Справа № 466/2841/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту,

в с т а н о в и в :

21.04.2021 року слідчий СВ відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого відділеня відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000191 від 31.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2021 до ВП №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 про те, що приблизно о 19630 год., 30.03.2021, невідома особа, перебуваючи за адресою м. Львів, просп. Чорновола, 107, таємно, шляхом вільного доступу через відчинені дверцята автомобія марки "Сітроен", н..з. НОМЕР_1 , проникла в автомобіль, звідки викрала рюкзак, в якому знаходились грошові кошти в сумі 805 470 грн. Тим самим спричинила гр. ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 805 470 грн.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з вищенаведеним, з метою перевірки наявності матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 20.04.2021, ОСОБА_6 , заявою добровільної видачі видав мобільний телефон «LEAGOO» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім картами операторів «Лайфсел» № НОМЕР_4 , «Київстар» НОМЕР_5 , а також кепку чорного кольору із емблемою «Nike», куртку темно-синього кольору з емблемою «LACOSTE».

У подальшому вказані речі, вилучена заявою добровільної видачі, постановою слідчого СВ ВП №4 ЛРУП ГУ НП у Львівській області визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки така, ймовірно зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи викладене слідчий просить невідкладно накласти арешт на вищевказані речі, оскільки, таке зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу викличе труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини, просить клопотаня задовольнити.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не зявився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вказав, що клопотання підтримує.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляд клопотання про арешт майна, слідчий суддя проводить такий розгляд без їх участі.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Матеріалами доданими до клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000191 від 31.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

Як видно з матеріалів клопотання, 20.04.2021, ОСОБА_6 , заявою добровільної видачі видав мобільний телефон «LEAGOO» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім картами операторів «Лайфсел» № НОМЕР_4 , «Київстар» НОМЕР_5 , а також кепку чорного кольору із емблемою «Nike», куртку темно-синього кольору з емблемою «LACOSTE».

У подальшому вказані речі, вилучені заявою добровільної видачі, постановою слідчого СВ ВП №4 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 20.04.2021 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000191 від 31.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частини 2 та 3 статті 170 КПК України визначають, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 вказаної статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що майно, яке просить арештувати слідчий, відповідно до постанови слідчого від 20.04.2021 року обґрунтовано визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, а тому це майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження - слідчим доведено наявність підстав для накладення арешту, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 98, 117, 131, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речі, які 20.04.2021 отримані заявою добровільної видачі, а саме: мобільний телефон «LEAGOO» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім картами операторів «Лайфсел» № НОМЕР_4 , «Київстар» НОМЕР_5 , а також кепку чорного кольору із емблемою «Nike», куртку темно-синього кольору з емблемою «LACOSTE».

Виконання ухвали доручити слідчому СВ відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати прокурору, іншим заінтересованим особам.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1