Справа № 453/1612/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/134/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 26 січня 2021 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

вищенаведеною ухвалою задоволено клопотання старшої слідчої СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого начальником Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», в межах строків досудового розслідування, тобто до 4 березня 2021 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 26 січня 2021 року, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалою, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що ОСОБА_7 потребує належного лікування через хворобу хребта, у слідчому ізоляторі він такого не отримує, що підтверджується відповідною медичною документацією.

Вказує на те, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, адже він проживає з родиною у с. Нижнє Синьовидне, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Крім того, ОСОБА_7 визнав вину у вчиненому, попросив пробачення у потерпілої, яка просила його суворо не карати, відшкодував потерпілій шкоду у розмірі 3500 гривень.

Посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_7 відсутні.

При цьому наголошує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, коли буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що в суді прокурором не було доведено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000436 від 4 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

4 грудня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

5 грудня 2020 року слідчим суддею Сколівського районного суду Львівської області щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави, на строк до 1 лютого 2021 року.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Разом з тим, постановою в.о. керівника Стрийської місцевої прокуратури від 22 січня 2021 року строки досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000436 продовжено до 3 місяців, тобто до 4 березня 2021 року.

26 січня 2021 року слідчий СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській оюбласті, за погодженням з начальником Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

26 січня 2021 року ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області задоволено дане клопотання слідчого та продовжено запобіжний захід тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строків досудового розслідування, тобто до 4 березня 2021 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Також слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, зокрема: провести стаціонарне обстеження та проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_11 , який разом із ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Крім того, слідчий суддя врахував тяжкість злочину та обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, а тому підстав вважати застосований запобіжний захід занадто суворим, в колегії суддів немає.

Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, оскільки жодне із перелічених у клопотанні тверджень про ризики не містить посилання на докази здобуті в ході досудового розслідування, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків, з якими пов`язується тримання під вартою, не досліджено можливості обрання менш суворих запобіжних заходів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі твердження про невмотивованість висновків суду щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними.

При цьому колегією суддів не беруться до уваги доводи захисника в частині необхідності лікування ОСОБА_7 , оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» останній має право на медичне обслуговування як особа, взята під варту. З листа начальника Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19) В.Кутового від 8 січня 2021 року вбачається, що у такому надана відповідь в яку установу слід звертатися з медичними питаннями щодо підозрюваного. Даних про те, що ОСОБА_7 звертався за медичною допомогою і йому було відмовлено у наданні такої, колегії суддів не представлено.

Крім того, твердження апелянта про те, що в ОСОБА_7 є на утриманні двоє малолітніх дітей, він має постійне місце проживання, само по собі не може слугувати підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, адже наведені факти не можуть підтверджувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Покликання сторони захисту на те, що підозрюваний відшкодував шкоду, завдану потерпілій, остання пробачила ОСОБА_7 та просила його суворо не карати, також не береться до уваги колегією суддів, оскільки кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 , здійснюється у формі публічного обвинувачення. Крім того, думка потерпілої може враховуватися судом під час призначення особі покарання. Зазначена ж апелянтом обставина відповідно до вимог ст. 178 КПК України, не враховується при застосуванні запобіжного заходу та вирішенні питання доцільності тримання під вартою особи, щодо якої існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя виконав вимоги ст. ст. 177, 178, 182, 183, 199 КПК України, а тому зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Всі інші обставини, згідно з вимогами КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 26 січня 2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4