ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/414/21 Справа № 707/663/20 Категорія: ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000114 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яснозіря Черкаського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого різноробочим у СТОВ «ім.Шевченка», одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , з погашеною судимістю,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.317 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.309 КК України 3 місяці арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Обрано, до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту із зали суду. Строк відбування покарання обчислюється з моменту взяття під варту 09.04.2021.

Вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів по справі на суму 5181,33 грн.

В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів ,-

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він, перебуваючи в невстановленому в ході слідства місці, у невстановлений час, діючи із прямим умислом (усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання), незаконно придбав, а саме нарвав та зберігаючи при собі переніс до місця свого проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , верхівкові частини рослин коноплі, які в подальшому висушив. Після чого, шляхом подрібнення частини висушених рослин коноплі незаконно виготовив наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому незаконно зберігав в гаражному приміщенні за місцем свого проживання.

30.01.2020 в період часу з 20 год. 00 хв. по 23 год. 59 хв., проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_7 , тобто в будинку АДРЕСА_1 , в результаті якого в приміщенні гаража, на ящику, який знаходився на підлозі в приміщенні гаража вилучено верхівкову частину речовини рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № 2/233 від 05.02.2020, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,30 г.; пластиковий контейнер білого кольору, всередині якого знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 2/230 від 13.02.2020, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 16,85 г.; на підвіконні приміщення гаража виявлено та вилучено суху речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 2/235 від 14.02.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 14,84 г. Загальна маса вилученого в ході обшуку особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс у перерахунку на суху речовину становить 31,99 г., яку ОСОБА_7 незаконно зберігав, без мети збуту.

Він же, 30.01.2020 близько 19 год. перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні гаража, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно, (усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання), надав місце та організував сприятливі умови для незаконного вживання наркотичних засобів, безпосередньо в приміщенні власного гаража, де 30.01.2020, в період часу з 19 год. по 20 год. 00 хв. спільно з ОСОБА_9 , 1988 р.н., за допомогою саморобного пристрою, що складається з двох частин металевих ємностей останній вжив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, до моменту їхнього викриття працівниками поліції під час проведення обшуку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.307 незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту та відповідно ч.1 ст.317 КК України надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Суд першої інстанції на основі досліджених в судовому засіданні доказів визнав ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України та призначив йому покарання: - за ч.1 ст.317 КК України 3 роки позбавлення волі; - за ч.1 ст.309 КК України 3 місяці арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Не погоджуючись з вироком суду, вважаючи, що при його винесені судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду не відповідають обставинам кримінального провадження № 0000114 відповідно до п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 09.04.2021 скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинним у скоєнні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що обставини того, що 30.01.2020 до засудженого ОСОБА_7 приїздив ОСОБА_9 , який запропонував покурити канабіс, базуються на свідченнях тільки самого ОСОБА_9 , який в подальшому змінив свої покази, погіршуючи стан ОСОБА_7 , крім показів ОСОБА_9 суд першої інстанції не дослідив жодного доказу даних обставин. Тобто, зазначені обставини суд вважав доведеними помилково.

Крім того, обставини, зазначені у вироку під час проведення обшуку в гаражі ОСОБА_7 30.01.2020 базуються на свідченнях декількох свідків, які плутаються в показах, покази яких відрізняються, а саме, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Також судом не взято до уваги та зовсім не досліджено той факт, що під час проведення обшуку в гаражі ОСОБА_7 . 30.01.2020 ОСОБА_9 , частково заховавшись від відеокамери вийняв з кишені та викинув на підлогу декілька предметів.

Судом першої інстанції у вироку також зазначено цілий ряд перелік висновків експерта, які просто називають кількість речовин та наявність відбитків папілярного малюнку, натомість не конкретизують на яких саме предметах були знайдені такі відбитки.

Вважає, що суд першої інстанції не міг прийняти як належний та допустимий доказ протокол обшуку, оскільки доказів проведення технічної фіксації засідання, на якому слідчим суддею винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку по справі № 712/880/20 надано не було, що є недопустимим доказом.

Зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги жодної пом`якшуючої обставини вини ОСОБА_7 , який визнав частину речей знайдених під час обшуку своїми, жодного разу не намагався переховуватися або заважати ходу досудового розслідування та судового розгляду, характеризується як порядна особа, сумлінний працівник і є батьком малолітньої дитини, добровільно пройшов курс лікування від наркоманії, а тому повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності згідно з ч.4 ст.309 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думки захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі з наведених в них мотивів, прокурора ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних вимог захисника обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказаних вимог процесуального закону суд першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню належним чином дотримався.

