Справа № 211/682/21
Провадження № 1-кп/211/439/21
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000078 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, Українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні малолітніх дітей та будь-яких інших осіб не має, освіта середньо- спеціальна, раніше судимого 09.11.2020 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 15, ч 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за корисливі злочини, повторно вчинив злочин проти власності.
Так, 23.01.2021 року, приблизно о 12:35 годині ОСОБА_4 знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, вчинене повторно.
Надалі, ОСОБА_4 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, та звернення його на свою користь, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, переліз через паркан, подолавши таким чином всі перешкоди до обмеженого доступом будинку, який на правах власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та таким чином протиправно потрапив на вищевказану територію. Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , у дворі, біля погреба побачив 4 пневматичні оприскувачі, які належать потерпілому ОСОБА_6 , в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення зазначених чотирьох пневматичних оприскувачів.
В подальшому, 23.01.2021 року, приблизно о 12:38 годині, ОСОБА_4 перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізовувати раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, переніс до паркану, яким огороджена територія зазначеного домоволодіння та перекинув через нього 3 з чотирьох зазначених пневматичних оприскувачів. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на викрадення вищезазначених 4 пневматичних оприскувачів, ОСОБА_4 , повернувся до входу в погреб, де взяв останній оприскувач, та попрямував до паркану домоволодіння. В цей час з будинку на територію домоволодіння вийшов ОСОБА_7 , який викрив ОСОБА_4 у вчинені злочину та став вимагати від останнього припинити злочинні дії, та залишити майно що ним викрадалось, при цьому став переслідувати ОСОБА_4 .
В свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на таємне, повторне, викрадення чужого майна було викрито, і продовжуючи свої дії відкрито, утримуючи в руках вищезазначений пневматичний оприскувач, який ним викрадався, намагаючись довести до кінця свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, побіг в напрямку паркану. Наблизившись до паркану, ОСОБА_4 , перекинув через нього пневматичний оприскувач, який утримував в руках та став намагатись перелізти паркан. Таким чином, ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток, який згідно висновку судово- товарознавчого експерта № 2076 від 27.01.2021 року становить 1 173 гривні 43 копійки.
Однак, в цей момент ОСОБА_7 наздогнав та затримав ОСОБА_4 , який на момент затримання вже не міг розпорядитися чи користуватися майном, що ним викрадалось і таким чином з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав би необхідними для доведення злочину до кінця.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаявся, суду пояснив, що 23.01.2021 року з території домоволодіння АДРЕСА_1 намагався викрасти 4 пневматичні оприскувачі, однак був затриманий власником будинку.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак, за згодою учасників судового провадження, в силу ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинуваченого вірно кваліфікували за ч 3 ст. 15, ч 3 ст. 186 КК України за ознаками: незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ) , вчиненого повторно , поєднаного з проникненням до сховища якщо особа з причин, що не залежали від її волі , не вчинила усіх дій , які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця .

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд, при визначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушеня, особу винуватого, який за місцем проживання характеризується посередньо; наглядався лікарем психіатром з 2004 року з приводу порушеня психологічного розвитку, з 2007 року за медичною допомогою не звертався , з грудня 2004 року по серпень 2007 звертався за медичною допомогою з приводу вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками .
Тяжких наслідків від кримінального правопорушення не настало. Обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України щире каяття.Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - не встановлено.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим , на шлях виправлення не став , вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, суд дійшов висновку що його виправлення неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.3 ст.186 КК України, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого та пом`якшуючих , обтяжуючих обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Крім того, покарання слід призначати із застосуванням ст.71, 72 КК України , оскільки ОСОБА_4 09 11 2020 року був засуджений Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу за ст.. 185 ч 1 КК України до 1 року обмеження волі та із застосуванням ст. 75,76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 50 КК України.
З ОСОБА_4 підлягає стягненню витрати на проведення експертизи.
Питання про речові докази, слід вирішувати відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369371, 373376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 15, ч 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 71 ч 1 , 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 09 11 2020 року , остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 ( чотирьох ) років 1 ( одного ) міс. позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання , тобто з 23 січня 2021 року .
Стягнути зОСОБА_4 на користь держави 1307 ( одна тисяча триста сім ) грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення дактилоскопічної експертизи (№ 19/104-17/1/132 від 27 01 2021 року).
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою .

Речові докази по справі - 4 пневматичні оприскувачі, які передані потерпілому ОСОБА_6 , вважати переданими за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1