Справа № 369/2842/19
Провадження № 1-кп/369/908/21
В И Р О К
іменем України
18.05.21 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження № 00006905 від 05.12.2018 року

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, незаміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

26.11.2018 року близько 23 години ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрала належні ФОП ОСОБА_5 продукти та напої загальною вартістю 686,67 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, завдавши цим потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 686,67 грн.

Крім того, 04.12.2018 року близько 16.40 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагалась таємно викрасти належні ФОП ОСОБА_5 продукти загальною вартістю 318,72 грн.

Проте, виконавши всі дії, яка вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, пройшла касову зону магазину та направилась до виходу, проте була зупинена працівниками охорони.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнала та пояснила, що дійсно вкрала продукти, оскільки не мала заробітку, а коли вдруге намагалась вчинити крадіжку, її затримали охоронці. У вчиненому щиро розкаялась.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченої, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як замах на крадіжку, вчинений повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, за ч. 2 ст. 185 КК України до нетяжких злочинів, ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 , яка зробила належні висновки зі своєї протиправної поведінки, за вчинений кримінальний проступок за ч. 1 ст. 185 КК України слід призначити покарання у межах санкції статті на момент його вчинення у виді громадських робіт, за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України у межах санкції статті на момент його вчинення у виді обмеження волі, з призначенням остаточного покарання за принципами ст. 70 КК України.

Разом з тим, суд вважає, що обвинувачене ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного остаточного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання останньої можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази продукти, які передані ФОП ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1