печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши клопотання Прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000315 від 19.11.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що перебувають у володінні Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

До початку розгляду клопотання по суті Прокурор ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 подав заяву, в якій просить повернути клопотання про тимчасовий доступ для доопрацювання.

Перевіривши заяву слідчого та матеріали клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 160 КК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Так, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено повернення клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів за заявою слідчого/прокурора.

Разом з тим, статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відтак, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, визначених у ст.ст. 7, 22, 23, 26 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів підлягає поверненню слідчому.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 26, 19, 159, 160, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання Прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000315 від 19.11.2020 року - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1