Справа № 344/2718/21
Провадження № 1-кс/344/1070/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000619 від 31.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що 31.12.2020 приблизно о 18 годині 40 хвилин, в умовах недостатньої видимості через темну пору доби і туман, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює здатність належним чином реагувати на зміну дорожньої обстановки, керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 216, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Т-0905 сполученням Делятин Раківчик, що по вул. Українська у с. Саджавка Надвірнянського району Івано-Франківської області у напрямку смт. Делятин. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по одній смузі для руху в кожному напрямку.

У цей час правим краєм проїзної частини дороги у попутному напрямку відносно напрямку руху автомобіля рухався пішохід ОСОБА_6 , а правим узбіччям пішохід ОСОБА_7 .

Рухаючись прямою ділянкою дороги, водій ОСОБА_4 в умовах недостатньої видимості, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, в результаті чого поставив себе в такі умови, що своєчасно не застосував екстрене гальмування з моменту виявлення перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яку об`єктивно спроможний був виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер у автомобілі швидкої медичної допомоги по дорозі у лікувальний заклад.

Крім того, 31.12.2020 приблизно о 18 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 216, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись неосвітленою ділянкою дороги Т-0905 сполученням Делятин Раківчик, що по вул. Українська у с. Саджавка Надвірнянського району Івано-Франківської області у напрямку смт. Делятин, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Після наїзду на пішохода ОСОБА_6 водій ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що такими своїми діями він поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладений на нього законом і загальновизнаними нормами моралі: не переконався чи потребує потерпілий допомоги, не вжив можливих заходів для надання йому домедичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, а умисно залишив його у небезпечному для життя стані та з місця події втік.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду від 02.01.2021 до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 01.03.2021, включно.

На даний час строк дії запобіжного заходу закінчується, у зв`язку з чим виникла необхідність вирішити питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п.1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинені кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі; п.3 - незаконно впливати на потерпілих та свідків, так як досудове розслідування триває, встановлюються очевидці події; п.4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

Вказані ризики не зникли і на даний час.

З викладеного вище вбачається, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на строк проведення досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечив, за відсутністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Свідки у кримінальному провадженні вже допитані, поведінка підозрюваного не свідчить про наявність у нього намірів перешкоджати кримінальному провадженню. У підозрюваного на утриманні знаходяться двоє дітей. Просив про застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а саме домашній арешт. У випадку продовження строків тримання під вартою, просив визначити заставу, у якості альтернативного запобіжного заходу. Підозрюваний має намір відшкодувати шкоду потерпілим.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

01 січня 2021 року ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02 січня 2021 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 01 березня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Строк досудового розслідування кримінального провадження № 000619, на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено до чотирьох місяців, тобто до 01 травня 2021 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування і суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, так як досудове розслідування триває, встановлюються очевидці події.

Причетність до вказаних злочинів ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних вище злочинів, його вік, міцність соціальних зв`язків (наявність двох дітей та дружини), наявність постійного місця проживання, відсутність офіційного місця роботи та судимостей, а також положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчим суддею не встановлені обставини для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 01 травня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, до 01 травня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1