Справа № 308/8813/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження 11-сс/4806/116/21, за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09. 03. 2021.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС 2 відділення СВ Управленні СБ України в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 до 06 год. наступного дня, щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, тимчасово не працюючого, не судимого, підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.
На підозрюваного ОСОБА_5 покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 до 06 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного під домашнім арештом встановлено до 06. 05. 2021 включно.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , перебуваючи на території Німеччини отримав при невстановлених обставинах у своє розпорядження предмети, які мають функції запису відео та аудіо у прихованій формі, закамуфльовані під побутові предмети, а саме 15 канцелярських авторучок. ОСОБА_5 реально усвідомлюючи той факт, що вищевказані предмети є обмеженими до вільного обігу на території України, а їх переміщення через митний кордон України, використання і реалізація на території України передбачає наявність дозвільних документів, з метою отримання прибутку, вирішив перемістити їх через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на незаконне переміщення через митний кордон України, 30. 08. 2020 ОСОБА_5 , перебуваючи на території Німеччини розмістив наявні у нього 15 фабричних картонних упаковок з

-2-

предметами схожими на канцелярські кулькові ручки з вбудованими закамуфльованими аудіо -, відео записуючими пристроями у картонні коробки коричневого кольору. Надалі, ОСОБА_5 на картонних коробках, в яких серед інших речей знаходились приховані 15 канцелярських авторучок з функціями аудіо -, відеозапису, рукописом написав текст наступного змісту « ОСОБА_10 , АДРЕСА_2 , т. НОМЕР_1 », приховавши їх серед інших побутових речей, предметів та продуктів харчування. 30. 08. 2020 ОСОБА_5 , перебуваючи на території Німеччини з метою досягнення бажаного злочинного результату направленого на незаконне переміщення через митний кордон України 15-ти канцелярських авторучок з функціями аудіо-, відеозапису, які попередньо помістив у дві картонні коробки з іншими речами, передав їх перевізнику ОСОБА_11 для переміщення на територію України, не ставлячи до відома останнього щодо своїх злочинних намірів. 31. 08. 2020 перевізник ОСОБА_11 на власному автомобілі марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 близько 22 год., перемістив їх через митний кордон із Угорщини до України, в пункті пропуску «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби в с. Астей, Берегівського району, Закарпатської області. Однак, 01. 09. 2020 о 01 год. 20 хв., в ході проведення огляду місця події працівниками Управління СБ України в Закарпатській області у належному ОСОБА_11 автомобілі марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , виявлено та вилучено предмети схожі на спеціальні технічні засоби негласного отриманні інформації. Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз № 77/3 від 21. 09. 2020, технічні засоби, а саме предмети схожі на авторучки у кількості 4 штуки із вбудованими відео,- аудіо записуючими пристроями, належать до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, за їх допомогою можливе негласне отримання інформації у спосіб, характерний для оперативно-розшукових заходів.
Органом досудового розслідування, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також з урахуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, недопущення перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Ухвала слідчого судді мотивована обґрунтованістю підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України злочину та наявністю передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, недопущення перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому слідчим суддею констатовано про недоведеність недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Тому, з урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 злочину, встановлені в ході судового розгляду ризики, відомості, що характеризують особу підозрюваного (має сім`ю та на утриманні малолітню дитину), майновий стан підозрюваного, який є незадовільним, оскільки останній вже декілька місяців підряд не працює, слідчий суддя дійшов висновку

-3-

про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Посилаючись на викладені в клопотанні слідчого доводи, стверджує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не будуть сприяти забезпеченню завдань кримінального провадження та дотриманню підозрюваним процесуальних обов`язків, а наведені в клопотанні ризики є обґрунтованими. Разом із тим, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 є працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню його під вартою, не страждає, і даних, які б свідчили про неможливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено. Просить ухвалу слідчого скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказана особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від неї не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву прокурори ОСОБА_7 про розгляд апеляційної скарги у її відсутності.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_5 відповідає.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслыдувань за № 0000052 від 01. 09. 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.
22. 02. 2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 09. 03. 2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, строком до 06. 05. 2021.

-4-

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
-5-

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_5 , вислухана думка прокурора, ініціатора клопотання та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Обставини справи та дані про особу ОСОБА_5 свідчать про те, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній не може вважатись виключною підставою для попереднього ув`язнення підозрюваного.
Разом з тим, з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту в нічний час доби без застосування застосуванням засобів електронного контролю. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя поклав на ОСОБА_5 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 до 06 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 саме цього виключного запобіжного заходу колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків і на такі не посилався прокурор під час розгляду
-6-

клопотання слідчим суддею та в апеляційній скарзі. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні №7064/05 від 01. 06. 2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких він просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Крім того, апеляційний суд враховує і те, що досудове розслідування щодо ОСОБА_5 на даний час закінчено і кримінальне провадження щодо нього скеровано до суду з обвинувальним актом.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09. 03. 2021, про відмову у задоволенні клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області майора ОСОБА_8 про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 06. 05. 2021,-без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: