Провадження № 11-кп/824/1696/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 засуджений вироком Володарського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_7 12.11.2020 року звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Ухвалою суду в задоволенні клопотання відмовлено. Мотивуючи ухвалу суд врахував, що ОСОБА_8 раніше був 9 разів судимий, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнявся від його відбуття умовно-достроково та вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком, що свідчить про злочинне спрямування його поведінки та про те, що він своєю поведінкою не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подане ним клопотання про умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги дані про його особу, а саме, він є інвалідом ІІ групи, має батьків похилого віку, які є інвалідами ІІ та ІІІ групи, доньку інваліда ІІІ групи, під час відбування покарання отримав 5 заохочень, стягнень не має, характеризується позитивно, закінчив курси пробації, пройшов підготовку до звільнення, а тому довів своє виправлення. Крім того, зазначає про помилковість висновку суду про те, що він вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком.
Заслухавши доповідь судді, засудженого, якийпідтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Місцевий суд фактично дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення.

Проте, такий висновок на матеріалах справи не ґрунтується.

За п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як випливає з матеріалів справи, початком строку відбування ОСОБА_7 покарання за вироком Володарського районного суду Київської області є 30.10.2018 року, тобто, на час звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засуджений відбув більш ніж дві третини строку покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З характеристики засудженого, наданої адміністрацією виправної установи, вбачається, що утримуючись в СІЗО ОСОБА_7 стягнень та заохочень не мав, за час відбування покарання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35) з 22.05.2019 року характеризується виключно позитивно, має 5 заохочень, порушень не допускав, стягнень не має, є особою з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим на виробництві установи не працевлаштований, брав участь у реалізації програм диференційованого впливу для засуджених, а саме «Підготовка до звільнення», дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом та іншими засудженими, приймає участь у роботі самодіяльних організацій, є керівником фізкультурно-спортивної секції.

Таким чином, зазначена характеристика свідчить про сумлінну поведінку засудженого під час відбування покарання.

З довідки стягнень та заохочень на засудженого видно, що під час перебування у виправній установі ОСОБА_7 кожен квартал отримував він адміністрації заохочення, у тому числі і за проведення косметичних робіт на відділенні №2 СПС,незважаючи на інвалідність ІІ групи, що свідчить і про сумлінне ставлення до праці.

Таким чином, у матеріалах справи мають місце всі підстави для висновків про те, що ОСОБА_7 відбув встановлену ч.3 ст.81 КК України частину призначеного покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З витягу з протоколу №35 від 25.11.2020 року випливає, що комісія ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35) ухвалила рішення про можливість клопотати перед судом про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбуття покарання за вироком Володарського районного суду Київської області, що свідчить про переконання адміністрації установи про виправлення засудженого внаслідок позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Вказаним доказам судом належна оцінка не була надана.

Посилання суду на те, що ОСОБА_7 неодноразово був судимим за вчинення злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, раніше звільнявся від відбуття покарань умовно-достроково, не можуть слугувати підставами для визнання особи такою, що під час відбування покарання за даним вироком він не довів своє виправлення.

Також є помилковим висновок суду про те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, за який був засуджений вироком Володарського районного суду Київської області 14 грудня 2020 року, у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, оскільки у матеріалах справи такі дані відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги слушними, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про задоволення клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування частини покарання за вироком Володарського районного суду Київської області 14 грудня 2020 року, що складає 7 місяців 07 днів.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Володарського районного суду Київської області від 24.01.2019 року у виді трьох років позбавлення волі умовно-достроково на 7 місяців 07 днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: