Дата документу 24.02.2021 Справа № 331/4597/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження №11-сс/807/199/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/4597/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі апелянтів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 10 лютого 2020 року за № 0000295, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та скарга на зазначену постанову слідчого на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України повернута особам, які її подали.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що заявники не зазначили та не долучили до скарги доказів того, коли саме ними отримано копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не порушуючи при цьому положення ч. 1 ст. 304 КПК України, а матеріали, надані слідчому судді, не містять даних, які б підтверджували факт отримання постанови слідчого про закриття кримінального провадження у десятиденний строк до дня звернення до слідчого судді зі скаргою. Також заявники ставлять перед слідчим суддею питання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого, проте, з тексту клопотання та наданих матеріалів, слідчий суддя не може дійти висновку про поважність причин пропуску строку на оскарження постанови.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять подану ними скаргу від 30 листопада 2020 pоку вважати невід`ємною частиною апеляційної скарги і розглядати з останньою в сукупності, скасувати в повному обсязі ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2020 року, у зв`язку з порушенням вимог п. 2, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 411, ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити всі їх вимоги, викладені в скарзі та клопотаннях. Апелянти посилаються на те, що всупереч доводам, викладеним в ухвалі, вони ніколи не зверталися до слідчого судді з клопотанням про поновлення пропущеного строку на підставі поважних причин пропуску цього строку.

Також звертають увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що, на думку заявників, строк для звернення зі скаргою до слідчого судді необхідно відновити за нововиявленими обставинами, разом з цим, вони додали до скарги роздрукування інтернет-ресурсів преси та роздрукування офіційного інтернет-ресурсу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області з даними про шахрайські дії ОСОБА_9 , де вказано, що про зазначені нововиявлені обставини їм стало відомо 28 листопада 2020 року, тому строк подання скарги 02 грудня 2020 року з клопотанням про поновлення строку не перевищував 5 днів від дати, коли нововиявлені обставини стали їм відомі.

Крім того, просять врахувати, що вони не були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання з розгляду зазначених скарги та клопотання, внаслідок чого, судове провадження було здійснено за їх відсутності, а також вважають, що повернення судової повістки «за закінченням терміну зберігання», не свідчить про відмову адресатів від одержання повістки чи про їх незнаходження за адресою, повідомленою суду, що узгоджується з правовою позицією Касаційного цивільного суду Верховного суду, викладеною в постанові від 20 червня 2018 року у справі №127/2871/16-ц (провадження №61-4668св18), та в постанові від 12 грудня 2018 року, ухваленій Великою Палатою Верховного Суду в справі № 752/11896/ 14.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частиною 2 ст. 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо:

1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Разом з цим, у ч. 1 ст. 304 КПК України зазначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Тобто, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала скаргу слідчому судді, передбачену ст. 304 КПК України, строку на оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Як убачається з матеріалів провадження, підтверджень щодо вручення апелянтам копії постанови слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30 березня 2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000295, у матеріалах відсутні.

Вказане надає колегії суддів підстави вважати, що початок перебігу вказаного строку для заявників ще не починався.

З урахуванням викладеного та висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року (справа № 760/12179/16-к, провадження № 51-9550 кмо 18), колегія суддів вважає, що строк на оскарження постанови слідчого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пропущений не був, а тому слідчий суддя, розглядаючи клопотання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30 березня 2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000295, дійшов необґрунтованого висновку про відмову в поновленні строку та необхідність повернення останнім скарги.

Крім того, зі змісту скарги вбачається, що апелянтами вказана дата отримання постанови слідчого 28 листопада 2020 року /а.п. 1/, а тому висновки слідчого суді про те, що заявники не зазначають дати отримання вказаної вище копії, є необґрунтованими.

Отже, слідчий суддя не з`ясував, коли саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали копію постанови слідчого, та не визначив дати кінця перебігу строку його оскарження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що касаційний Суд в своєму Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 17 січня 2017 року, зокрема зазначив, що «у таких випадках за відсутності чітких документальних підтверджень пропуску встановленого строку слідчим суддям доцільно розглядати скарги на постанови про закриття кримінального провадження по суті…».

За зазначених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, адже це перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України є підставою для його скасування і призначення нового розгляду у суді першої інстанції. При новому розгляді слід врахувати викладене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Разом з цим, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апелянтів щодо постановлення апеляційним судом нової ухвали про задоволення всіх їх вимог, викладених в скарзі та клопотаннях, оскільки слідчий суддя не розглядав скаргу по суті, а тому апеляційний суд позбавлений процесуальних можливостей це зробити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2020 року скасувати та призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30 березня 2020 року про закриття кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії відкриття провадження за скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: