Справа № 522/6602/21
Провадження по справі № 1-кс/522/3539/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000417 від 28.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000417 від 28.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні СВ Відділу Поліції № 2 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003441 від 07.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_4 щодо неправомірних дій групи осіб які у змові з приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 яка здійснює діяльність за адресою АДРЕСА_1 незаконно, шляхом зловживання довірою заволоділи нерухомим майном.

Досудовим розслідуванням, згідно заяви ОСОБА_4 встановлено що її чоловіку ОСОБА_6 на праві приватної власності належало:

- житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка загальною площею 0,10 50 га, яка розташована в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :02:006:0219;

- земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_3 з кадастровим номером : :02:006:0220.

Зазначені земельні ділянки та будинок складають домоволодіння, в якому по теперішній час проживає заявниця та її двоє неповнолітніх дітей ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ).

11 квітня 2017 року ОСОБА_6 видав на ім`я ОСОБА_9 довіреність посвідчену від 11.03.2017р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (реєстровий (номер 1415), без надання обов`язкової згоди дружини ОСОБА_4 на відчудження майна подружжя.

Згідно з цією довіреністю, ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_9 представляти інтереси перед усіма третіми особами в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах установах та організаціях з питань передачі в іпотеку належних йому вище вказаних земельних ділянок та житлового будинку, з усіма необхідними повноваженнями, визначаючи в усіх випадках суми, ціну, терміни та інші умови на власний розсуд.

Для цього представнику були надані зокрема наступні права: укладати всі дозволені законом правочини цивільно-правових характеру, укладати та підписувати іпотечний договір, кредитний договір, договір позики, тощо, а також правочини про розірвання, внесення змін і доповнень до раніше укладених провадження, ви знаєте умови договорів у кожному окремому випадку на свій розсуд, виходячи при цьому із розумний доцільності, проводити розрахунки по укладених договорах, одержувати належні мені грошові кошти, сплачувати від мого імені будь-які платежі.

В цей же день 11.04.2017 року, одразу після посвідчення довіреності ОСОБА_9 від імені мого чоловіка ОСОБА_6 уклав іпотечний договір, яким передав ОСОБА_10 в іпотеку належне моєму чоловіку нерухоме майно: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 ; земельна ділянка загальною площею 0,1050 га, яка розташована в АДРЕСА_3 та земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_3 .

Іпотечний договір був укладений в забезпечення виконання не боргових зобов`язань мого чоловіка, а боргових зобов`язань дочки ОСОБА_9 ОСОБА_11 .

Договір позики між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 був укладений в цей же день, одразу після посвідчення довіреності тим же нотаріусом за послідовним реєстровим номером 1419, а іпотечний договір на три заборони на предмет іпотеки також посвідчується нотаріусом за послідовними номерами 1420 , 1421 , 1422 , 1423.

Також, в цей же день ОСОБА_6 надав на ім`я невідомих йому осіб ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 довіреність на право представництва з питань, пов`язаних з користування та управління належним йому майном.

На момент укладання та підписання угод ОСОБА_6 був людиною похилого віку та страждав на судинні захворювання головного мозку, ускладнення цукрового діабету та гіпертонічну хворобу, до того ж, напередодні 24.03.2017 року внаслідок побиття невідомими, він повторно переніс важку черепно-мозкову травму, лікувався у невролога та після обстеження у нього достовірно були встановлені атрофічні зміни у головному мозку.

ОСОБА_6 не мав жодного наміру продавати, передавати в оренду, користування, іпотеки, або будь-яким іншим чином розпоряджатися своїм житлом, не висловлював, а тим більше не мав наміру жодним чином поручитись своїм житом за зобов`язання третіх невідомих йому осіб.

Фактично ніяких коштів ОСОБА_6 від укладання вищезазначеного догвору позики ніколи не отримував.

Вказані дії були вчинені ОСОБА_6 одразу після тілесних ушкоджень, заподіяних внаслідок вчинення злочину, які спричинили недієздатність усвідомлювати ним значення своїх дій та керувати ними.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , залишивши заповіт на все нерухоме майно на заявницю, як дружину та двох спільних дітей у рівних частках.

25.11.2019 року ОСОБА_4 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом у рівних частках на неї та двох неповнолітніх дітей на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , земельну ділянку загальною площею 0,1004 га, яка розташована в АДРЕСА_3 та земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_3 .

На теперішній час право власності на вищезазначене майно 28.12.2020 було зареєстровано за ОСОБА_10 , згідно вимоги серії б/н, ввидавник ОСОБА_10 , іпотечного договору 1420 від 11.04.2017.

Враховуючи вищевикладене в діях вищезазначених осіб вбачаються ознаки здійснення шахрайського заволодіння майном ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , а саме заволодіння змеленими ділянками та будинком за вищезазначеними адресами, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 .

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою п.1-збереження речових доказів, п.2-спеціальної конфіскації, п.3-конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, п.4 відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Так ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином об`єкти нерухомого майна за адресами Лиманка, ж/м «Дружний», вул. Вишнева, буд. № 11/ 31, Одеського району, Одеської області; земельна ділянка загальною площею 0,1050 га, яка розташована в АДРЕСА_3 та земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_3 . є об`єктами кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене на зазначене майно виникла необхідність накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та користування , підставою якого є те що існують безспірні підстави та підозри що воно є доказом злочину, було предметом вчинення кримінального правопорушення, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження, метою накладання арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На теперішній час особи які фігурують в зазначеному кримінальному провадженні можуть бути обізнані про факт проведення досудового розслідування, розуміючи важливість дослідження доказів саме в тому вигляді в якому вони є на теперішній час, та для уникнення кримінальної відповідальності можуть здійснити відчудження майна, його поділ або інші реєстраційні дії, що зашкодить подальшому досудовому розслідуванню.
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вищезазначене майно, у разі не накладення арешту може бути приховане, передане або відчужене стороннім особам, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

У судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву, згідно якої просив розглядати клопотання без його участі та підтримав доводи викладені у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розголошення відомостей про обставини накладення арешту на майно може призвести до розголошення відомостей досудового розслідування, а тому вважаю можливим розгляд клопотання без виклику власника (володільця) майна.

Вважаю можливим розгляд клопотання провести без виклику власника майна, оскільки слідчим в клопотанні було обґрунтовано доведено, що у разі обізнаності власника майна про ініціювання слідчим застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існує реальна загроза приховування або знищення відомостей про вчинення злочину та до незаконного відчуження вказаного в клопотанні нерухомого майна третім особам, що ускладнить його повернення закониим власникам.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 3 ст. 132 КПК України зазначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вивченням клопотання слідчого встановлено, що в провадженні СВ Відділу Поліції № 2 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003441 від 07.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_4 щодо неправомірних дій групи осіб які у змові з приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 , яка здійснює діяльність за адресою АДРЕСА_1 , які незаконно, шляхом зловживання довірою заволоділи нерухомим майном.

Вказане кримінальне провадження було розпочато на підставі заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо шахрайських дій невстановлених осіб, які діючи за попередньою змовою, шахрайським шляхом, заволоділи земельною ділянкою та будинком.

Вказані житлові приміщення можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, є об`єктами кримінально-протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, зберігає на собі сліди та інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до 25.11.2019 року ОСОБА_4 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом у рівних частках на неї та двох неповнолітніх дітей на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , земельну ділянку загальною площею 0,1004 га, яка розташована в АДРЕСА_3 та земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_3 .

Станом на теперішній час, право власності на вищезазначене майно 28.12.2020 року було зареєстровано за ОСОБА_10 , згідно вимоги серії б/н, видавник ОСОБА_10 , іпотечного договору 1420 від 11.04.2017 року.

Зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107).

При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Так, враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт саме шляхом заборони відчуження, розпорядження, а також заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо: житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , земельної ділянки загальною площею 0,1004 га, яка розташована в АДРЕСА_3 та земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_3 .

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вважаю можливим розгляд клопотання провести без виклику власника, володільця майна, оскільки прокурором в клопотанні було обґрунтовано доведено, що у разі обізнаності власника, володільця майна про ініціювання слідчим застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існує реальна загроза приховування або знищення відомостей про вчинення злочину та до незаконного відчуження вказаного в клопотанні нерухомого майна третім особам, що ускладнить його повернення законним власникам.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на:

- житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :02:006:0220;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :02:006:0219, шляхом заборони відчуження та розпорядження майном, а також заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії пооб`єкту нерухомого майна чи перереєстрацію його у будь-який спосіб.

Виконання ухвали покласти на прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , або інших прокурорів з групи у вказаному кримінальному провадженні, слідчих групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33,
С-07, .2021 р.

Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради
м. Одеса, вул. Черняховського, 6

Приморський районний суд м. Одеса направляє на Вашу адресу копію ухвали слідчого судді по справі № 522/6602/21, провадження № 1-кс/522/3539/21, для виконання.

Додаток:

- копія ухвали від 14.04.2021 р.;

Суддя Приморського
районного суду міста Одеси ОСОБА_1

14.04.2021