Справа № 750/3147/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/163/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

дізнавача - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

власника майна ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання дізнавача відділу дізнання Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 25 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000852.

Накладено арешт на майно ОСОБА_11 , а саме на автомобіль марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , синього кольору, що належить їй згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03 жовтня 2019 року та заборонено їй розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя вказав, що транспортний засіб, зазначений у клопотанні дізнавача, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, тому може бути використаний як доказ злочину і відповідає критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, з метою збереження речового доказу, належне ОСОБА_11 , майно, підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_10 була подана апеляційна скарга в якій вона просить скасувати її частково, постановити нову ухвалу, якою скасувати заборону користування автомобілем. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що її не було повідомлено про час та місце судового розгляду. Вважає, що висновки суду про відповідність автомобіля критеріям визначених ст.. 98 КПК України є незаконними з огляду на те, що транспортний засіб не був знаряддям вчинення злочину, оскільки не використовувався для виконання об`єктивної сторони кримінального проступку, передбаченого ст.. 290 КК України. Апелянт вважає, що знаходження автомобіля на штраф майданчику призводить до його фактичного псування і позбавлення її права користування власністю, як захід забезпечення кримінального провадження порушує її право власності. Крім того, зазначає, що номер двигуна не зазначається в реєстраційних документах, оскільки він являється запчастиною, яку можна замінити.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_10 та її представника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, відділом дізнання Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000852 від 25 березня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

За результатами проведеного огляду місця події від 25 березня 2021 року автомобіль марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , синього кольору вилучений та поміщений на спеціальний майданчик тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів ГУНП в Чернігівській області, за адресою: м. Чернігів, пров. Вокзальний, 17. Також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 03 жовтня 2019 року.

26 березня 2021 року постановою дізнавача відділу дізнання Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, вищевказаний автомобіль марки визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання обґрунтовано встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховано правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказували на вчинення кримінального правопорушення, прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, суд першої інстанції мотивував таку необхідність саме тим, що слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і застосування обмежувальних заходів у даному кримінальному провадженні застосовано з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а ч. 3 цієї статті зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням вказаних обставин, з огляду на те, що транспортний засіб, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального проступку та може бути використаний як доказ злочину і відповідає критеріям, встановленим у ст.98 КПК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків слідчого суді не спростовують.

Посилання в апеляційній сказі про те, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся без власника майна, є безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_9 , за аналогічною адресою вказаною останньою в апеляційної скарзі, було направлено повідомлення про час та місце судового розгляду, тобто було вжито заходів для повідомлення власника майна згідно даних, які малися у розпорядженні суду, а її неприбуття в судове засідання не перешкоджало слідчому судді розглянути клопотання слідчого в обмежені строки визначені законодавством.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає і не наведені такі дані в апеляційній скарзі.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що вирішуючи питання про забезпечення зберігання арештованого майна дізнавачем, слідчий суддя належним чином не врахував співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірно обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що транспортний засіб необхідно до вирішення справи по суті або набрання законної сили вироком суду, передати на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_9 , тобто обрати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Таким чином, колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна необхідно змінити.

Крім того, в ході апеляційного розгляду колегією суддів було встановлено, що у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали одноразово помилково зазначено дані іншого автомобіля марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 . Однак з матеріалів та зі змісту самої ухвали слідчого судді вбачається, що судовий розгляд було проведено щодо вирішення питання про накладення арешту на автомобіль марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , синього кольору.

Колегія суддів вважає, що наведене не є таким порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства, яке б як наслідок, потягло за собою скасування винесеного рішення оскільки є опискою, допущеною судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, прізвища особи тощо) або які мають технічний характер.

Зі змісту ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2021 року вбачається, що при складанні тексту ухвали були допущені описки, які підлягають виправленню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2021 року, якою задоволено клопотання дізнавача відділу дізнання Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 25 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000852 про арешт майна змінити.

Виключити з резолютивної частини ухвали слідчого судді вказівку про забезпечення зберігання арештованого майна дізнавачем відділу дізнання Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_7 .

Передати ОСОБА_9 на відповідальне зберігання, автомобіль марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , синього кольору.

В іншій частині ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2021 року - залишити без змін.

Рекомендувати суду першої інстанції виправити описку в порядку ст. 379 КПК України, допущену в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3