознавчих експертиз у кримінальному провадженні в якості об`єктів дослідження та зразків для експертизи. Проведення таких експертиз необхідне для ідентифікації осіб, які складали, підписували та видавали документи щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0051.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи підстави і мотиви клопотання, суд вважає за необхідне розглядати клопотання без виклику представника ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку частини 2 ст.163 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що існує реальна загроза знищення документів, тимчасовий доступ до яких просить дозволити слідчий.
Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом шахрайського заволодіння невстановленими особами, за участі державних реєстраторів та приватних нотаріусів державною земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0051 площею 9,5838 га.

У рамках вказаного кримінального провадження, постановою від 26.04.2021 призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо належності підписів у зазначених документах (перелік наводиться) ОСОБА_5 , державному реєстратору ОСОБА_8 , керівникам ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 73-75).
Відповідно до науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені чинним наказом ІНФОРМАЦІЯ_13 від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) для вирішення питань судово-почеркознавчої експертизи експерту необхідно надати оригінали документів. Для проведення почеркознавчих досліджень орган, який призначив експертизу, крім об`єкта дослідження, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку, підпису особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами. Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням. Якщо текст (підпис), що досліджується, виконано друкованими літерами або спеціальним шрифтом, слід по змозі надати вільні зразки аналогічного характеру.

21.04.2021 року слідчий звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом про надання матеріалів реєстраційних справ органу досудового розслідування, проте станом на час звернення із клопотання жодної відповіді не отримав (а.с. 72).

Частиною 2 статті 245 КПК України встановлено, що порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться таку речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно частини 5, 6 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не виключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Враховуючи викладене, а також той факт, що в ІНФОРМАЦІЯ_14 оригінали документів, що необхідні для проведення експертизи, слідчий суддя вбачає наявність достатніх правових підстав для задоволення даного клопотання.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159, 160, 163, 164, 165, 166, 395 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000001 від 05.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України задовольнити.
Надати дозвіл старшому слідчому СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 та слідчим слідчої групи ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення їх оригіналів, а саме: реєстраційних справ, сформованих за результатами вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0051 (записи №№ 39671539, 38468812, 131808, рішення №556654461 від 12.12.2020, 54340415 від 30.09.2020, та інші).

Строк дії ухвали два місяці з дня постановлення ухвали.
Відповідно до частини 1 ст. 166 КПК України, у разі не виконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів оскарженню не підлягають,крім ухвал про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших,за відсутності яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Слідчий суддя ОСОБА_1