Справа № 357/2494/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0000009 від 15.02.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із вищою освітою, який проходить військову службу за контрактом на посаді командира батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у званні капітана, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - заступник керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону: ОСОБА_5

захисник - адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Так встановлено, що ОСОБА_3 будучи офіцером військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «капітан», обіймаючи посаду командира батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , 15.02.2019 приблизно о 15.00 год. перебуваючи у приміщенні казарми артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, в умовах особливого періоду, вийшов за межі наданих йому статутних повноважень, та застосував фізичне насильство до підлеглих молодшого сержанта ОСОБА_7 та сержанта ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати за ч. 4 ст. 426-1 КК України, як у застосуванні насильства щодо підлеглого, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

10.06.2021 під час судового розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором - заступником керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 426-1 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 426-1 КК України у зазначеному діянні.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 426-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: 1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілих; 2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 4) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 426-1 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 10.06.2021.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України надали письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 .

Так, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття ОСОБА_3 , активне сприяння у розкритті злочину, обвинувачений є учасником бойових дій, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обставин, що обтяжує покарання, які судом не встановлені, даних про його особу, а саме позитивної характеристики з місця проходження служби обвинуваченого, наявність неодноразових заохочень, грамот та подяк під час проходження служби, обвинувачений ОСОБА_3 брав участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, одружений, має місце реєстрації та місце проживання, де характеризується позитивно, а також встановлено, що останній у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, тобто має допустимі міцні соціальні зв`язки, а також суд враховує бажання ОСОБА_3 і надалі проходити військову службу, захищати незалежність і територіальну цілісність України, дає підстави для суду вважати про виправлення ОСОБА_3 . Отже, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68, 69 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 4 ст. 426-1 КК України, згідно зі ст. 12 КК України, це тяжкий злочин. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Таким чином суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати в справі відсутні. Речових доказів не має. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 10.06.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором - заступником керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10.06.2021 покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілих; періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини НОМЕР_1 ; повідомляти командира військової частини НОМЕР_1 про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з командира військової частини НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1