Справа № 756/9288/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2021 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0003187 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пятигори Тетіївського району Київської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, не працюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
18.05.2020 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем свого проживання, в квартирі АДРЕСА_2 , де в той же час перебував його син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Того ж дня, приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні кухонної кімнати житлової квартири за вищевказаною адресою, між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, в ході якого, на ґрунті тривалих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання у вигляді смерті, у той же день та час, перебуваючи у приміщенні кухонної кімнати, за вищевказаною адресою, взяв зі столу кухонний ніж із рукояткою чорного кольору, та умисно наніс ним один удар в область розташування життєво-важливих органів, а саме грудної клітини ОСОБА_12 , внаслідок чого останній, пройшовши декілька метрів, вийшов на сходинковий майданчик, та впав на підлогу.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді сліпого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням тканини лівої легені, перикарда та лівого шлуночка, з розвитком крововтрати та шоком, від якого ОСОБА_11 помер на місці.

Тим самим, ОСОБА_4 реалізував свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його визнання вини не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, він проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною та сином, з яким у нього були складні відносини та тривалий час виникали конфлікти на грунті зловживання сином алкоголем. Коли в день, 18.05.2020 року, він прийшов додому, його син був у стані сильного алкогольного сп`яніння, в них почався черговий конфлікт, в ході якого він взяв зі столу кухонний ніж, та наніс ним один удар в грудну клітину сина, внаслідок чого, останній, пройшовши декілька метрів по коридору, вийшов на сходинковий майданчик у під`їзд, та впав на підлогу. Після чого він пішов за сином з квартири, спустився сходами вниз, вийшов з під`їзду, зайшов до найближчого магазину, де купив алкоголь, та пішов додому до свого кума, де разом з останнім вживали, де його і було затримано працівниками поліції. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється, просив суворо не карати. Крім того, суду зазначив, що вдень, до вчинення злочину, спиртного не вживав, випив вже після скоєного разом з кумом, щоб заспокоїти нерви.
Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що вони проживали разом з чоловіком та сином в одній квартирі, між чоловіком та сином неодноразово виникали конфлікти. В день вчинення злочину вона була на роботі, був телефонний дзвінок від сина, з якого вона зрозуміла, що вони з батьком перебувають в квартирі вдвох. Коли ввечері повернулась додому і вийшла з ліфту, син лежав на підлозі сходинкового майданчику. Вона дуже злякалась, почала кликати сусідів, викликала швидку та поліцію, а також зателефонувала чоловікові, з телефонної розмови почула, що він був в магазині і купував спиртне, з приводу сина нічого їй не повідомив. Квартира була зачинена, коли відкрила квартиру, там нікого не було, в коридорі квартири було багато крові, слідів боротьби не було, помітила ніж на кухні та поставила його у підставку, в стресовому стані не помітила, що там були сліди крові. Коли приїхала поліція, вона повідомила їм, що чоловік може бути вдома в кума, після чого працівники поліції поїхали туди і затримали її чоловіка. Цивільний позов не заявляє, просила суд покарати обвинуваченого суворо.
Також, з досліджених судом, у порядку ст.358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку § 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, в їх системному зв`язку, судовим слідством встановлено, що обставини регламентовані ст.91 вказаного Кодексу, є дійсними та доведеними у повні мірі.

Так, з дослідженого судом висновку експерта №011-1992-2020 вбачається, що:

1. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , 1980 р.н., було виявлено: сліпе проникаюче колото-різане поранення грудей: колото-різана рана (рана №1) на передній поверхні грудей зліва, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, зверху вниз, зліва направо; по його ходу ушкоджуються м`які тканини грудей, міжреберні м`язи та плевра на рівні IV міжреберного проміжку по середньо ключичній лінії, через який він проникає в ліву плевральну порожнину, далі по його ходу ушкоджується верхня доля лівої легені в нижній третині, ліва бічна стінка перикарда, передньо-бічна стінка лівого шлуночка над верхівкою, далі він проникає в порожнину лівого шлуночка, де сліпо закінчується. Глибина вищеописаного ранового каналу становить приблизно 13 см.

Враховуючи характер, зовнішній вигляд та локалізацію ушкоджень, забарвлення та інтенсивність крововиливів в ділянках ушкоджень, а також дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції), слід вважати, що: вони були спричинені незадовго (від декількох хвилин до 30-40 хвилин) до настання смерті, виникли від дії колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав П-подібний обушок з одного боку та лезо двосторонньої заточки з протилежного боку (за даними медико-криміналістичного дослідження); мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпечними для життя проникаюче поранення грудей з ушкодженням тканини легені, перикарда та серця, з розвитком крововтрати та шоку), та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

2(1). Смерть ОСОБА_11 , 1980 р.н. настала від сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням тканини лівої легені, перикарда та лівого шлуночка, з розвитком крововтрати та шоку, на що вказують вищеописані ушкодження в п.1, а також наявність лівобічного гематораксу (біля 500 мл темної рідкої крові та біля 300 мл її еластичних темно-червоних згортків), гемо перикарду (біля 25 мл темної рідкої крові та біля 10 мл еластичних темно-червоних згортків); слабке кровонаповнення судин внутрішніх органів з порушенням реологічних властивостей крові; шунтування кровотоку в нирках; набряк-набухання головного мозку.

Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ на момент проведення експертизи трупу, причину смерті, умови та місце знаходження трупа можливо припустити, що вірогідна давність настання смерті може становити біля 12-14 годин до моменту проведення розтину трупа в морзі.

При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа було знайдено етиловий спирт в концентрації 3,03 проміле, яке за життя відповідає сильному алкагольному сп`янінню. (том 3 а.с.78-82).
Дані, регламентовані ст.91 КПК України, встановлені також і з урахуванням висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 року у справі №521/11693/16-к, а саме: судом встановлено, що обставини, визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст.91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст.84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як-то:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0003187 від 18.05.2020 року (том 3 а.с.1),
- протокол огляду місця події тамбуру на 8 (восьмому) поверсі за адресою: АДРЕСА_3 , - від 18.05.2020 року та ілюстративна таблиця до нього (том 3 а.с.4-12),
- протокол огляду місця події коридорного приміщення, яке знаходиться на 8 (восьмому) поверсі за адресою: АДРЕСА_3 , - від 18.05.2020 року та ілюстративна таблиця до нього (том 3 а.с.14-34),
- протокол огляду місця події приміщення моргу КМКБ СМЕ, яке знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Оранжерейна, 9, - від 19.05.2020 року (том 3 а.с.35-37),
- протокол огляду місця події трьохкімнатної квартири АДРЕСА_4 , - від 19.05.2020 року (том 3 а.с.39-41),
- постанова про визнання та приєднання речових доказів від 19.05.2020 року, якою вилучені 19.05.2020 року, за адресою: м.Київ, вул.Малиновського, 2-А, особисті речі підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: чоловічу спортивну кофту сірого кольору, зв`язку чотирьох ключів та магнітний ключ, мобільний телефон марки «Нокіа Х-2» з сім-картою ПрАТ «Київстар», джинси синього кольору, визнано речовим доказом та передано на зберігання в камеру схову Оболонського УП ГУНП в м.Києві (том 3 а.с.42-44),
- постанова про визнання та приєднання речових доказів від 18.05.2020 року, якою вилучені 18.05.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме: гаманець чорного кольору, з банківськими картками, візитницями та копіями паспорту на ім`я ОСОБА_11 , годинник, змиви з правої та лівої руки трупа ОСОБА_11 , два врізних замка від вхідних дверей, два змиви речовини бурого кольору, з підлоги в коридорі, змив речовини бурого кольору з дверей, ніж з речовиною бурого кольору, дерев`яна підставка для ножів з речовиною бурого кольору, два ключі, зв`язка ключів, мобільний телефон «НОМІ», пуста скляна пляшка горілки, шість слідів папілярних узорів визнано речовим доказом та передано на зберігання в камеру схову Оболонського УП ГУНП в м.Києві (том 3 а.с.45-46),
- висновок експерта №081-215-2020, відповідно до якого в шести змивах (об.№№1,2,3,5,6,7) та в зіскобі (об.№4), вилучених з місця події, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, яка могла походити як від потерпілого ОСОБА_11 , так і від гр. ОСОБА_4 (том 3 а.с.53-57),
- висновок експерта №091-197-2020, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту з правої (об.1) і лівої (об.2) рук ОСОБА_4 знайдені клітини букального епітелію (об.1,2), статева належність яких не визначена через непридатність ядер клітин для аналізу. При серологічному дослідженні клітин виявлений антиген А ізосерологічної системи ABO, що не виключає можливості походження клітин як від ОСОБА_4 , так і від ОСОБА_11 . Кров в об.1,2 не знайдена (том 3 а.с.58-62),
- висновок експерта №091-196-2020, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні змивів з правої (об.1) і лівої (об.2) рук ОСОБА_11 виявлено: кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність ядер лейкоцитів. При серологічному дослідженні крови, об.2 виявлений антиген А ізосерологічної системи ABO, що не виключає можливості походження і від ОСОБА_11 і від ОСОБА_4 . Клітини з ядрами, придатними для аналізу в об.1,2 не знайдені (том 3 а.с.63-67),
- висновок експерта №091-195-2020, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні зрізів нігтів з правої (об.1) і лівої (об.2) рук ОСОБА_11 виявлено:

- кров (об.1,2) особи чоловічої генетичної статі;

- пласти клітин багатошарового плаского зроговілого епітелію глибоких шарів шкіри (об.1.2) особи чоловічої генетичної статі, наявність цих клітин вказує на їх травматичне утворення;

- клітини букального епітелію (об.1,2) особи чоловічої генетичної статі.

