Справа № 152/153/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника

неповнолітніх

потерпілих - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 04 січня 2021 року,

за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у період часу з 10.07.2019 по 01.01.2021 умисно, злісно ухилився від сплати встановлених судовим рішенням - Шаргородського районного суду Вінницької області від 22.07.2019 коштів (аліментів) на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку починаючи з 10.07. 2019 року і до досягнення ними повноліття.
Знаючи про необхідність сплати аліментів ОСОБА_5 в період часу з 10.07.2019 по 01.01.2021 року, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний психічний і соціальний) розвиток, передбачене ст. 51 Конституції України.
Не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, ОСОБА_5 на роботу не влаштовувався, на обліку в Шаргородській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебуває, маючи доходи від тимчасових заробітків їх не декларував та не декларує, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та аліменти на утримання дітей не сплачував, тобто добровільно рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період у розмірі суми 50703,6 (п`ятдесят тисяч сімсот три гривні шістдесят копійок), що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Судом проведено судовий розгляд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним кримінального проступку, пояснивши, зокрема, що він тривалий час не працює офіційно, заробляв на життя тимчасовими заробітками. Кошти на утримання дітей він не перераховував. Про вчинене шкодує, просив суворо не карати.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, бере до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального проступку, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставиною, пом`якшуючою покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 статті 69 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості кримінального проступку, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, відсутності обставин, що обтяжують покарання та наявності обставин, які його пом`якшують, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів або кримінальних проступків, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні немає.

Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Керуючись статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді ста годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1