Справа № 286/1135/21
У Х В А Л А
Провадження № 1-кс/286/180/21

01 квітня 2021 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

В заявленому 31.03.2021 року до слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області клопотанні слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Tecno», в корпусі золотистого кольору, емеі: НОМЕР_1 , який упаковано в спец пакет № SUD1050602 згідно правил пакування речових доказів; мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі чорного кольору, який упаковано в спец пакет № ЕXP0302220 згідно правил пакування речових доказів; банківську картку «ПриватБанк Visa Gold» № НОМЕР_2 та банківську картку «Приватбанк Карта для виплат» № НОМЕР_3 , які упаковано в спец пакет № 4471878, згідно правил пакування речових доказів, які були вилучені в ході проведення обшуку житла, за адресою: АДРЕСА_1 ; клопотання мотивоване тим що, вказані речі можуть бути знаряддям вчинення злочину, засобом зв`язку та передавання інформації, яка має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, а тому є підстави вважати, що вони можуть бути втрачені.

Відповідно до статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч.1). У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинувачем або засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.2).

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора, цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Заявлене слідчим клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст.171 КПК України, оскільки у ньому не зазначено: 1) мету накладення арешту майна відповідно до положень ст.170 КПК України; 2) власника майна, яке належить арештувати чи особи у володінні якої знаходяться майно, яке належить арештувати, документів, що підтверджують право власності на майно, яке належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим або засудженим, третіми особами таким майном; 3) у прохальній частині клопотання не зазначено способу арешту майна, виходячи із змісту ч.1 ст.170 та п.4 ч.5 ст.173 КПК України (заборона, обмеження розпорядження або користування майном).

Крім того, до матеріалів клопотання не додано копії вмотивованої постанови прокурора про доручення здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження органу досудового розслідування - слідчому відділенню ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 14.04.2000 року у справі № 761/34909/17 суд зазначив, що ураховуючи положення ст.87 КПК, здійснення досудового розслідування не уповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Відтак, докази отримані в результаті відповідних слідчих дій за ухвалою слідчого суді винесеної з порушенням територіальної юрисдикції можуть бути визнані недопустимими відповідно до ст.87 КПК України.

У відповідності до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема законність та диспозитивність.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відтак, керуючись ст.ст.171, 172, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Повернути клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1