При серологічному дослідженні крові клітин в об.2 виявлений антиген А ізосерологічної системи ABO, що не виключає можливості проходження, піднігтьового вмісту рук як від ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_4 (том 3 а.с.68-72),

- висновок експерта №091-199-2020, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні клинка (об.1), рукоятки (об.2) кухонного ножа виявлено:

- кров та клітини (об.1) особи чоловічої генетичної статі, регіональна належність клітин не визначена через невиразність їх цито-морфологічних особливостей;

- піт та епітеліальні клітини (об.2) людини, статева і групова належність клітин не визначена через непридатність ядер клітин для дослідження та їх замалу кількість, що виключає подальше дослідження клітин.

Кров в об.2 не знайдена.

При серологічному дослідженні крові системи ABO, що не виключає походження слідів за рахунок ОСОБА_11 .

При серологічному дослідженні дози об.2 виявлений антиген А ізосерологічної системи ABO, що не виключає можливості походження від ОСОБА_4 (том 3 а.с.73-77),

- висновок експерта №061-918-2020, відповідно до якого розповсюджені крововиливи в паренхімі легені, жировій клітковині під перикардом без видимої клітинної реакції. Рихлі маргінальні крововиливи в міокарді в препараті «серце з ушкодженням» без видимої клітинної реакції. Слабке кровонаповнення судин внутрішніх органів з порушенням реологічних властивостей крові. Шунтування кровотоку в нирці. Вогнищевий жировий гепатоз. Набряк-набухання головного мозку з діапедезними субeпeндiмарними крововиливами в стовбурному відділі мозку (том 3 а.с.83-84),

- висновок експерта №17-1/1488 від 10.06.2020 року, відповідно до якого вилучені з внутрішньої сторони дверей кухні в квартирі АДРЕСА_5 сліди пальців рук (руки) з найбільшими розмірами по осях 16х27 мм, 15x21 мм, 24х33 придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), сліди рук (руки) з найбільшими розмірами по осях 15х16 мм, 14х32 мм, 13х18 мм не придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Слід пальця руки з найбільшими розмірами по осях 24х33 мм залишений гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішити чи належать сліди пальців рук (руки) з найбільшими розмірами по осях 16х27 мм, 15x21 мм, гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншій особі, не виявилось можливим, у зв`язку з неповним відображенням дактилоскопічної інформації в наданій на дослідження дактилокарті. Сліди пальців руки (рук) з найбільшими розмірами по осях 16х27 мм, 15x21 мм залишені не гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою (особами) (том 3 а.с.87-97),

- висновок експерта №091-198-2020, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні скляної пляшки (об.1) кров та клітини тканин людини не знайдені. (том 3 а.с.98-100),

- висновок експерта №081-214-2020, відповідно до якого в бурих плямах на трусах (об.1), футболці (об.2), кофті (об.3,4,5) та штанах (об.6,7,8), наданих на дослідження, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, яка могла походити як від потерпілого ОСОБА_11 , так і від гр. ОСОБА_4 (том 3 а.с.101-105),

- висновок експерта №081-218-2020, відповідно до якого на наданих на експертизу спортивній кофті (об.1,2) та джинсових штанах (об.4) вилучених у підозрюваного гр. ОСОБА_4 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген А, що не виключає можливості її походження як окремо від потерпілого гр. ОСОБА_11 або підозрюваного гр. ОСОБА_13 , так і від цих двох осіб разом. В об.3 на спортивній кофті та в об.05-12 на джинсових штанах, наданих на дослідження, кров методом тонкошарової хроматографії не виявлена (том 3 а.с.106-110),

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складений у приміщенні слідчого відділу Оболонського УП ГУНП у місті Києві, о 05-25 годині 19.05.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 було фактично затримано 19.05.2020 року о 03-20 годині в порядку, передбаченому ст.208 КПК України (том 3 а.с.113-117),

- висновок експерта №091-194-2020, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні змивів з правої (об.1) і лівої (об.2) рук гр. ОСОБА_4 виявлені клітини букального епітелію особи чоловічої генетичної статі (об.1,2). Кількість клітин замала для визначення їх групової належності. Кров в об.1,2 не знайдена (том 3 а.с.131-133),

- висновок судово-психіатричного експерта №359, відповідно до якого на період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , 1960 р.н., (на період 18.05.2020р.), він не виявляв будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом в той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 , 1960 р.н., не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 , 1960 р.н., може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В тому числі може предстати перед слідством і судом.

