Справа № 127/3557/21
Провадження №11-сс/801/150/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
слідчого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000714 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 лютого 2021 року, якою продовжено строк дії домашнього арешту відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Новосілка, Великоновосілківського р-н, Донецької обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 вступивши у злочинну змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , направлену на таємне викрадення чужого майна з метою злочинного збагачення, при цьому розподіливши між собою ролі а саме: ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 мали проникати до будинків та вчиняти крадіжки речей а ОСОБА_8 у свою чергу виконував роль водія та спостерігача, який зобов`язаний був доставити ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до місця вчинення злочину та очікувати останніх у заздалегідь домовленому місці з метою непомітного залишення місця злочину.
12.10.2020 року близько 20 годин 30 хвилин, приїхавши до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 . Переконавшись, що в дома нікого немає та за їх діями не спостерігають стороні особи, шляхом віджиму металопластикового вікна ванної кімнати ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 проникли до вищевказаного будинку. Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, діючи умисно, таємно, за попередньою змовою вчинили крадіжку виробів з жовтого металу та срібла.
В подальшому, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_8 ,, з місця вчинення злочину зникли на автомобілі під керуванням останнього, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму понад 150 тисяч гривень.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 лютого 2021 року підозрюваному ОСОБА_8 строк дії домашнього арешту продовжено.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Ризики які існували на час обрання запобіжного заходу на сьогоднішній день не зменшились та продовжують існувати. Крім того, ухвалою слідчого судді було продовжено строк досудового розслідування до шести місяців. При цьому, наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт, а саме є необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, про що прокурор вказував у клопотанні та в судовому засіданні.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, мотивуючи свої вимоги тим, що підозрюваний не перебував у розшуку та не переховувався, за чотири місяці арешту не порушував його, стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що свідки чи потерпілий скаржився на ОСОБА_8 , останній повністю визнав свою вину, кається шкодує про вчинене, частково відшкодував шкоду потерпілому; має стійкі соціальні зв`язки на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_12 , яка перебуває на утриманні підозрюваного, працює на ТОВ «ДнепрЕкострой», вказане товариство має не нормований робочий графік, крім того на ньому є нічні зміни (з графіком роботи доба/на дві доби), що оплачується значно більше, це дозволить підозрюваному значно швидше відшкодувати шкоду потерпілому.
Прокурором в клопотанні вказано, що ОСОБА_8 в силу ст.89 КК України не судимий, але це не відповідає дійсності, оскільки по справі де останній являється обвинуваченим ухвалено два виправдувальні вироки, останній виправдувальний вирок повністю скасований 07.12.2020 року та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріалами та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При цьому слідчому судді слід враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
При розгляді апеляційної скарги сторони захисту, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд апеляційної інстанції застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби слідчий суддя врахував його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, зокрема те, що ОСОБА_8 працює, має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину, але разом із тим підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; з метою уникнення відповідальності за злочин у якому підозрюється, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з прийнятим рішенням слідчим суддею, оскільки ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, сім`ю на утриманні в нього малолітня дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (підтверджується копією свідоцтва про народження), має постійне офіційне місце роботи, працює на ТОВ «Днепр Екострой», вказане товариство має нічні зміни (з графіком роботи доба/на дві доби); вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, співпрацює зі слідством, дає покази, частково відшкодував шкоду потерпілому та останній претензій матеріального і морального характеру не має, не заперечує щодо зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання (підтверджується заявою потерпілого); всі викрадені речі потерпілому повернуті; протягом чотирьох місяців домашнього арешту на певний період доби підозрюваний ОСОБА_8 його не порушував, на першу вимогу являється до слідчого, в розшуку не перебував та не переховувався; слідчим було проведено обшуки та вилучено усі потрібні слідству речові докази; крім того, в ході апеляційного розгляду слідчий ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_8 перевіряється по іншим кримінальним правопорушенням, однак підозр немає, підозрюється лише у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 ; прокурором в ході апеляційного розгляду не надано жодних доказів порушення підозрюваним з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, з огляду на вище зазначені обставини в сукупності у застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби потреби не має, проте враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування у даному кримінальному провадженні щодо останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, зможе запобігти спробам здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 194, 196, 405, 407, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 лютого 2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк домашнього арешту у певний період доби скасувати.
Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваному ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою суду або органу досудового розслідування.
Відповідно до ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні.
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії покладених обов`язків на ОСОБА_8 встановити до 17 квітня 2021 року.
Копію ухвали суду направити для організації виконання до Маріупольського РУП ГУНП у Донецькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4