В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002111 від 17 березня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорнобиль, Чонобильського р-ну, Київської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого: 15 листопада 2018 року до Печерського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт з угодою про примирення за ч. 1 ст. 190 КК України; 08 січня 2019 року Шевченківським УП ГУНП у м. Києві вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, 12 березня 2019 року Солом`янським УП ГУНП у м. Києві вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

29 лютого 2020 року близько 21 годин 50 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «SKODA FABIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Харківське шосе у м. Києві у напрямку станції метро «Дарниця» підвозив, за усною домовленістю про місце призначення та оплату за поїздку, раніше незнайомих пасажирів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час вказаної поїздки ОСОБА_3 здійснив заздалегідь непогоджену з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зупинку, та до салону автомобіля сіло ще двоє чоловіків.

Під час поїздки між водієм ОСОБА_3 та пасажирами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого, ОСОБА_3 скерував автомобіль до вул. Червоноткацької, де зупинившись біля багатоповерхового житлового будинку № 12 на узбіччі проїжджої частини дороги, здійснив висадку пасажирів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із салону автомобіля всупереч усній домовленості про місце призначення.

Після чого, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 вийшов із салону автомобіля, в якому у той час перебували двоє чоловіків, та, продовжуючи словесний конфлікт, підійшов до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , застосовував в область обличчя останніх кілька струмів балончика з невідомою речовиною.

Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії несуть відкритий характер для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також, для чоловіків, які перебували у салоні автомобілю, помістивши руку до кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_6 , незаконно заволодів наступними речами: мобільним телефоном «Хіаоmі Redmi 7A», IMEI 1: НОМЕР_2 та IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 2499 гривень, який знаходився у чорному чохлі - книжці вартістю 349 гривень, та з захисним склом вартістю 249 гривень, з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» та «Водафон, банківськими картками банку «ПриватБанк» та банківською карткою банку «А-Банк», документами на ім`я ОСОБА_8 , що для потерпілого матеріальної цінності не представляють.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі вище вказані речі, з місця вчинення кримінального правопорушення на вказаному автомобілі зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, того ж дня, близько 22 години, здійснивши оплату товарів банківською карткою ОСОБА_6 у магазині «Варус», за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36, на суму 131 гривень 90 копійок, тим самим, своїми протиправними діями заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3228 гривень 90 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні повністю визнав, щиро розкаявся, повністю підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, встановлених під час досудового розслідування. Пояснив, що 29 лютого 2020 року близько 21 годин 50 хвилин він на автомобілі марки «SKODA FABIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , підвозив двох пасажирів з вул. Харківське шосе у сторону станції метро «Дарниця» у м. Києві. По дорозі він до салону автомобіля взяв ще двох пасажирів. В подальшому з пасажирами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у нього виник конфлікт, під час якого він скористався газовим балончиком та забрав гроші та речі пасажирів для власного збагачення. Того ж дня, він розрахувався банківської картою потерпілого у магазині «Варус» за продукти харчування. Він розуміє, що вчинив погано. Потерпілим він відшкодував шкоду та попросив вибачення. Щиро кається та просить суворо його не карати.
Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Як вбачається з даних, що містяться:
- у постанові про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 20 березня 2020 року: відео носій DVD-R, 4.7, марки «Videx», оранжевого кольору, на якому знаходиться відеозапис з камер відео спостереження від 29 лютого 2020 року, супермаркету «Varus», який знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36 - визнано речовим доказом;
- у постанові про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 20 березня 2020 року: відео носій DVD-R, 4.7, марки «Videx», оранжевого кольору, на якому знаходиться відеозапис з комплексної системи камер відеоспостереження м. Києва - визнано речовим доказом;
- у постанові про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 23 вересня 2020 року: оптичний диск DVD-R, «Videx», помаранчевого кольору, на якому перебуває відеозапис з проведення слідчого експерименту, який проводився за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 12 від 23 вересня 2020 року - визнано речовим доказом;
- у копії квитанції про вартість мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 7A», яка складає 3097 гривень;

- у довідці АТ КБ «Приват Банк», про розрахунок карткою у магазині «Varus»;

- у довідці Омега ТОВ Варус-505 Київ, бул. Перова, 36 про те, що сума сплата за сигарети Сільвер Блю ФМ Парламент становить 171 гривню;

- у довідці Омега ТОВ Варус-505 Київ, бул. Перова, 36 про те, що сума сплата за сигарети Сільвер Блю ФМ Парламент становить 114 гривню, насіння з сіллю Семкі 80 г 12 гривень 90 копійок, чіпси Паприка Лейс 133 г становить 17 гривень 90 копійок;

- у відповіді за запит ТОВ «УЛФ-Фінанс» про те, що автомобіль Renault Logan (державний номер НОМЕР_4 ) переданий Лізингоодержувачу по Договору фінансового лізингу № 5594/11/19-Г від 26 листопаду 2019 року.

Винність ОСОБА_3 який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
При вирішенні питання про кваліфікацію дій ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що необхідно виключити, як зайву, кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення вчинення викрадення чужого майна повторно, оскільки на час вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення та на час постановлення вироку у цій справі ОСОБА_3 є особою, яка раніше не судима ( в тому числі щодо нього відсутні вироки суду про засудження за вчинення корисливих злочинів). Виключення цієї кваліфікуючої ознаки не впливає на загальну кваліфікацію дій ОСОБА_3 .
А тому, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, потерпілому під час досудового розслідування у повному обсязі відшкодовано суму завданих матеріальних збитків.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.
Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.
Речові докази: відео носій DVD-R, 4.7, марки «Videx», оранжевого кольору, на якому знаходиться відеозапис з камер відео спостереження від 29 лютого 2020 року, супермаркету «Varus», який знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36, відео носій DVD-R, 4.7, марки «Videx», оранжевого кольору, на якому знаходиться відеозапис з комплексної системи камер відеоспостереження м. Києва, оптичний диск DVD-R, «Videx», помаранчевого кольору, на якому перебуває відеозапис з проведення слідчого експерименту, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 від 23 вересня 2020 року - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою, в той же термін з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1