Справа № 750/3531/21
Провадження № 1-кп/750/198/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000821 стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , 2011 року народження, непрацюючої, яка є особою з третьою групою інвалідності, раніше судимої: 08.12.2017 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію» звільнена від відбування покарання; 14.02.2017 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 07.08.2017 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі; 02.11.2017 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 місяця арешту; 04.03.2019 Апеляційним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 08.05.2019 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; 02.08.2019 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі; 17.12.2020 на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова звільнена умовно-достроково на невідбутий строк покарання 9 місяців на підставі ч. 4 ст. 81 КК України; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

20.03.2021, приблизно о 19 год. 48 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні магазину «Сільпо-Фуд», що розташований в ТРЦ «HOLLYWOOD» за адресою: вул. 77-ї Гвардійської Дивізії, 1В, у м. Чернігові, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з полиць торгового залу магазину намагалася таємно викрасти 1 металеву банку слабоалкогольного енергетичного напою «Revo», об`ємом 0,5 л, вартістю 32,99 грн., та п`ять шоколадок «Orion Studentska», масою 180 г, вартістю 65,99 грн., всього майна на загальну суму 362,94 грн., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», чим намагалася спричинити останньому матеріальну шкоду на вказану суму, однак виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, пройшовши на вихід та не заплативши за товар, злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцем при виході з магазину.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю та показала, що крадіжку вона намагалася вчинити, оскільки посварилася зі своїм майбутнім чоловіком, тому вирішила вчинити крадіжку йому на зло. На той час їй не було відомо про її вагітність. Вона прийшла до магазину, де взяла з полиць п`ять шоколадок і енергетичний напій «Revo» для свого чоловіка. З цим товаром вона виходила з магазину, не заплативши, однак була затримана охоронником магазину, який викликав поліцію. Поліцейські вилучили у неї викрадений товар. Зазначила, що в учиненому щиро кається, просить не позбавляти її свободи, бо хоче народити дитину на свободі та дбати про неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачена та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинувачену ОСОБА_5 та дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні злочину доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до статті 65 КК України при визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , є нетяжким злочином.

З наданих у судовому засіданні матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, зверталась за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» з 06.12.2016 з приводу: психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності; за медичною допомогою в диспансерне психіатричне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не зверталась, за інформацією Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3, ч. 1 ст. 127 КУпАП, є вагітною (22-23 тижні).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності. Захисник вважав, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є також усунення заподіяної шкоди, з чим не може погодитися суд, оскільки шкода у даному випадку була усунена шляхом вилучення викраденого майна внаслідок припинення кримінального правопорушення охоронником магазину, а не діями обвинуваченої.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.08.2019 ОСОБА_5 була засуджена за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі та умовно-достроково звільнена 17.12.2020 на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова на невідбутий строк покарання 9 місяців.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, зокрема, не закінчення кримінального правопорушення обвинуваченою з незалежних від неї причин; особи обвинуваченої, яка вчинила кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченої, а також попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений злочин, та остаточне покарання слід призначити за правилами ст. 71 КК України.

Обвинувачена та її захисник просили суд призначити покарання з випробуванням, без ізоляції від суспільства.

Суд зазначає, що відповідно до усталеної судової практики, особа не може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо вона вчинила злочин під час терміну умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного за попереднім вироком.

Водночас, спеціальним видом звільнення від відбування покарання є звільнення на підставі ст. 79 КК України вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років. Закріплення цієї норми в кримінальному законодавстві зумовлено тим, що закон ставить інтереси дитини, її виховання, нормальні умови життя для вагітної жінки вище, ніж негайне виконання покарання. Передбачене ст. 79 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням є проявом гуманізму до засудженої та її дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КК України таке звільнення від покарання допускається тільки: 1) щодо вагітних жінок або жінок, які мають дітей віком до семи років; 2) при призначенні їм покарання у виді обмеження волі, а також у виді позбавлення волі, крім позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини. Закон прямо не передбачає інших обмежень, крім зазначених вище, за наявності яких суд не може застосовувати звільнення від відбування покарання з випробуванням до вказаних категорій жінок. Однак застосування цього виду звільнення від покарання є правом, а не обов`язком суду, і належить до його дискреційних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів. Отже, у розумінні законодавця каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 ст. 79 КК України, суд ураховує, що сума злочинного посягання складає 362,94 грн., що не набагато перевищує суму викрадення, яке кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна за ст. 51 КУпАП; обвинуваченою вчинено один епізод злочинної діяльності, в якому діяння не доведено до кінця з незалежних від обвинуваченої причин; предметом злочину були продукти харчування; збитків не заподіяно; обвинувачена щиро розкаялася в учиненому, зазначивши, що не була обізнана з фактом своєї вагітності; вона засуджує свої дії; обвинувачена є особою з інвалідністю 3 групи з дитинства; окрім того, у ході судового розгляду не встановлено обставин, що обтяжують її покарання, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк 3 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: оптичний носій диск «Verbatim» DVD-R 4.7 Gb, 16х, 120 min зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1