Справа № 297/2325/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку тримання під вартою
22 квітня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого суддіОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 21.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2020 року до Берегівського районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 21.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Згідно обвинувального акту на початку грудня 2019 року ОСОБА_4 у змові з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за попередньою домовленістю про сприяння за винагороду в незаконному переправленні осіб через державний кордон України зустрів на залізничному вокзалі в м. Мукачево Ісаєва Саід- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Ачхой-Мартан, Ачхой-Мартановського району, Чеченської Республіки, громадянина Російської Федерації, який незаконно потрапив на територію України, та якого в подальшому шляхом надання невстановленого транспортного засобу перевіз до будинку АДРЕСА_1 , де переховував останнього, надавав проживання, харчування та керував його діями, як особою, яка бажає незаконно перетнути державний кордон України, з метою підшукання співучасника (співучасників), в якості провідника, і вичікування слушного часу для переправлення через кордон України до Угорщини.
З метою доведення свого злочинного умислу ОСОБА_4 16.01.2020 року в м. Берегове, за грошову винагороду підшукав та умовив співучасника, в якості провідника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в свою чергу за вказівкою ОСОБА_4 про необхідність для доведення злочину до кінця двох провідників, залучив до злочинної діяльності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали сприяти йому у незаконному переправленні через державний кордон України, раніше приховуваного ним громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 ..
В подальшому, ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_9 у невстановлений слідством час 19.01.2020 року в м. Берегове, по вул. Б.Хмельницького, 4700 Євро, що за курсом Національного банку України становило 126444,10 гривень, разом з невстановленою слідством особою, на легковому автомобілі марки «VOLKSWAGEN», моделі «Golf», сірого кольору, в салоні якого знаходився ОСОБА_9 , попередньо домовившись, підібрав співучасників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими разом прослідували в с. Астей, Берегівського району, де зупинилися на вказаному автомобілі поблизу міжнародного автомобільного пункту пропуску «Лужанка».
Тоді, біля 18:30 години ОСОБА_4 передав для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли з ним за попередньою змовою та його вказівками, ОСОБА_9 .. Після цього останні, шляхом надання вказівок та порад, через поле у напрямку 187-188 прикордонних знаків ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований біля АДРЕСА_2 , направляли і супроводжували, з метою уникнення прикордонних нарядів, вказаного громадянина Російської Федерації, до державного кордону України з Угорщиною. Далі, переправили останнього, через загороджувальний паркан з метою незаконного потрапляння на територію Угорщини, де о 01:30 годині на околиці населеного пункту Берегдороц всі троє були затримані нарядом прикордонної поліції Угорщини.
22 квітня 2021 року до початку судового засідання прокурор Берегівської місцевої прокуратури подав до суду письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб із визначенням розміру застави у розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 170 250 (сто сімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень, оскільки строк дії якого спливає 09.05.2021 року, тобто по 05 липня 2021 року. У разі звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:
1)прибувати до суду за першою вимогою прокурора або суду;
2)не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу прокурора або суду.
Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду не відпав, оскільки останній під час досудового розслідування знаходився у розшуку.
Своє клопотання прокурор мотивував тим, що 12 травня 2020 року слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
22 травня 2020 року ОСОБА_4 був оголошений в розшук так як по місцю свого проживання останній був відсутній, а також його місцезнаходження органу досудового розслідування було невідоме.
Під час досудового розслідування ОСОБА_4 було достовірно відомо про наявність відносно нього кримінального провадження та підозри у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема про таке свідчить повідомлення дружини ОСОБА_11 на спецлінію 102 від 26.06.2020 року про те, що слідчий Берегівського ВП безпідставно переслідує її чоловіка, а також факт укладення угоди про надання правової допомоги останньому у даному кримінальному провадженні адвокатом ОСОБА_12 від 19.05.2020 року.
24 вересня 2020 року місце знаходження ОСОБА_4 було встановлено та при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , останній був затриманий працівниками поліції та досудове розслідування у кримінальному провадженні було відновлено.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб із визначенням розміру застави. Прокурор пояснив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, під час досудового слідства був оголошений в розшук, що свідчить про те, що він може в подальшому переховуватися від суду, у зв`язку з чим відносно нього необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які б підтверджували необхідність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .. При цьому, сторона обвинувачення посилається на докази, які були надані при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та не надає жодного нового доказу на підтвердження наявності ризику переховування обвинуваченого від суду. Крім цього, захисник вважала, що запропонований прокурором розмір застави є максимально великим щодо тяжкого злочину, яка є неприйнятною для обвинуваченого з урахуванням того, що він більше шести місяців уже утримується під вартою, його дружина не працює та на його утриманні є троє дітей.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника і просив провести судове засідання 22.04.2021 року без захисника ОСОБА_12 у зв`язку із зайнятістю останнього у інших судових засіданнях по місцю його проживання.
Захисник ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про місце, дату і час розгляду справи.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
10 березня 2021 року в судовому засіданні ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням розміру застави у розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 170 250 (сто сімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень, тобто по 09 травня 2021 року.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France ), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Водночас практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Між цим, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Із долучених, захисником ОСОБА_12 , в підготовчому судовому засіданні свідоцтв про зміну імені вбачається, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 23 вересня 2014 року змінив своє прізвище та ім`я на « ОСОБА_14 », а 09 червня 2017 року ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 змінив своє прізвище та ім`я на « ОСОБА_16 ».
Крім того, із вимоги УІАП ГУНП в Закарпатській області від 08.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 був засуджений 24.12.2009 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі та позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Так, судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню судовий розгляд ще не закінчено, ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 втрачає силу 09.05.2021 року, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Зокрема, ризик щодо переховування обвинуваченим ОСОБА_4 від суду підтверджується тим, що останній перебував у розшуку під час досудового розслідування; неодноразово змінював своє прізвище та ім`я, що в подальшому може продовжувати робити; за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, раніше судимий, що підтвердив і сам обвинувачений в попередньому судовому засіданні.
Отже, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і він продовжує існувати.
З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки суд вважає, що продовжений щодо ОСОБА_4 10.03.2021 року Берегівським районним судом запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити на 60 днів з визначенням застави у розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 170 250 (сто сімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень, тобто по 21 червня 2021 року.
При цьому, суд вважає, що в разі внесення обвинуваченим застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до суду за першою вимогою прокурора або суду;
2) не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу прокурора або суду.
Керуючись ч. 1 ст. 177, ч. 3 ст. 331, ст.ст. 363, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцю с. Верхнє Студене, Міжгірського району, Закарпатської області, мешканцю АДРЕСА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_5 , громадянину України, строк тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 170 250 (сто сімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень, тобто по 21 червня 2021 року.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_4 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою прокурора або суду;

2) не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу прокурора або суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1