Справа № 141/738/19
Провадження № 1-кп/930/105/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2021 року Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - адвоката: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
представника потерпілого адвоката: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000060 від 18.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
17.05.2019 року у період часу з 20:00 години по 21:00 годину між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які знаходились на території домогосподарства останнього за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт з приводу того ОСОБА_6 розборонив ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які сварились на території вказаного домогосподарства, після чого ОСОБА_4 покинув території вказаного домогосподарства. Близько 22:00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знову прибув до домогосподарства ОСОБА_6 та, діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, без конкретизації їх наслідків для потерпілого, тримаючи в правій руці ніж, який приніс із собою умисно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи, що посягає на здоров`я іншої особи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс удар ножем, в область живота та один удар ножем в область лівого плеча ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням антрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно- геморагічним перитонітом, різаної рани в ділянці лівого плеча.

Відповідно до висновку експерта Гайсинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №101 від 16.07.2019 року у гр. ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді поверхневої різаної рани в ділянці лівого плеча, проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням антрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно- геморагічним перитонітом.

Тілесне ушкодження в вигляді різаної рани в ділянці лівого плеча могло утворитись внаслідок дії предмету який мав загострену діючу поверхню, яким могло бути лезо ножа.

Тілесне ушкодження в вигляді проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням антрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно- геморагічним перитонітом могло утворитися внаслідок дії плоского колюче-ріжучого предмета типу ножа, дія якого була спереду назад, можливо в строк вказаний в представлених медичних документах.

За ступенем тяжкості тілесне ушкодження в вигляді різаної рани в ділянці лівого плеча відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням антрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно- геморагічним перитонітом відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, однак в судовому засіданні дав покази, що він в травні 2019 року разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали разом алкогольні напої один літр самогонки. Потім ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли до домогосподарства ОСОБА_6 . Згодом і він прийшов до ОСОБА_6 , який почав його вигонити з домогосподарства та ударив його спочатку кулаком руки в голову, а потім ще й ногою по тілу. Він образився та пішов до свого дому, де взяв господарський ніж, яким чистить буряки, та вже трактором повернувся до домогосподарства ОСОБА_6 , щоб вияснити у нього, за що той його побив. Під`їхавши до ОСОБА_6 він взяв в руки ніж та пішов на територію домогосподарства, де знаходилася лише ОСОБА_15 . В дворі домогосподарства ОСОБА_6 між ним та потерпілим знову ж виникла сварка та ОСОБА_6 вдарив його залізякою (металевою чистілкою для ніг), від чого він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив, що в нього руки в крові, та ОСОБА_6 лежить на підлозі у веранді будинку, а ОСОБА_16 знаходиться біля потерпілого. Ножа біля нього не було. Згодом приїхала поліція. Повідомляє, що ножа взяв з собою, щоб налякати ОСОБА_6 . Після інциденту до потерпілого в лікарню не ходив та не вибачався. Вину визнає лише в тому, що пішов до чужого домогосподарства із ножем. Цивільний позов визнає частково, хотів добровільно відшкодувати потерпілому гроші та навіть перераховував 50 000 грн. потерпілому, однак той повернув йому гроші. Просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.
Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 дав покази, що він є інвалідом І групи. 17.05.2019 він був на роботі та працював у саду. Ввечері до нього прийшли дівчата: ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , а ще згодом прийшов ОСОБА_4 , який відразу ж підійшов до ОСОБА_18 та взяв її за шию та почав душити. ОСОБА_4 був випивший. Він підійшов до ОСОБА_4 , відштовхнув його від ОСОБА_19 та вигнав зі свого домогосподарства. Також пішла від нього і ОСОБА_14 , а ОСОБА_13 залишилася та вони удвох сиділи на ґанку і розмовляли. Через хвилин 30-40 ОСОБА_4 вжде трактором повернувся до нього до дому та зайшов у його подвір`я. Він вийшов до нього назустріч та побачив, що ОСОБА_4 тримав руку за спиною. Він підійшов до ОСОБА_4 , на що останній замахнувся на нього лівою рукою, однак він захистився своєї рукою від його удару. Тоді ОСОБА_4 вдарив його ножем спочатку у живіт, а потім у плече, від чого він відчув сильний біль. Однак, знайшов в собі сили та чистілкою для взуття, ударив обвинуваченого та вибив ножа з його рук. Після чого ОСОБА_4 покинув його домогосподарство. Після інциденту викликали швидку та його положили у лікарню. Лежав 10 днів у реанімації, а потім ще лікувався у хірургічному відділенні. Обвинувачений ні разу не вибачався, його лікуванням не цікавився, жодного разу в лікарню до нього не приходив. Однак через рік, після того як справа була направлена до суду, ОСОБА_4 перераховував на його ім`я 50 000 грн., але він їх повернув йому назад. Раніше із обвинуваченим був в нормальних відносинах. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити, а також призначити обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі.
Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 дала покази, що в травні 2019 року вона, ОСОБА_14 та ОСОБА_4 перебували в домогосподарстві ОСОБА_21 , де вживали алкогольні напої. Випили близько літра горілки на чотирьох. ОСОБА_4 почав чіплятися до ОСОБА_18 , та вони разом втекли до домогосподарства ОСОБА_22 .. У ОСОБА_6 вони продовжили вживати алкоголь. Ввечері до будинку ОСОБА_6 прийшов ОСОБА_4 , та почав сваритися з ОСОБА_23 , однак ОСОБА_6 вигнав його з свого дому, та ОСОБА_4 десь пішов. ОСОБА_14 також пішла до дому. Однак, згодом ОСОБА_4 повернувся трактором та зайшов на подвір`я ОСОБА_6 , який знову ж почав його вигонити зі свого двору і між ними виникла сварка, під час чого ОСОБА_4 ударив ОСОБА_6 ножем у живіт. Однак, після цього ОСОБА_6 вибив в нього ніж, ударивши обвинуваченого чистілкою по руці. Після цього ОСОБА_4 втік з подвір`я ОСОБА_6 на свому тракторі. Вони викликали поліцію, яка і знайшла ніж ОСОБА_4 , а також викликали швидку так як у ОСОБА_6 було поранення на животі та всі руки у крові. Вона особисто не бачила як потерпілий бив ОСОБА_4 .
Крім того, вина ОСОБА_4 в достаній мірі підтверджується його же показами, показами потерпілого, свідка, матеріалами кримінального провадження, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000060 від 18.05.2019 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 121 ч.1 КК України;
- протоколом огляду місця події від 18.05.2019 року з фото таблицею до нього, огляд проводився в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого на відставі 3-х метрів від будинку на городі виявлено ніж із дерев`яною рукояткою. На поверхні леза ножа виявлено плями бурого кольору, схожі на кров. Аналогічні плями бурого кольору виявлені і на траві біля місця, де знайшли ніж. Під час огляду місця події вилучено: 1) ніж; 2) змиви речовини бурого кольору із ножа; 3) змиви речовини бурого кольору із поверхні ґрунту та трави;
- постановою про приєднання до кримінального провадження речового доказу від 20.05.2019, відповідно до якої ніж із дерев`яною рукояткою, змиви речовини бурого кольору із леза ножа та з поверхні ґрунту визнано речовими доказами та поміщено до кімнати зберігання речових доказів при Оратівському ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області;
- ухвалою слідчого судді Погребищенського районного суду від 24.06.2019 про накладення арешту на речові докази;

