ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області

Справа №489/5787/19
Провадження №1-кп/477/49/21
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу
13 квітня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі члена колегії суддів за кримінальним провадженням- судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , обвинуваченому у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР за №0000033,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні колегії суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області з 17.12.2019 року перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст. 115 КК України. Обвинуваченому за даним кримінальним провадженням обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, починаючи з 01.02.2020 року відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, яка неодноразово продовжувалася ухвалами слідчих суддів у ході досудового розслідування та ухвалою колегії суддів у ході судового розгляду.

Відповідно до п. 20-5 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Так, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Оскільки головуюча у даному кримінальному провадження перебуває на терміновому лікуванні у лікувалльному закладі, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо колегіально розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою суддею із складу колегії суддів по справі одноособово.

Так, 09 квітня 2021 року до суду надійшло клопотання сторони обвинувачення про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки розглянути кримінальне провадження до закінчення строку дії обраного запобіжного заходу не є можливим.

В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинуваченннґя зазначено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва 01 лютого 2019 року обвинуваченому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений. Під час проведення підготовчого судового засідання обвинуваченому також був обраний цей же запобіжний захід, в подальшому продовжений та який спливає 18 квітня 2021 року. Підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стала обґрунтована підозра щодо вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину проти життя, що спричинив смерть двох людей, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Прокурор вважає, що з урахуванням погроз на адресу потерпілої, наявні ризики незаконного впливу на потерпілу яка не виступила у дебатах. Крім цього, враховуючи характер та спосіб вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також приймаючи до уваги те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, вважає, що раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід слід продовжити, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Захисники обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 заперчував проти продовження строку тримання під варттою, так як стан здоров`я обвинуваченого не дозволяєж його утримувати під вартою. Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, та змінити обраний запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є обвинувачений ОСОБА_4 .

Обвинувачений підтримав заперечення захисника, вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим, оскільки доказів на підтвердження ризиків не надано, а ті, які зазначені у клопотанні, є надуманими. Послався на незадовільний стан свого здоров`я та відсутність можливості в умовах СІЗО пройти відповідне лікування.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо цього клопотання, вивчивши клопотання прокурора, заперечення захисника, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Наразі кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, об`єктивно закінчити розгляд кримінального провадження та ухвалити рішення до закінчення строку обраного запобіжного заходу неможливо. В зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає невідкладному розгляду.

Строк діїї запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 18 квітня 2021 року.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 Кодексу).

Як вбачається з досліджених матеріалів, існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні ним особливо тяжкого злочину проти життя, що спричинив смерть двох людей, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри та наявність ризиків, була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_6 хоча раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується, однак обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину який є насильницьким, в результаті якого позбавлено життя двох осіб, із застосуванням зброї, загально небезпечним способом, що може свідчити про схильність обвинуваченого до неконтрольованої агресії.

Вищезазначене свідчить про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, та на сьогодні не зменшилися і продовжують існувати.

Також суд дійшов висновку, що більш м`який вид запобіжного заходу, зокрема такий, як домашній арешт, не зможе ефективно запобігти заявленим ризикам, а тому застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданою мірою та необхідною для запобігання вказаним ризикамі в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Крім цього, відповідно до вимог статті 178 КПК України, суд враховує дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Як зазначив захисник забороняється продовжувати строк тримання під вартою лише з підстав тяжкості обвинувачення та незмінності ризиків. Дійсно, така підстава як тяжкість обвинувачення не може слугувати для продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з тим, усвідомлення обвинуваченим тяжкості покарання у разі можливого визнання його винуватості у вчиненні злочину, може спонукати обвинуваченого ухилитись від суду, що є ризиком, визначеним статтею 177 КПК України.

Стосовно клопотання захисника про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу на домашній арешт, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , то, як зазначено вище, суд дійшов висновку, що застосування даного виду запобіжного заходу не може ефективно запобігти ризику можливого переховування обвинуваченого від суду. Проживання до арешту з сім`єю, не свідчить про відсутніст такого ризику, зважаючи на тяжкість обвинувачення, про що зазначалося вище.

З огляду на колегіальний розгляд справи, тяжкість пред`явленого обвинувачення, обсяг доказів та необхідність більш тривалого часу для розгляду такої справи, суд вважає необхідним визначити міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою у допустимо максимальних строках.

Разом з тим, суд вважає, що такий ризик як вплив на потерпілу у зв`язку з тим, що остання не виступила у дебатах, що може вплинути на її кінцеву позицію у справі не може бути прийнятий судом до уваги так як є надуманим та необґрунтованим стороною обвинувачення.

За таких обставин, оскільки існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину, який є насильницьким, спосіб вчинення злочину, в сукупності з усвідомленням останнім тяжкості та невідворотності покарання, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недоцільними, так як такі заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.

Враховуюче викладене, суд вважає, що клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 11 червня 2021 року включно з утриманням його в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого, підтриманого самим обвинуваченим ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1