Провадження №1-кп/761/1010/2021
В И Р О К
іменем України

18 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006379 від 09.06.2018, №0004155 від 20.05.2020, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.10.2016 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.;

06.12.2016 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;

07.08.2020 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

секретарів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , 07 червня 2018 року приблизно о 05 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 53-А, звернув увагу на раніше невідомого йому ОСОБА_12 , який лежав поблизу під`їзду № 1 на землі. В цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на повторне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на повторне викрадення чужого майна, 07.06.2018, приблизно о 05 годині 32 хвилині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 53-А, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_12 та переконався, що його дії носять таємний характер, почав оглядати кишені потерпілого ОСОБА_12 . Під час того, як ОСОБА_2 шукав цінні речі в одязі ОСОБА_12 , неправомірні дії побачив ОСОБА_13 , та почав закликати ОСОБА_2 не вчиняти неправомірних дій. Однак ОСОБА_2 на зауваження ОСОБА_13 не реагував та усвідомлюючи, що його дії стали нести відкритий характер, далі продовжував шукати цінні речі в кишені куртки ОСОБА_12 . В ході пошуку цінних речей, ОСОБА_2 виявив в кишені куртки ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Ксайомі» моделі «Редмі Нот 4», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3933 гривні 33 копійки, після чого поклав його до своєї кишені, тим самим повторно, відкрито викрав вказаний мобільний телефон та після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_2 , повторно, відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_12 , тим самим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3933 гривні 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, 19 травня 2020 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 58, а саме в приміщенні магазину «МегаМаркет», звернув свою увагу, на мобільний телефон марки ««Samsung» моделі «J8», ІМЕІ: НОМЕР_3 , що лежав на столі у холі вищевказаного приміщення, в цей час у ОСОБА_14 , виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення та подальшого обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , підійшов до столу, на якому знаходився вищевказаний мобільний телефон та впевнившись, що ніхто з сторонніх та оточуючих осіб за ним не спостерігає та його дії несуть таємний характер, 19 травня 2020 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «МегаМаркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 58, взяв зі столу мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J8», ІМЕІ: НОМЕР_3 , вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 3 251 гривня, після чого поклав його до правої кишені власної куртки, в яку був одягнений, вчинивши при цьому повторне таємне викрадення чужого майна.

А всього, ОСОБА_2 таємно, повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_15 на загальну суму 3 251 гривні, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, що виразились у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та розповів про обставини скоєних злочинів так, як зазначено в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_2 повідомив суду, що рано вранці 07 червня 2018 року, перебуваючи у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , він помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_12 , який перебував у стані сп`яніння та спав на землі поблизу під`їзду вказаного будинку. Підійшовши до ОСОБА_12 , він перевірив вміст його кишень, знайшов у потерпілого мобільний, який забрав собі. Після цього він пішов, а викрадений мобільний телефон згодом продав. Разом з тим, вказав, що в момент того як він обшукував лежачого на землі ОСОБА_12 , його бачив мешканець будинку ОСОБА_13 , який знімав його дії на камеру мобільного телефону та робив зауваження.

Також повідомив, що ввечері 19 травня 2020 року, перебував в приміщенні магазину «МегаМаркет» за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 58, де помітив, що на столі у холі вищевказаного приміщення лежить мобільний телефон. Підійшовши до вказаного столу він взяв зі столу мобільний телефон, поклав його до кишені власної куртки, та вийшов з магазину. Телефон він згодом здав в ломбард.

Обвинувачений ОСОБА_2 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, а також просив суд суворо його не карати.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України повністю підтверджується наступними доказами, безпосередньо та детально дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08 червня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_12 повідомив, що 07 червня 2020 року приблизно о 05 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, він виявив викрадення належного йому мобільного телефону марки «Редмі Нот 4», вартістю, близько 6000 грн. та грошових коштів в сумі близько 200 грн. (т. 1, а.с. 177);

-даними протоколу огляду місця події від 07 серпня 2020 року, відповідно до якого було виявлено та вилучено дві SIM-карти мобільних операторів «Vodafone» № НОМЕР_4 та «Lifecell» № НОМЕР_5 , які добровільно надав ОСОБА_12 (т. 1, а.с. 182-183);

-даними постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 10 серпня 2018 року, відповідно до якої сім-карти мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_4 та «Лайфселл» № НОМЕР_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 184);

-даними висновку експерта №12-4/1412 від 21 серпня 2018 року з додатком до нього, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4», ІMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , станом на 07 червня 2018 року могла становити 3933,33 грн. (т. 1, а.с. 188-190);

-даними протоколу огляду відеозапису від 08 серпня 2018 року, відповідно до якого було оглянуто DVD-R диск на якому міститься відеозаписи з камер відеоспостереження, що встановлені на будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , а також відеозапис з мобільного телефону свідка ОСОБА_13 . В ході демонстрації вказаних відеозаписів в судовому засіданні, встановлено, що на даних записах зафіксовано як свідок ОСОБА_13 знімає на відеокамеру свого мобільного телефону, як ОСОБА_2 підходить до потерпілого ОСОБА_12 , який лежить на землі у кущах, і нишпорить по його кишенях (т. 1, а.с. 192-195);

-даними постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 10 серпня 2018 року, відповідно до якої DVD-R диск визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 196);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07 вересня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 198-201);

-даними постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 22 травня 2020 року, відповідно до якої заставний білет №50, який поміщено до паперового конверту коричневого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 237);

-даними постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 22 травня 2020 року, відповідно до якої флеш-накопичувач «Micro SD», об`ємом 16 Gb, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції № EXP0198676 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 238);

-даними постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження, відповідно до якої відеозаписи з камер відеоспостереження, які записано на CD-R диск та поміщено до паперового конверту білого кольору, наданий уповноваженою особою ТОВ «МегаМаркет», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 239-240).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню за епізодом таємного викрадення майна, яке належить ОСОБА_15 , у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 щодо часу, місця, способу, виду та розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв?язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України; таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_2 судом враховується, що він раніше неодноразово судимий, не працює, неодружений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.12.2009 з діагнозом «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо. Також судом враховується вік та стан здоров`я ОСОБА_2 , який є інвалідом дитинства, має ряд тяжких захворювань.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та з огляду на дані про його особу, неодноразове вчинення ним умисних корисливих злочинів у минулому, не знаходить підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання.

Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_2 необхідно визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки кримінальні правопорушення у даному кримінальному провадженні вчинені ОСОБА_2 до постановлення вироку Шевченківським районним судом м. Києва від 07 серпня 2020 року, суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченому призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід, який застосований до обвинуваченого ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

До строку відбування покарання ОСОБА_2 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку день за день та рахувати строк покарання з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 04 червня 2020 року.

Стягненню з ОСОБА_2 підлягають судові витрати за проведення:

- експертизи № 12-4/1412 від 21 серпня 2018 року в розмірі 286, 00 (двісті вісімдесят) грн. 00 коп.;

- експертизи № 13-1/1082 від 26 травня 2020 року в розмірі 326, 90 (триста двадцять шість) грн. 90 коп.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 , визнати винним за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.08.2020, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно ОСОБА_2 призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання, а саме з 04 червня 2020 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи експертизи № 12-4/1412 від 21 серпня 2018 року в розмірі 286,00 (двісті вісімдесят) грн. 00 коп.; експертизи № 13-1/1082 від 26 травня 2020 року в розмірі 326,90 (триста двадцять шість) грн. 90 коп.

Речові докази: DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи, CD-R диск, на якому містяться відеозаписи, заставний білет №50, флеш-накопичувач «Micro SD», об`ємом 16 Gb, які приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження; сім-карту мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_4 та сім-карту мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_5 , які повернуто на відповідальне зберігання потерпілому повернути у розпорядження потерпілого ОСОБА_12 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1