З матеріалів провадження вбачається, що суд провів розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК України у межах висунутого обвинувачення згідно з обвинувальним актом, дотримуючись принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Ретельно перевіривши всі зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_7 було висунуто обвинувачення, суд навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом та оцінених відповідно до вимог ст.94 КПК України.
Перевіривши, в межах повноважень наданих ст.404 КПК України, обставини, встановлені під час кримінального провадження, колегія суддів вважає, що будь-які підстави, передбачені ст.409 КПК України для скасування вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 09.04.2021, на чому наполягає сторона захисту, відсутні.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість визнав частково та показав, що до нього приїздив періодично ОСОБА_14 , з яким вони вживали канабіс. 30.01.2020 року ОСОБА_14 приїхав до нього у ввечері, близько 19:30 години і запропонував покурити у нього привезений з собою наркотичний засіб канабіс. Вони пішли до приміщення гаражу в домоволодінні, де проживає обвинувачений та покурили там канабіс. Відразу після того до гаражу зайшли працівники поліції.

Також ОСОБА_7 пояснював, що вилучену під час обшуку пластикову пляшку з канабісом підкинули працівники правоохоронних органів. Ті наркотичні засоби, що лежали на вікні були ОСОБА_7 . В пакетику були не його наркотики, їх привіз ОСОБА_14 . При цьому, обвинувачений визнав свою вину щодо тих наркотичних засобів, які нарвав на болоті, і які лежали на підвіконні. Решта належала ОСОБА_14 . «Бульбулятор» належить обвинуваченому. Він виготовив його разом з ОСОБА_14 .

На думку сторони обвинувачення, винуватість ОСОБА_7 у інкримінованих йому злочинах, за наведених в обвинувальному акті фактичних обставин провадження, доводиться показаннями свідків та зібраними під час досудового розслідування письмовими доказами.

Під час судового розгляду свідок ОСОБА_15 показала, що 30 січня вона була в хаті. Ввечері вона була з дитиною. Коли приїхав ОСОБА_16 , чоловік пішов з ним до гаражу. Через деякий час до хати зайшли працівники поліції та почався обшук. Все фіксували на камеру. Чоловік вживав наркотики, але обіцяв, що кине. Вживав не часто, а як почав ОСОБА_14 їздити. Вони ходили кудись. Після відвідин ОСОБА_14 , чоловік вів себе дивно. У чоловіка наркотичних засобів свідок не бачила. В гаражі вони раніше не курили.

Допитаний судом свідок ОСОБА_17 показав, що працює різноробочим в ТОВ «Пономар». ОСОБА_14 знає зі школи. Свідок пояснив, що вживав коноплю разом з ОСОБА_14 на полюванні, але не дуже часто.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 30 січня 2020 року, близько 19:20 години був з товаришем у с.Яснозіря Черкаського району, підійшли працівники поліції та попросили бути понятим. Вони поїхали до якогось подвір`я, зайшли в двір та пішли до гаражу. Там був ОСОБА_18 з товаришем. В гаражі знайшли пакет з травою та рушницю. Крім того трава була на вікні. Був порошок. Була пляшка для куріння. Все упакували в пакети. Неділя погодився, що речовина його. Іншого свідок не пам`ятає. Проводився обшук будинку, але всі речі вилучалися в гаражі. Неділя і його знайомий були з ними. Свідок зайшов в гараж разом з працівниками поліції. Свідок не бачив як товариш ОСОБА_18 викидав речі з кишені. Про круглу банку білого кольору ОСОБА_18 сказав, що вона не його. Про пакет сказав, що не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він є працівником поліції. Зимою 2020 року працівники поліції у с.Яснозір`я зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_18 . Зайшли до гаражу разом з понятими, і провели обшук, в ході якого знайшли коноплю та пристрій для куріння, які вилучили. В пляшці був запах коноплі. Неділя говорив, що вживає сам коноплю і зберігає для власного вживання. Як товариш ОСОБА_18 викинув речовину свідок не бачив. Частину речовини ОСОБА_18 не визнавав.

Допитаний судом свідок ОСОБА_12 показав, що є працівником поліції. В кінці січня 2020 року у них була ухвала про проведення обшуку у Неділі. Вони туди приїхали з понятими. Зайшли по адресу, там був ОСОБА_18 та інший чоловік. Велася відеозйомка. В гаражі провели обшук і знайшли пакет з травою. Біля нього знаходився саморобний пристрій для паління. Вилучили колбу та коноплю, і рушницю. А також залишки порошкоподібної речовини білого кольору. Неділя пояснив, що зберігав вказані речі для власного вживання. Одразу зайшли з понятими, які сказали, що запах вживання коноплі серйозний. Ознаки вживання наркотичного засобу були, а саме запах та дим.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що є працівником поліції. В кінці січня надійшла інформація про те, що ОСОБА_18 курить коноплю в гаражі з друзями. Вони виїхали за адресою і зайшли до приміщення, де провели обшук. Поняті були з ними. Все відбувалося в приміщенні гаражу. ОСОБА_20 був привідкритий, там було світло і запах коноплі. В гаражі стояв «бульбулятор». Неділя пояснив, що ремонтував автомобіль. Вилучили «бульбулятор» та згортки з речовиною зеленого кольору.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 показав, що він з ОСОБА_7 знайомий давно. Перебуває у дружніх відносинах. Ввечері 30 січня 2020 року свідок їхав з м.Канева до м. Черкаси, і вирішив заїхати до обвинуваченого у с. Яснозіря. Вони поспілкувалися про рибалку, і зайшли в гараж розтопити грубу. ОСОБА_21 запропонував покурити невідому речовину, на що свідок погодився. Курили через дві металеві пляшки. Підкурював ОСОБА_21 . Свідок пристрій до рук не брав. Через 10 хвилин зайшли працівники поліції з понятими та провели обшук. ОСОБА_14 показав, що з кишені він не викидав наркотичний засіб, а чому на пакеті відбитки слідів його пальців рук він не знає.

Допитаний свідок ОСОБА_22 суду показав, що він був запрошений працівниками поліції, 30 січня 2020 року, для участі в обшуку в якості понятого, в с.Яснозіря, Черкаського району. Ввечері, разом з працівниками поліції, він зайшов до домоволодіння, а звідти до гаражу. Там знаходився ОСОБА_7 , зі своїм товаришем, які вживали марихуану. Працівники поліції під час обшуку проводили відеозйомку.

З наданих стороною обвинувачення суду першої інстанції письмових доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні, встановлено наступне.

Згідно протоколу обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 (дозвіл на обшук надано на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2020 року), в ході обшуку виявлено та вилучено речовину рослинного походження з підвіконня; 2 частини металевих пляшок з нашаруванням речовини білого кольору; 3 пластикові картки з нашаруванням речовини бурого кольору; грошові купюри в кількості 3 шт., номіналом 1 грн.; металевий предмет зовні схожий на мисливську рушницю; поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору; пластиковий контейнер білого кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору; наперсток; верхівкову частину рослини; сліди папілярних узорів.

Відповідно до висновку експерта від 19.02.2020 №1/272, сліди пальців рук розмірами 18х33 мм, 21х57 мм, 17х22 мм придатні для ідентифікації за ними особи, що їх залишила. Слід розмірами 18х33 мм залишений мізинним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , слід розмірами 21х57 мм залишений мізинним пальцем правої руки ОСОБА_7 , слід розмірами 17х22 мм залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_7 та слід розмірами 13х23мм залишений безіменним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 .

За висновком експерта від 05.02.2020 №2/233, речовина рослинного походження зеленого кольору, яка надана на дослідження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса висушеного наркотичного засобу становить 0,30 г.

Згідно висновку експерта від 13.02.2020 №2/230, згідно якого подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка надана на дослідження в суміші, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Насіння рослин, яке надане на дослідження в суміші, є дозрілим насінням рослин роду коноплі, яке до наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів на відноситься. Маса наркотичного засобу канабісу в перерахунку на суху речовину становить 16,85 г.

Відповідно висновку експерта від 12.02.2020 №2/234, на внутрішній поверхні наперстку, наданому на експертизу, виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено екстракту канабісу. Маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 0,043г.

За висновком експерта від 12.02.2020 №2/231, на внутрішній частині металевих пляшок, наданих на експертизу, виявлено нашарування особливо небезпеченого наркотичного засобу, обіг якого заборонено екстракту канабісу. Маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 0,148 г.

Відповідно до висновку експерта від 14.02.2020 №2/235, подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка надана на дослідження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу в перерахунку на суху речовину становить 14.84 г.

Згідно висновку експерта від 16.03.2020 №2/327, в змивах з картонної коробки з логотипом «Dirol»; пластикової картки «Lifecell» та купюрі номіналом 1 грн. за №УЄ9223560, яка згорнута в трубку наркотичні засоби, психотропні речовини чи прекурсори в межах чутливості проведеного методу дослідження не виявлені. В змивах з пластикової картки «Екстра сервіс»; пластикової картки «Фуршет», купюри номіналом 1 грн. за №УИ3031301, яка згорнута в трубку; купюри номіналом 1 грн. за № ЕЄ8024157, яка згорнута в трубку та відрізу склад круглої форми виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Загальна маса амфетаміну в змивах складає 0,000620 г.

Крім того, місцевим судом досліджено первинний носій з записом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 .

Дій обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та відповідно за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, відповідає встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження і колегією суддів визнається правильною.