Під час проведення слідчих дій (допиту в якості підозрюваного та інших) ОСОБА_4 , 1960 р.н., за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 , 1960 р.н., застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (том 3 а.с.122-125).

Крім того, судом досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_4 (том 3 а.с.111-112, 126-130) та досліджено в порядку ст.359 КПК відеозапис до протоколу огляду місця події від 18.05.2020 року.
Гарантією виконання органом досудового розслідування вимог ст.9 КПК України є використання всіх джерел доказування, збирання та закріплення кожного доказу у суворій відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону. Порушення вимог закону при отриманні доказу виключає використання останнього, оскільки відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.
В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив зазначені вище докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, і встановив правильність збору стороною обвинувачення та закріплення кожного з них.
Крім того, жодної із передбачених законом обставин для визнання вказаних доказів недопустимими судом не констатовано та в ході кримінального провадження не встановлено, як і порушень фундаментальних прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_4 , гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування та збиранні і оформленні доказів стороною обвинувачення.

Також в судовому засіданні не було встановлено протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілого ОСОБА_11 відносно обвинуваченого, які б могли викликати у ОСОБА_4 стан сильного душевного хвилювання.
В стані необхідної чи уявної оборони обвинувачений не перебував і від потерпілого не захищався, оскільки з боку потерпілого не було ніякого суспільно небезпечного посягання, яке б вимагало негайного відвернення чи припинення з боку обвинуваченого.
Враховуючи обставини справи, спосіб, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку та дії ОСОБА_4 після умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.
В судовому засіданні судом забезпечено дотримання вимог ст.ст.22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки досліджені усі докази, надані сторонами.
Суд, оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_9 , вважає їх послідовними, оскільки, допитана у судовому засіданні, вона давала чіткі та логічні покази, деталізуючи їх, вони повністю відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим доказам. Суд розцінює їх як достовірні, приймає як доказ вини обвинуваченого і вважає, що вони в сукупності з іншими дослідженими судом доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку по справі.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 та наявність в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Кваліфікуючі дії обвинуваченого, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 05.04.2018 у справі №658/1658/16-к.
Зокрема, суд враховує, що кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати також як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає. При цьому суд критично відноситься до зазначеної стороною обвинувачення обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказаний факт не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду будь-якими доказами, та навпаки, був спростований показами потерпілої та обвинуваченого, допитаних у залі суду, які пояснили, що вже після вчинення злочину обвинувачений купував та вживав алкоголь.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується з посередньої сторони, стан здоров`я, спосіб життя; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, думку потерпілої та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю вчиненого злочину, який має найвищий ступінь суспільної небезпеки та призвів до незворотних наслідків у вигляді смерті людини, характеризується абсолютною зневагою до життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю та невід`ємним правом людини, обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст.131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 19.05.2020 року.

Цивільний позов у справі потерпілою не заявлено.
Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають: 8265 гривень 00 копійок за проведення судово-медичної експертизи (висновок №011-1992-2020) та 1634 гривні 50 копійок - судової трасологічної експертизи (висновок №17-1/1488 від 10.06.2020 року) у кримінальному провадженні №0003187. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про долю речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує згідно положень ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання з 19.05.2020 року, зарахувавши попереднє ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі із розрахунку день за день.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовжити тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.
Матеріали кримінального провадження №0003187 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №756/9288/20.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи (висновок №011-1992-2020) в сумі 8265 гривень 00 копійок та судової трасологічної експертизи (висновок №17-1/1488 від 10.06.2020 року) в сумі 1634 гривні 50 копійок.
Речові докази: - чоловічу спортивну кофту сірого кольору, зв`язку чотирьох ключів та магнітний ключ, джинси синього кольору, змиви з правої та лівої руки трупа ОСОБА_11 , два врізних замка від вхідних дверей, два змиви речовини бурого кольору, з підлоги в коридорі, змив речовини бурого кольору з дверей, ніж з речовиною бурого кольору, дерев`яна підставка для ножів з речовиною бурого кольору, два ключі, зв`язка ключів, мобільний телефон «НОМІ», пуста скляна пляшка горілки, шість слідів папілярних узорів, які передано на зберігання в камеру схову Оболонського УП ГУНП в м.Києві, - знищити.
- мобільний телефон марки «Нокіа Х-2» з сім-картою ПрАТ «Київстар», який належить обвинуваченому ОСОБА_4 , та передано на зберігання в камеру схову Оболонського УП ГУНП в м.Києві, - повернути власнику ОСОБА_4 .
- гаманець чорного кольору, з банківськими картками, візитницями та копіями паспорту на ім`я ОСОБА_11 , годинник, які передано на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_9 , - залишити їй.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1