Провадження №1-кп/760/1548/21
Справа № 760/3165/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 ,Ю ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.364, ч.1 ст.357 та ч.2 ст.367 КК України, про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та скасування арешту на майно,
встановив:

до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000986 від 01.10.2014 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 357 КК України, та обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000483 від 21.02.2017 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, які були ухвалою суду об`єднані в одне провадження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та скасувати накладений ухвалою Печерського районного суду

м. Києва від 25.11.2014 у справі № 757/34942/14-к арешт на майно останнього у вигляді грошових коштів в сумі 420 000 доларів США.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор частково погодився із таким клопотанням, а саме заперечив щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.364 КК України оскільки вважає, що десятирічний строк притягнення останнього до кримінальної відповідальності не сплинув, а тому грошові кошти у сумі 420 000 доларів США (у рамках цього провадження) не підлягають поверненню.

Вислухавши сторони кримінального провадження, перевіривши наявні в суді матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Обвинувачений ОСОБА_7 цілком зрозумів свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України з нереабілітуючих підстав, а також наслідки закриття кримінального провадження з цих підстав.

Згідно з обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0000986 від 01.10.2014 ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, а також ч. 1 ст. 357 КК України, тобто заволодіння офіційним документом шляхом зловживання особи своїм службовим становищем, а також умисному приховуванні офіційного документу, вчинені в інших особистих інтересах.
Згідно з обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000483 від 21.02.2017 ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, тобто невиконання або неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частиною першою статті 285 КПК України передбачено що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України).
Так, в межах обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000986 від 01.10.2014 ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364 КК України.

Частиною 3 статті 68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Санкція ч.2 ст.364 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, з урахуванням ч.3 ст. 68 КК України максимальний строк покарання у виді позбавлення волі за вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364 КК України, становить чотири роки, тобто строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності сплинули.

Таким чином, з огляду на ч.4 ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364 КК України.

Крім цього, відповідно до обвинувального акта № 0000986 від 01.10.2014, ОСОБА_7 обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, санкцією якої передбачено максимальне покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років.
Згідно з ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність) за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Отже, інкриміноване ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 357 КК України кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, а тому строк давності за ст. 49 КК України щодо нього становить п`ять років, тобто закінчився.
По обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, суд враховує, що санкцією цієї статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого, тобто не є тяжким, а тому строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності теж сплинули.

Частиною 3 статті 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, оскільки судом встановлено що з дня, станом на який ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 357 та ч.2 ст.367 КК України, сплинув строк притягнення його до кримінальної відповідальності, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.
Крім того судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2014 у справі № 757/34942/14-к накладено арешт на майно ОСОБА_7 , а саме на грошові кошти в сумі 420 000 доларів США (4 200 банкнот номіналом по 100 доларів США кожна) вилучені в ході проведення 24.11.2014 обшуку орендованого ОСОБА_7 індивідуального сейфу у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ, проспект Червонозоряний (Валерія Лобановського), 9/1).
Частиною першою статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Судом встановлено, що жодне з діянь, що інкримінуються ОСОБА_7 , не спричинили будь-якої матеріальної шкоди, а також не містять санкцій у вигляді конфіскації майна.
В матеріалах справи також наявний Наказ Міністра оборони України № 70 від 01.09.2014 згідно з яким обвинуваченого ОСОБА_7 призначено на посаду директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, який звільнився 14.10.2014 за власним бажанням.

Дані факти свідчать що вилучені з індивідуального (банківського) сейфу кошти були розміщені ОСОБА_7 ще задовго до призначення його на посаду директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, а відповідно вказані кошти не могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 та/або бути доходами від його діяльності, призначатися (використовуватися) для схиляння ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення інкримінованого кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що арешт на зазначене майно не скасовано, а кримінальне провадження підлягає закриттю, суд, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, приходить до висновку, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2014 у справі № 757/34942/14-к підлягає скасуванню, а грошові кошти в сумі 420 000 доларів США (4 200 банкнот номіналом по 100 доларів США кожна) поверненню ОСОБА_7 .
Керуючись ст. 350 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -
у х в а л и в:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 357 та ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а об`єднане відносно нього кримінальне провадження (№0000986 від 01.10.2014 та №0000483 від 21.02.2017) закрити.

Скасувати арешт на майно у вигляді грошових коштів у сумі 420 000 (чотириста двадцять тисяч) доларів США (4 200 банкнот номіналом по 100 доларів США кожна), накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2014 повернути ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1