Судом першої інстанції, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, який частково визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, щиро не розкаявся, вчинив кримінальні правопорушення в стані наркотичного сп`яніння, тривало вживає наркотичні засоби, надає особам приміщення для їх вживання, має сім`ю з малолітньою дитиною, яка може спостерігати «негативну» поведінку батька і сприймати його дії як приклад для наслідування, призначено ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч.1 ст.317 КК України 3 роки позбавлення волі; ч.1 ст.309 КК України 3 місяці арешту та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

З огляду на наведене, призначене ОСОБА_7 покарання колегія суддів вважає справедливим, таким, що сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи апеляційні вимоги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про допущення судом першої інстанції неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду обставинам кримінального провадження, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст.ст.409, 410, 411 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у удовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, тобто таке порушення, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, зокрема, якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Як на підставу для скасування вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 09.04.2021, сторона захисту посилається на те, що крім показів ОСОБА_9 , який в подальшому змінив свої покази, суд першої інстанції не дослідив жодного доказу обставин кримінального провадження, тоді як свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 плутаються в показах, покази яких відрізняються.

В свою чергу із оскаржуваного вироку місцевого суду вбачається, що під час розгляду даного кримінального провадження судом, крім свідка ОСОБА_9 , також були допитані свідки: ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , при цьому суд, вважав їх достовірними, дав належну та вмотивовану оцінку показам зазначених свідків, також зазначивши щодо часткової невідповідності обставинам справи показів свідка ОСОБА_9 , а тому зазначенні твердження апелянта є неспроможними.

Доводи апелянта про те, що судом не взято до уваги та зовсім не досліджено той факт, що під час проведення обшуку в гаражі ОСОБА_7 . 30.01.2020 ОСОБА_9 , частково заховавшись від відеокамери вийняв з кишені та викинув на підлогу декілька предметів є безпідставними, оскільки вони були предметом розгляду суду першої інстанції та яким надана відповідна правова оцінка.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 також посилається на те, що судом першої інстанції у вироку зазначено цілий ряд перелік висновків експерта, які просто називають кількість речовин та наявність відбитків папілярного малюнку, натомість не конкретизують на яких саме предметах були знайдені такі відбитки.

В свою чергу, з врахуванням висновок експерта від 19.02.2020 №1/272, вважаю зазначені доводи неспроможними, так як згідно даного висновку, ідентифіковано сліди пальців особи, що їх залишила, зокрема, ОСОБА_7 .

Дані докази місцевим судом визнано належними та допустимим у розумінні норм КПК України.

Не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не міг прийняти як належний та допустимий доказ протокол обшуку, оскільки доказів проведення технічної фіксації засідання, на якому слідчим суддею винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку по справі № 712/880/20 надано не було, що є недопустимим доказом, так як стороною захисту на підтвердження даних доводів не надано жодних доказів.

Не можуть бути самостійною підставою для скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає критеріям ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості, характеризуючи дані особи ОСОБА_7 .

Крім того, місцевий суд вирішуючи питання з приводу можливості застосування судом ст.75 КК України, при призначенні покарання, та звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання, із встановленням іспитового строку, врахував перелік його характеризуючи даних, на підставі яких, прийшов до правильного висновку, що звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням не матиме наслідком виправлення особи від девіантної поведінки.

Також судом зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 не просив застосувати до нього ст.75 КК України.

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 також посилався, що ОСОБА_7 пройшов курс лікування від наркоманії, а тому повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності згідно з ч.4 ст.309 КК України.

В свою чергу із оскаржуваного вироку вбачається, що зазначені доводи були предметом розгляду суду першої інстанції та належним чином оцінені.

Зокрема, судом оцінено довідку з КНП «ЧОНД Черкаської обласної ради» від 03.08.2020 №01-34/937, згідно якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28.07.2020 по 02.08.2020 перебував на обстеженні та лікуванні в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» з приводу залежності від каннабіноїдів та отримав протинаркоманічне лікування.

Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції було допитано лікаря ОСОБА_23 , який пояснив, що він є завідувачем першого відділення КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради». ОСОБА_7 дійсно перебував на лікуванні в КНП «ЧОНД ЧОР» з приводу залежності від каннабіноїдів, однак ОСОБА_23 не був його лікуючим лікарем і не може більш повно відповісти на запитання чи страждав ОСОБА_24 на наркоманію та потребував лікування. Лікуючий лікар ОСОБА_7 звільнився. ОСОБА_7 не перебував на обліку в КНП «ЧОНД ЧОР».

З огляду на те, що дослідженими у судовому засіданні доказами не підтверджується той факт, що ОСОБА_7 не страждав на наркоманію, проте через незаконне вживання каннабіноїдів та викриття органами поліції даного факту, вимушений був звернутися до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» для проходження курсу лікування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Враховуючи викладене, доводи апелянта щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності згідно з ч.4 ст.309 КК України є неспроможними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 законним і обґрунтованим та не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для його скасування чи зміни.

Керуючись ст.404, п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання перебування його під вартою з 09 квітня 2021 року по 25 травня 2021 року включно з розрахунку день за день.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст.426 КПК України.

Головуючий

Судді