Справа № 185/2631/21
Провадження № 1-кс/185/687/21
08 квітня 2021 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчих : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , у присутності підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина Росії, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні шість неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -
Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 08 квітня 2021 року, погодженим з прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
ОСОБА_7 , 03 березня 2021 року, перебуваючи біля адміністративної будівлі Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, 51 умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , здійснили пропозицію надати неправомірну вигоду у вигляді 30 000 грн., т.в.о. заступника начальника начальнику ВКП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_12 , який є службовою особою органів Національної поліції України та займає відповідальне становище, за вчинення ним дії в інтересах третьої особи з використанням наданої їй влади чи службового становища а саме, прийняття рішення щодо повернення йому заарештованого транспортного засобу, автомобіля марки «КіаРіо», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , 193 RUS (автомобіль зареєстровано в РФ).
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , 06 квітня 2021 року, перебуваючи разом із своїм товаришем ОСОБА_10 у службовому кабінеті № 315 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області по вул. Шевченка, 51, у м. Павлограді, Дніпропетровській області, здійснили пропозицію та надали неправомірну вигоду у вигляді 30 000 грн., заступнику начальника начальнику ВКП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_12 , який є службовою особою органів Національної поліції України та займає відповідальне становище, за вчинення ним дії в інтересах третьої особи з використанням наданої їй влади чи службового становища, а саме щодо повернення йому заарештованого транспортного засобу, автомобіля марки «КіаРіо», білого кольору державний номер НОМЕР_1 , 193 RUS (автомобіль зареєстровано в РФ).
Після надання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 був затриманий співробітниками поліції.
07 квітня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище надати їй неправомірну вигоду, за вчинення такою службовою особою, в інтересах того хто пропонує таку вигоду дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_7 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, враховуючи що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років із конфіскацією майна або без такої, перебуваючи під загрозою застосування до нього суворого покарання, у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, слідчий вважає, що існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо підтримали клопотання просили його задовольнити.
Прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_7 підозру визнав частково, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Пояснив, що він немає наміру переховуватися, крім того, на території Павлоградського відділу поліції знаходиться його арештований автомобіль. На територію України приїхав з метою заробітку. Має на утриманні 6 неповнолітніх дітей, 5 дітей знаходяться на території Росії, одна дитина та дружина з ним на території України. Має постійний дохід від реалізації електроінструментів, який становить від 10 000 грн. до 18 000 грн. щомісячно.
Захисник адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Ризики вказані прокурором щодо вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на свідків по даному кримінальному провадженню є недоведеними. Просив урахувати що ОСОБА_7 має на утриманні 6 неповнолітніх дітей, має дружину, має місце проживання на території України.
Свідок ОСОБА_13 , допитана в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 її чоловік, він є єдиним годувальником в їх родині. Вони мають шістьох дітей. П`ятеро дітей проживають з непрацездатними батьками чоловіка, а менша дочка знаходиться з ними на території України. Просила не позбавляти її чоловіка свободи.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Встановлено, що ОСОБА_7 було затримано 06 квітня 2021 року о 23:57 год. працівниками поліції, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається о 23:57 год. 06 квітня 2021 року.
07 квітня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
08 квітня 2021 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. п. 1-5 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_7 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років, є громадянином Росії, офіційно не працює, одружений, має на утриманні шість неповнолітніх дітей. На території України має місце проживання, раніше не судимий.
Суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від слідства, незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні так і ризику вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
У чинність ч. 4 с. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, обставини вчиненого злочину, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати до нього розмір застави 30розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч. 3 ст. 182 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина Росії, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні шість неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання а саме з 23.57 год. 06 квітня 2021 року до 23 год. 57 хв. 05 червня 2021 року.
Встановити ОСОБА_7 заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 68 100 (шістдесят вісім тисяч сто) грн., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_7 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлоград, Дніпропетровської області, м. Дніпра.
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання.
У разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків не може перевищувати двох місяців.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.
У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1