ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/825/21 Справа № 208/555/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

12 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 лютого 2021 року, якою прокурору відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИВ:
До Дніпровського апеляційного суду 11 лютого 2021 року надійшла вищевказана апеляційна скарга.
Суддя-доповідач, ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора вважає, що зазначена апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження з таких підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що сторона обвинувачення оскаржує рішення суду про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалене судом на стадії судового провадження, та застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Так, рішенням від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
14 січня 2021 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Таким чином, нормами кримінального процесуального закону не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Крім того, згідно з ч.5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.
Тобто, в даному випадку прокурору як суб`єкту апеляційного оскарження вказаною нормою закону надано повноваження на оскарження лише зазначених у ній ухвал суду на відміну від ухвали про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З огляду на вищенаведене вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою прокурора відсутні.
Керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України, суддя-доповідач

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 лютого 2021 року, якою прокурору відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвала набирає чинності з дня її постановлення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_2