Справа № 938/511/20
Провадження № 11-сс/4808/49/21
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду від 10 лютого 2021 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 10 лютого 2021 року задовольнено частково клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та застосовано щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304 Кримінального кодексу України (далі КК), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 35 днів до 17 березня 2021 року включно із визначенням застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження, в тому числі щодо запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подала АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки порушує законні права та інтереси її підзахисного, а також те, що слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував усіх обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою, при цьому не врахував, що прокурором та слідчим не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК, не навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 які підтримали подану АС, просять задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який вважає АС безпідставною, просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Верховинського районного суду та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався.

Покликання захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 в АС на те, що слідчий суддя безпідставно обрав щодо її підзахисного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, є необґрунтованими.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вказаних вимог закону слідчий суддя при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 дотримався.

Як вбачається з доданих до клопотання слідчим копій з матеріалів кримінального провадження, що 18 січня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК (а.с.49-51), а 10 лютого 2021 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК.

Копію клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу та доданих до нього матеріалів було вручено йому 10.02.2021 року, що підтвреджується його особистим підписом (а.с. 126).

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Колегія суддів зазначає, що, викладені у клопотанні обставини підозри, мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджені в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК. Колегія суддів визнає, що слідчий суддя у своїй ухвалі правильно вказав, що обгрунтована підозра ОСОБА_8 , у вчиненні зазначених злочинів підтверджується письмовими доказами, копії яких слідчий долучив до свого клопотання, і які наявні в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано взяв до уваги обставини вчинення неправомірних дій, вагомість зібраних доказів та обґрунтованість підозри про скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, відповідно до положень ст. 12 КК, яке відносяться до нетяжких та тяжких злочинів.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, прокурором було доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених у п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК, зокрема підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, як правильно зазначено в ухвалі слідчого судді, що ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду доводиться тим, що дане клопотання щодо застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поступило до Верховинського районного суду 21.01.2021 року. Цього ж дня о 12 год. 41хв. ОСОБА_8 прибув до приміщення Верховинського районного суду для участі у розгляді суддею ОСОБА_10 кримінального провадження № 0000065 від 20.04.2020 року, у якому він обвинувачується за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.186, ч. 3 ст. 357 КК (а.с.100-101). З метою здійснення судового виклику ОСОБА_8 для участі у судовому засіданні щодо розгляду клопотання про обрання йому у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою секретар судового засідання 21.01.2021 року в залі №1 о 12 год. 57 хв. вручала йому судову повістку, від отримання якої він відмовився, покинувши мовчки спочатку зал судового засідання (а.с.102), а в подальшому і приміщення суду (а.с. 101).

У зв`язку з відмовою підозрюваного ОСОБА_8 21.01.2021 року від отримання судового виклику ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 21.01.2021 року надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 104-107).

У судовому засіданні в суді першої інстанції підозрюваний ОСОБА_8 пояснив свою таку вищевказану поведінку тим, що обурився, а тому залишив приміщення суду та поїхав додому.

Незважаючи на вищевказане, а також на обізнаність захисника ОСОБА_9 про розгляд даного клопотання у приміщенні Верховинського райсуду 22.01.2021 року о 9 год. 30 хв. (а.с.96), ОСОБА_8 добровільно не з`явився до слідчого судді ні 22.01.2021 року (а.с.108), ні у подальшому, а доставлений був до суду у зв`язку з його затриманням 10.02.2021 року о 14 год. 14 хв. (а.с. 114-117).

Крім того, з долучених у судовому засіданні захисником матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня №1 ІФМР» з 26.01.2021 року по 02.02.2021 року (а.с. 128-129), проте, він, будучи обізнаним про перебування на розгляді слідчого судді Верховинського районного суду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, впродовж періоду з 22.01. до 25.01.2021 року та з 03.02. до 09.02.2021 року, до слідчого судді добровільно не з`явився.

Також, слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_8 , перебуваючи в статусі підозрюваного під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 15.06.2016, переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим 19.05.2017 року по 03.07.2019 року був оголошеним в розшук, що підтверджується постановою про оголошення його, як підозрюваного, в розшук від 19.05.2017 року (а.с.67), інформацією з системи «Аркан», згідно з якою він 18.05.2017 року виїхав з України до Російської Федерації, звідки повернувся до України 24.05.2019 року (а.с.72).

Крім того, аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).

Враховуючи суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також вищевказані обставини та дані про його особу, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК. Інший обраний запобіжний захід може призвести до його ухилення від явки до органу досудового розслідування чи суду, а також до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що, вирішуючи дане клопотання слідчий суддя правильно враховував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 , вказаних вище злочинів, дані, що характеризують його особу, зокрема його молодий працездатний вік, неодружений, проживає спільно із матір`ю та двома повнолітніми братами, відсутність на утриманні неповнолітніх дітей, а також те, що він раніше судимий.

Щодо доводів АС про непомірність визначеної застави щодо ОСОБА_8 , оскільки на думку захисника вона не відповідає а ні ризикам, передбачених ст. 177 КПК, а ні суспільній небезпеці та завданій шкоді, є необґрунтованим, виходячи із такого.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього та визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину ( ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК), - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо визначення застави підозрюваному ОСОБА_8 в розмірі 136200 гривень, що відповідає 60 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2021 року) та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК.

Тому, на думку колегії суддів, внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є не завідомо непосильним для нього.

Таким чином, висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням саме такого розміру застави, є правильним, обґрунтованим та вмотивованим.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

За таких обставин, АС захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду від 10 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5