Справа № 359/189/21
Провадження № 1-кс/359/886/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією заяву прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 головуючого в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

встановив:
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження №0000062 від 20 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
22 червня 2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 надійшло клопотання про відвід судді ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовано тим, що за обставин викладених в обвинувальному акті та досліджених під час судового засідання документів, а саме заяви ОСОБА_6 від 20.05.2020 із додатками (ухвала слідчого судді у кримінальному провадженні № 0000417 від 20.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, стор. 17-19 том №1). Саме вказана заява із додатками ОСОБА_6 слугувала підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та перевірки викладених у ній фактів.З вказаних матеріалів вбачається, що головуючий у судовому засідання ОСОБА_4 брав участь, як слідчий суддя у розгляді клопотань у кримінальному провадженні № 0000417 від 20.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, у якому проводив досудове розслідування ОСОБА_5 , будучи слідчим слідчого відділу ВП ГУ НП в Київській області. Тому, прокурор вважає, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді кримінальної справи № 0000062 від 20.05.2020 (справа № 359/189/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, і підлягає відводу, з підстав, що викликають сумнів у його неупередженості.
Дане клопотання про відвід судді передано згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді ОСОБА_1 22 червня 2021 року.
В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час і місце розгляду відводу повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив.

Суддя ОСОБА_4 про дату, час і місце розгляду заяви про відвід повідомлений у встановленому законом порядку, правом надання письмових пояснень не скористався.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви про відвід, до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Неявка вищевказаних сторін не є перешкодою для розгляду заяви про відвід судді.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 1КП/359/303/2021, суд прийшов наступного висновку.

При вирішенні цієї заяви, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також враховує практику Європейського суду з прав людини.
У справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (справа Пуллар проти Сполученого королівства).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (справа Ветштайн проти Швейцарії).
За змістом ст. 2, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. У п.п. 1, 2, 4 ч. 7 ст. 56 цього Закону зазначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виявляти повагу до учасників процесу.
Відповідно ч. 81 ст. КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Надаючи оцінку доводам прокурора, суддею враховується передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.
У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини зазначив, що безсторонність суду, зазвичай, означає відсутність упередженості й включає в себе суб`єктивний та об`єктивний критерії. Визначаючи суб`єктивну складову вказаного поняття, ЄСПЛ у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказав, що в процесі об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, при цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки. Таким чином, критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його об`єктивності.
Об`єктивну складову категорії «безсторонній суд» Європейський суд з прав людини визначив у справі «Фей проти Австрії», зазначивши, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено й гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, що можуть бути встановлені та змусити сумніватися в неупередженості судді. В рішенні у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» ЄСПЛ констатував необхідність визначення в кожній окремій справі, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, яка свідчить про небезсторонність суду.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Прокурор в своїй заяві зазначає, що сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження №0000062 від 20 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаче-ного ч. 3 ст. 368 КК України викликає той факт, що даний суддя брав участь, як слідчий суддя, у розгляді клопотань у кримінальному провадженні № 0000417 від 20.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, у якому проводив досудове розслідування ОСОБА_5 , будучи слідчим слідчого відділу ВП ГУ НП в Київській області.
Однак, дана заява ґрунтується виключно на суб`єктивних переконаннях прокурора не підтверджених жодними належними і допустимими доказами, якіне можуть бути підставою для відводу головуючого судді.
Так, згідно ст. 126 Конституції України суддя у своїй діяльності є незалежним, недоторканим. Свою діяльність здійснює незалежно від будь-якого впливу, тиску або втручання. Права судді, пов`язані із здійсненням правосуддя, визначаються Конституцією України, процесуальним та іншими законами.

Враховуючи викладене, дані обставини не дають підстав стверджувати про упередженість судді при розгляді кримінального провадження №0000062 від 20 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Наведений перелік підстав для заявлення відводу чи самовідводу судді є вичерпним.
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Разом з тим, прокурором не надано суду жодних доказів в обґрунтування тверджень щодо судді ОСОБА_4 про те, що відсутні підстави вважати суддю таким, що виявлятиме та підтримуватиме високі стандарти поведінки під час розгляду кримінального провадження та буде розглядати її неупереджено, об`єктивно, законно та справедливо.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві прокурора, як підстави для відводу, не можуть викликати сумнів в неупередженості, безсторонності судді, чи свідчити про його певну особисту заінтересованість в розгляді справи, а також враховуючи презумпцію неупередженості судді, суд приходить висновку, що заява про відвід судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя -
постановив:
У задоволенні заяви прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 головуючого в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду оголошено о 15 год. 30 хв. 29 червня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1