Справа № 352/574/21
Провадження № 1-кп/352/193/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000050 від 16.02.2021 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замулинці, Коломийського району, Івано-Франківської області, без реєстрації, жителя АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, працюючого неофіційно на продуктовому ринку вантажником, одруженого, утриманці відсутні, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не являється, згідно ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Вказаний злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:

14 лютого 2021 року приблизно о 13 годині обвинувачений ОСОБА_5 спільно із своїм знайомим ОСОБА_6 за місцем власного проживання по АДРЕСА_1 , розпивали алкогольні напої.

У подальшому, під час розпивання алкогольних напоїв у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме алкогольними напоями та продуктами харчування у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_1 та оплатити товар сувенірними банкнотами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перед входом до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » передав сувенірні банкноти у кількості п`яти купюр номіналом по 100 гривень кожна ОСОБА_6 , який не був обізнаний у тому, що надані йому грошові кошти не відповідають грошовим знакам аналогічних номіналів та зразків, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України та злочинних намірах ОСОБА_5 .

Надалі, приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 зайшли до середини торгової зали магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_1 , де вибрали товар, зокрема: пляшку горілки «Greenday» ємністю 0,75 літра вартістю 128,52 грн. (сто двадцять вісім гривень п`ятдесят дві копійки), один хліб вартістю 11,70 грн. (одинадцять гривень сімдесят копійок), одну упаковку макаронів «Київ мікс» вартістю 19,98 грн. (дев`ятнадцять гривень дев`яносто вісім копійок), упаковку масла «Селянське 72,6%» вартістю 32,70 грн. (тридцять дві гривні сімдесят копійок), сир «Російський Калинівка» вартістю 33,72 грн. (тридцять три гривні сімдесят дві копійки), ковбасу «Дрогобицька» вартістю 98,12 грн. (дев`яносто вісім гривень дванадцять копійок), два кілограми картоплі вартістю 18 грн. (вісімнадцять гривень), після чого в якості оплати ОСОБА_6 надав продавцю ОСОБА_7 сувенірні грошові кошти у кількості п`яти купюр номіналом по 100 гривень кожна, які не відповідають грошовим знакам аналогічних номіналів та зразків, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, які йому попередньо передав ОСОБА_5 .

У цей час, ОСОБА_7 вказала ОСОБА_6 на не справжність банкнот та вимагала від ОСОБА_5 повернути товар, при цьому останній продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном та бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його дії на заволодіння чужим майном шляхом обману набули характеру відкритих, діючи умисно, відкрито викрав пляшку горілки «Greenday» ємністю 0,75 літра вартістю 128,52 грн. (сто двадцять вісім гривень п`ятдесят дві копійки), один хліб вартістю 11,70 грн. (одинадцять гривень сімдесят копійок), одну упаковку макаронів «Київ мікс» вартістю 19,98 грн. (дев`ятнадцять гривень дев`яносто вісім копійок), упаковку масла «Селянське 72,6%» вартістю 32,70 грн. (тридцять дві гривні сімдесят копійок), сир «Російський Калинівка» вартістю 33,72 грн. (тридцять три гривні сімдесят дві копійки), ковбасу «Дрогобицька» вартістю 98,12 грн. (дев`яносто вісім гривень дванадцять копійок), два кілограми картоплі вартістю 18 грн. (вісімнадцять гривень).

Після вчинення злочину, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину скрився та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій власниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 342,74 грн. (триста сорок дві гривні сімдесят чотири копійки).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті неправомірного діяння визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілою, дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі заподіяні неправомірним діянням потерпілій збитки відшкодовано ним в добровільному порядку.

Потерпіла ОСОБА_8 подав до суду письмову заяву в якій ствердила, що їй повністю відшкодовано спричинену обвинуваченим шкоду в добровльному порядку, жодних претензій матеріального характеру до останнього немає. Просить суд кримінальне провадження відносно обвинуваченого розглядати за її відсутності, призначити йому несуворе покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ст. 186 ч. 1 КК України, так як він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відкрите викрадення чужого майна.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на вищенаведене, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих відповідальність підсудного обставин суд відносить вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні потерпілій злочином збитки відшкодував в повному обсязі.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги думку потерпілої щодо несуворості призначуваного підсудному покарання, а також враховує і наступні дані про особу винного, а саме те, що останній вкрай негативно ставиться до вчиненого, згідно ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання за якими характеризується позитивно, працюючи хоч і неофіційно проте займається суспільно-корисною працею, тобто є особою із належним рівнем соціальної зрілості, яка має легальний дохід та міцні соціальні зв`язки, що применшує передумови для подальшої протиправної поведінки, зі слів має незадовільний стан здоров`я.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставин, дані про особу винного, суд вважає доцільним, призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, на переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відсутні.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відсутні.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме : грошові купюри в кількості чотирьох штук номіналом по сто гривень кожна із надписом «СУВЕНІР», один оптичний носій інформації із внутрішніх відеокамер відеоспостереження магазину «Марія» від 14.02.2021 р. зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1