Справа № 932/1468/21
Провадження №1-кс/932/783/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Ілларіоново, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000235 від 16.02.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлений час та місці, придбав речовину рослинного походження, зелено-коричневого кольору, яка є каннабісом, і відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг яких заборонений, масою 1,0873 г.

Вказаний наркотичний засіб підозрюваний доставив до місця свого фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та почав зберігати його з метою збуту.

Під час проведення санкціонованого обшуку у вказаному приміщенні було виявлено та вилучено електронні ваги із залишками рослинної речовини зеленого кольору, сліп пакети з рослинною речовиною зеленого кольору, пластикові ємності прозорого кольору з вмістом насіння (зерна), велика кількість порожніх сліп-пакетів, велика кількість ємностей паперових згортків та інші предмети.

Згідно висновку експерта № СЕ -19/104-21/5266-НЗПРАП від 17.02.2021 р., надана на експертизу 17.02.2021 р. речовина рослинного походження, зелено-коричневого кольору, масою 1, 1818 г. є каннабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений.

Даний злочин кваліфікований за ч. 2 ст. 307 КК України.

16.02.2021 р. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні даного злочину.

17.02.2021 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру.

Сторона обвинувачення вважає, що є доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, а також є ризики вчинення ним дій, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи погодженого ним клопотання та додатково зазначив, що підозра є обґрунтованою і підтверджується доказами, ризики доведені, а розмір застави треба збільшити, оскільки застава у максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Захисники проти клопотання заперечили у повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Також пояснили, що затримання підозрюваного було проведено незаконно, а саме до проведення обшуку, та не за місцем вчинення кримінального правопорушення, а на АДРЕСА_3 .

Підозрюваний підозру не визнав, вказавши, що наркотичні речовини придбав для власного вживання, затримали його незаконно, утримували в машині, кількість наркотичних засобів, на яку посилається сторона обвинувачення, не відповідає дійсності, а є меншою.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Як вбачається з протоколу затримання від 16.02.2021 р., ОСОБА_6 фактично був затриманий о 20 год. 32 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька площа, буд. 2 А.

Посилання захисників та підозрюваного на незаконність затримання, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки окрім пояснень самого підозрюваного, нічим більше не підтверджуються. В матеріалах клопотання відсутні будь-які заяви, скарги, пояснення з приводу незаконного затримання, а протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складений у присутності адвоката ОСОБА_8 , про що свідчить його підпис у протоколі. Також факт затримання не за місцем мешкання підозрюваного, сам по собі не свідчить про незаконність дій працівників поліції, оскільки затримати особу можна у будь-якому місці, коли є достатні підстави вважати, що ця особа причетна до кримінального правопорушення. З протоколу обшуку від 16.02.2021 р. вбачається, що проведення обшуку розпочато, коли в квартирі була присутня лише співмешканка ОСОБА_6 ОСОБА_9 , тому затримання підозрюваного могло бути проведено в іншому місці, а не за адресою його мешкання. За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для визнання затримання незаконним.

У судовому засіданні встановлено, що слідством зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, підозра обґрунтовується, зокрема, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом обшуку від 16.02.2021 р. за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

Твердження захисників про відсутність ознак ч. 2 ст. 307 КК України слідчий суддя не бере до уваги, оскільки для попередньої кваліфікації дій особи достатньо встановити наявність у квартирі підозрюваного «особливо небезпечних» наркотичних засобів, до яких віднесено каннабіс. Також спосіб фасування, подрібнення, кількість речовини, наявність зерен для її вирощування, може свідчити про мету збуту даної наркотичної речовини.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор.

Про наявність ризика, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено максимальне покарання до 10 років позбавлення волі, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене кримінально каране діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду. Крім цього, підозрюваний офіційно не працює, на утриманні малолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки сама по собі тяжкість покарання за даний злочин може свідчити про наявність ризику ухилення (переховування) підозрюваного від слідства та / або суду.

З приводу ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що оскільки підозрюваний не працює та не має офіційного джерела доходів, не одружений, для віднаходження засобів до існування останній може продовжити кримінально протиправну діяльність, а також може вчинити нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів. Інші ризики також є доведеними.

З метою унеможливлення реалізації вказаних ризиків, вважаю, за необхідне, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя розглянув можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, проте ураховуючи особу підозрюваного, тяжкість покарання та вагомість наявних доказів про вчинення ним даного злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків у місті проживання, застосування інших альтернативних заходів не є обґрунтованим.

Разом із тим, слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо можливості визначення підозрюваному застави. Так, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями. Тобто у слідчого судді повинна бути впевненість, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку неявки підозрюваного до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Саме такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні «Гафа проти Мальти» №54335/14 від 22 травня 2018 року.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, встановлених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість злочину, слідчий суддя вважає можливим визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Визначення підозрюваному розміру застави у 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не є підставним, оскільки не можна обґрунтовувати розмір застави вартістю вилученої наркотичної речовини.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити заставу в сумі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, 00 коп., які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

В решті вимог клопотання відмовити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи виконання покарань має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти підозрюваного та повідомити письмово слідчого, який здійснює досудове розслідування по даному провадженню, прокурора, яким здійснюється процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні та слідчого суддю Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 .

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 16.04.2021 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 лютого 2021 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя І.А. Кондрашов