Справа № 991/5047/21
Провадження 1-кс/991/5125/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,
детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 (справа № 760/7590/19) у кримінальному провадженні № 0001664 від 08.10.2019,
ВСТАНОВИВ:
27 липня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшло означене клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 .
Для розгляду клопотання визначено слідчого суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .
1. Заявлені вимоги та їх обґрунтування
Адвокат зазначає, що 11.11.2019 ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0001664 від 08.10.2016 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 (справа № 760/7590/19) накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме:
- машиномісце загальною площею 20,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);
- приміщення для зберігання велосипедів, загальною площею 2,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);
- квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);
- автомобіль Infinity QX70, vin НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску;
- квартиру АДРЕСА_4 ;
- квартиру АДРЕСА_5 .
Арешт накладено з підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
29.06.2021 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України.
Адвокат зазначає, що оскільки санкція ч. 2 ст. 364 КК України не передбачає покарання у виді конфіскації майна, то у такому випадку необхідність у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала і арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 належить скасувати.
2. Позиції сторін у судовому засіданні
У судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені. Просив клопотання задовольнити та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 на рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_3 .
Додатково долучив до матеріалів клопотання лист (відповідь) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на запит адвоката. У листі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що у них відсутня інформація про завдання Фонду збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого здійснюється у межах кримінального провадження № 0001664 від 08.10.2016 та копію ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.08.2021 якою накладено арешт на кошти, розміщені на банківських рахунках ОСОБА_3 , відкритих у АТ «Державний ощадний банк України», та відмовлено у накладені арешту на майно, питання про скасування арешту з якого порушується у цьому клопотанні.
Детектив ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив з підстав його необґрунтованості. Зазначив, що сторона обвинувачення повинна вживати заходів для арешту майна. У цьому кримінальному провадженні досудове розслідування здійснюється за фактом завдання збитків державі у загальній сумі понад 1 млрд. грн., а також ТОВ «ТехноСерв Україна». Прокурором подано цивільний позов про стягнення з підозрюваних завданих державі збитків. А отже арешт майна обумовлений необхідністю забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову). Наразі ними до Вищого антикорупційного суду подано клопотання про арешт майна, на яке ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 вже було накладено арешт, але з підстави, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України. Обсяг майна з якого сторона захисту намагається зняти арешт є співмірним розміру завданих збитків, оскільки не перекриває суми заподіяної шкоди. За таких умов, вважає, що збереження арешту необхідне для досягнення завдань кримінального провадження.
На підтвердження доводів, наведених в обґрунтування заперечень долучив витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000496, копію цивільного позову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, копію клопотання про арешт майна від 09.08.2021.
3. Обставини, встановлені слідчим суддею, оцінка та висновки слідчого судді
Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе лише за таких умов:
- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;
- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
У клопотанні адвокат зазначає про те, що у застосуванні арешту майна відпала необхідність, а тому це клопотання розглядається саме у контексті цієї обставини.
Із пояснень учасників провадження та наданих матеріалів вбачається, що Національним антикорупційним бюро України проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001664 від 08.10.2016.
У межах цього кримінального провадження ОСОБА_3 , 11.11.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у пособництві у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб шляхом зловживання службовою особою службовим становищем.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 (справа № 760/7590/19) накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно, належне ОСОБА_3 , а саме:
- машиномісце загальною площею 20,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);
- приміщення для зберігання велосипедів, загальною площею 2,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);
- квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);
- автомобіль Infinity QX70, vin НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску;
- квартиру АДРЕСА_4 ;
- квартиру АДРЕСА_5 .
Арешт накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, що передбачене санкцією ч. 5 ст. 191 КК України.
На підставі постанови начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 05.08.2020 матеріали досудових розслідувань за № 0001664 та № 0000496 були об`єднані в одне провадження за № 0000496 від 05.11.2014.
29.06.2021 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000496 від 05.11.2014 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, зловживанні службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, що завдало тяжких наслідків.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).
Санкція ч. 2 ст. 364 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто покарання у виді конфіскації майна санкція ч. 2 ст. 364 КК України не передбачає.
Отже, оскільки:
- ОСОБА_3 29.06.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України;
- санкція ч. 2 ст. 364 КК України не передбачає покарання у виді конфіскації майна;
- арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 накладено саме з підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення конфіскації майна,
слідчий суддя дійшов висновку, що необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешті майна, з підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, на теперішній час відпала.
Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України, - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому. При цьому оцінка обґрунтованості та необхідності подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна здійснюється у контексті підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, що були встановлені під час розгляду клопотання про арешт майна, та власне стали підставою для арешту. Оцінка та встановлення нових підстав для арешту не відносяться до повноважень слідчого судді при розгляді клопотання про скасування арешту майна.
З огляду на це, слідчий суддя відхиляє доводи детектива про те, що необхідність подальшого застосування арешту майна обумовлена необхідністю забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки арешт на майно ОСОБА_3 накладено ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.11.2019 лише з підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.
У разі наявності обставин, які вказують на необхідність забезпечення збереження майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, ч. 1 ст. 171 КПК України передбачає право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільного позивача звернутися із клопотанням про арешт майна. Саме при вирішенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя, в залежності від підстав для арешту, наведених у клопотанні, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Отже, оскільки представником власника майна доведено, що необхідність у застосуванні арешту майна відпала, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 у справі № 760/7590/19.
За таких умов клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 належить задовольнити.
Керуючись ст. ст. 170, 174, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.11.2019 (справа № 760/7590/19) у кримінальному провадженні № 0001664 від 08.10.2019 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 (справа № 760/7590/19) у кримінальному провадженні № 0001664 від 08.10.2019 на майно підозрюваної ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а саме:
- машиномісце загальною площею 20,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);
- приміщення для зберігання велосипедів, загальною площею 2,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);
- квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);
- автомобіль Infinity QX70, vin НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2014 року випуску;
- квартиру АДРЕСА_4 ;
- квартиру АДРЕСА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1