Справа № 595/550/19
Провадження № 1-кп/603/14/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2021 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання : ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000344 від 01 грудня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , не одруженої, з середньою освітою, громадянки України, не працюючої, раніше судимої: вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.12.2015 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.79 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік; вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 24.02.2016 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, на підставі ст.79 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 10.05.2018 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.; вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.07.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_3

захисника обвинуваченої: ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2018 року приблизно о 13:00 год. у обвинуваченої ОСОБА_3 під час перебування в приміщенні житлового будинку потерпілої ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка побачила в одній з кімнат вказаного житлового будинку АДРЕСА_3 англійських фунтів стерлінгів, срібний браслет і ланцюжок із підвіскою у формі серця, виник раптовий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення грошових коштів та прикрас.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення грошових коштів та прикрас, обвинувачена ОСОБА_3 01 грудня 2018 року о 13:00 год. перебуваючи в житловому будинку потерпілої ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , діючи таємно, умисно, переслідуючи корисливі цілі з метою особистого збагачення, переконавшись що за нею ніхто не спостерігає та вона не буде ніким помічена, викрала грошові кошти у розмірі 100 англійських фунтів стерлінгів, що знаходились у тумбочці в блокноті, а також ланцюжок із підвіскою у формі серця та срібний браслет, які знаходились на робочому столі в одній із кімнат житлового будинку потерпілої ОСОБА_6 та належать останній, які помістила собі у кишеню.

Викравши вищевказані грошові кошти та прикраси, обвинувачена ОСОБА_3 покинула будинок потерпілої ОСОБА_6 при цьому отримавши можливість розпорядитись ними на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачена ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5485,94 гривень.

Крім того, 02 грудня 2018 року приблизно о 18:00 год., у обвинуваченої ОСОБА_3 , під час перебування в гостях у житловому приміщенні потерпілого ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка побачила у спальній кімнаті на серванті шкатулку, в якій знаходився срібний ланцюжок в поліетиленовому пакетику, а також у цій же кімнаті на комп`ютерному столі ще один срібний ланцюжок у поліетиленовому пакетику, виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення двох срібних ланцюжків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки двох срібних ланцюжків повторно, обвинувачена ОСОБА_3 03 грудня 2018 року о 18:00 год., перебуваючи у житловому приміщенні потерпілого ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , діючи таємно, умисно, переслідуючи корисливі цілі з метою особистого збагачення, переконавшись що за нею ніхто не спостерігає та вона не буде ніким помічена, взяла срібний ланцюжок у поліетиленовому пакетику, що знаходився у шкатулці на серванті та срібний ланцюжок у поліетиленовому пакетику, який знаходився на комп`ютерному столі у спальній кімнаті житлового приміщення потерпілого ОСОБА_8 та належали останньому, які помістила у кишеню куртки.

Викравши вищевказані прикраси, обвинувачена ОСОБА_3 залишила квартиру потерпілого ОСОБА_8 та отримала можливість розпорядитись ними на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно обвинувачена ОСОБА_3 завдала потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 270,45 гривень.

Крім того, 22 січня 2019 року перебуваючи в гостях у житловому приміщенні потерпілого ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою с. Звенигород, Бучацького (Чортківського) району Тернопільської області, приблизно о 06.00 год., побачивши у кімнаті житлового будинку потерпілого ОСОБА_7 куртку та знаючи, що у ній наявні грошові кошти потерпілого, у обвинуваченої ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на скоєння повторно крадіжки грошових коштів, обвинувачена ОСОБА_3 , 22 січня 2019 року приблизно о 06:00 год. перебуваючи у житловому приміщенні потерпілого ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою с. Звенигород, Бучацького (Чортківського) району, Тернопільської області, діючи таємно, умисно, переслідуючи корисливі цілі з метою особистого збагачення, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та вона не буде ніким помічена, взяла з внутрішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 , яка знаходилась на кріслі в кімнаті, грошові кошти у розмірі 500 гривень однією купюрою, які належали останньому та помістила їх собі у чохол мобільного телефону.

Викравши вищевказані грошові кошти, обвинувачена ОСОБА_3 залишила будинок потерпілого ОСОБА_7 та отримала можливість розпоряджатись грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно обвинувачена ОСОБА_3 завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вченена повторно.

22 жовтня 2020 року між потерпілими у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 повністю та беззаперечно визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі висунутого їй обвинувачення, заподіяну потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 шкоду відшкодувала в повному обсязі.

Сторони угоди дійшли згоди щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу, в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100.00 грн.

В даній угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона підтримує укладену між нею та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . ОСОБА_8 угоду про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згідна, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, угода є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні просять затвердити угоду про примирення, укладену між ними та обвинуваченою 22 жовтня 2020 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги норм КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, заслухавши учасників судового провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, які згідно ч.4 ст.12 КК України є нетяжкими злочинами.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України. При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, її соціальні та правові характеристики, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків, наявність на її утриманні малолітньої дитини та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В судовому засіданні з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної 22 жовтня 2020 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_3 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Також судом встановлено, що вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.07.2019 року обвинувачену ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів передбачених новим вироком та вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 10.05.2018 року, визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки. Покладено обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Суд враховує, що злочини за даним вироком обвинувачена ОСОБА_3 вчинила до постановлення вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.07.2019 року. При цьому, беручи до уваги вимоги ч.3 ст.72 КК України, згідно якої основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, тому в даному випадку покарання за даними вироками складанню не підлягають (ч.4 ст.70 КК України).

При цьому, враховуючи те, що за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.07.2019 року, обвинувачена ОСОБА_3 не була засуджена до покарання, яке їй належало відбувати реально, у відповідності до ст. 72 КК України, та згідно роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судом кримінального покарання» цей вирок має виконуватися самостійно.

Також, у кримінальному провадженні понесені процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема: 2145,00 грн. за проведену криміналістичну експертизу металів і сплавів №464; 2145,00 грн. за проведену криміналістичну експертизу металів і сплавів №465; 858,00 грн. за проведену товарознавчу експертизу №6.1-67/19, витрати за які підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 в користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 124, 314, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 22 жовтня 2020 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000344 від 10 травня 2018 року.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 жовтня 2020 року покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 (п`ять тисяч сто) грн.

Вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2019 року в частині покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) грн, із звільненням від відбування покарання у виді позбавленням волі на підставі ст.75 КК України та встановленням іспитового строку тривалістю 3 років, а також покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема:

- 2145,00 грн. за проведену криміналістичну експертизу металів і сплавів №464; - 2145,00 грн. за проведену криміналістичну експертизу металів і сплавів №465; - 858,00 грн. за проведену товарознавчу експертизу №6.1-67/19.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме:

- срібний браслет та ланцюжок із підвіскою у формі серця, які поміщено у сейф пакет експертної служби №2885116 повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- два срібні ланцюжки, які поміщено у сейф пакет №3790791 повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

- 500 грн. які знаходяться у сейф пакеті №2818328 повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1