- висновком експерта №101 від 16.07.2019 за результати проведення судово-медичної експертизи, розпочатої 11.07.2019, відповідно до якої при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 встановлено наявність поверхневої різаної рани в ділянці лівого плеча, проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням астрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно-геморагічним перитонітом. Тілесне ушкодження у вигляді різаної рани в ділянці лівого плеча відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я та могло утворитись внаслідок дії предмету який мав загострену діючу поверхню, яким могло бути лезо ножа. Тілесне ушкодження в вигляді проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням антрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно- геморагічним перитонітом відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння та могло утворитися внаслідок дії плоского колюче-ріжучого предмета типу ножа, дія якого була спереду назад, можливо в строк вказаний в представлених медичних документах;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2019, зафіксованого на оптичний диск, за участю свідка ОСОБА_20 , в ході якого свідок на місці події розповіла та відтворила обставини конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в домогосподарстві ОСОБА_6 , а також на статисту та в присутності понятих показала як ОСОБА_4 наносив удари ножем ОСОБА_6 ..

Дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння доведена повністю поза розумним сумнівом, а його дії обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними змінами, відповідно до якої при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суд має суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Відповідно до п.3 вказаної Постанови, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, особу винного, його соціальне становище, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та не перебував, за місцем роботи характеризувався позитивно, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, відсутність будь-яких даних щодо притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності, наявність обтяжуючих покарання обставин, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні хоч і повідомив, що визнає вину, однак його покази свідчать про те, що вини він не визнає, щиро не кається, до кінця не усвідомлює та не шкодує про вчинення, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання згідно санкції ч. 1 ст. 121 КК України.
Крім того, потерпілим у справі ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 28 891,59 грн., моральної шкоди в сумі 100 000 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн. та витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 1 000 грн.

В обґрунтування матеріальної шкоди потерпілий зазначив витрати на придбання медикаментів та лікування, на підтвердження чого надав касові квитанції, чеки та інші документи щодо витрачання коштів на придбання медикаментів і лікування, договір добровільного страхування серії ДМС - X № 2211 від 20.05.2019 року, пов`язаний з його лікуванням, які у нього збереглись на загальну суму 28 891,59 грн.

В обґрунтування моральної шкоди потерпілий зазначив, що злочинними та винними діями обвинуваченого йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає у фізичних і душевних стражданнях в зв`язку з втратою здоров`я, перенесенням тяжкого болю, втратою душевного спокою через довготривале лікування та стресі, витрачання багато часу на проходження різного роду обстежень, викликів до правоохоронних органів та судів, порушення устрою життя, порушення нормальних життєвих зв`язків, стосунків із знайомими і близькими йому людьми, відмовою обвинуваченого компенсувати завдані йому збитки, відсутністю співчуття та жалю до нього з боку обвинуваченого, які він розцінює в 100 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_24 цивільний позов визнав частково та у своєму відзиві на позовну заяву зазначив про визнання матеріальної шкоди у розмірі 26 924,34 грн., оскільки не погоджується з наданим потерпілим чеком із магазину «Перехрестя» з зафіксованими в ньому товарами побутового значення ( мило, пральний порошок, пакети для сміття) на загальну суму 47,25 грн., які на його думку не мають причинного зв`язку з обставинами розгляду кримінальної справи, та із сумою у 1 920 грн. зазначену в розрахунковій квитанції до договору медичного страхування, оскільки даний правочин добровільний. Крім того, заявлені потерпілим вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень також визнає частково, та просить суд задовольнити у розмірі 25 000 гривень, оскільки його пропозицію про добровільне відшкодування завданих збитків потерпілий відхилив, що виразилося у поверненні ОСОБА_6 грошового переказу на суму 50 000 гривень, а також просить суд врахувати те, що він втратив постійну роботу, займається городництвом в особистому домашньому господарстві і доходів не має.

Вирішуючи позовні вимоги потерпілого про стягнення шкоди, завданої злочином, суд виходить з наступного.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року (з подальшими змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Вимогами п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів. Моральна шкода - втрата немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Зважаючи на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд вважає доведеним і факт заподіяння потерпілому матеріальної шкоди, та приходить до висновку про необхідність задоволення його позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди частково, тобто у розмірі 26 924,34 грн., в межах доведеного.

Що ж стосується моральної шкоди, на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, яких потерпілий ОСОБА_6 зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, позбавлення його можливості на певний час реалізації своїх здібностей, перенесенням тяжкого болю, втратою душевного спокою через довготривале лікування та стрес, ступінь вини обвинуваченого та спроби частково відшкодувати шкоду, позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає обґрунтованою та достатньою задоволення позову щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. на користь потерпілого.

Крім того, відповідно до ст.. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи те, що потерпілим до цивільного позову долучено копію угоди №345 від 04.09.2019 укладену зі своїм представником адвокатом ОСОБА_7 про надання правової допомоги, квитанцію про оплату послуг адвоката на суму 10 000 грн., суд вважає за необхідне задовольнити і вимогу потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог потерпілого про стягнення моральної та матеріальної шкоди, то при розподілі судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 128 891,59 грн. та задоволено на суму 76 924,34 грн., тобто на 59,7 % (76 924,34 х100: 12 8891,59). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 597 грн. (1 000х59,7:100).
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 ч.4 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений на речові доказі ухвалою слідчого судді Погребищенського районного суду від 24.06.2019 необхідно скасувати.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралася.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 65-67, 75, 76, 121 КК України, та ст. 100, 118-124, 127-129, 174, 368 - 370, 371, 373, 374, 392-395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити часткового.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальну шкоду у розмірі 26 924, 34 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять чотири гривні 34 коп.) гривні, моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 597 (п`ятсот дев`яносто сім) гривень.

Арешт, накладений ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 24.06.2019 року - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженні, а саме: ніж із дерев`яною ручкою, змиви речовини бурого кольору схожі на кров із поверхні леза ножа, змиви речовини бурого кольору схожої на кров із поверхні ґрунту, які зберігаються в кімнати зберігання речових доказів при Оратівському ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Оптичний диск із слідчим експериментом із свідком ОСОБА_20 від 22.08.2019 зберігати при матеріалах справи.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копії вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1