КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1309/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2021 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року,
за участі:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.01.2021 року задоволено скаргу ОСОБА_9 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у кримінальному провадженні № 0000860 та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212 та ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України.
Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.01.2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_9 про скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у кримінальному провадженні № 0000860.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Кримінальне провадження № 0000860 розпочато 20.03.2017 року із внесенням відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, за фабулою « ОСОБА_9 будучи службовою особою старшим слідчим в ОВС відділу розслідування кримінальних справ СУ ДПС у м. Києві та начальником третього відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ в Міндоходів у м. Києві. Протягом 2012-2014 років, зловживав службовим становищем інтересах злочинної організації ОСОБА_10 , з метою отримання неправомірної вигоди її учасниками, що спричинило тяжкі наслідки». Тобто, прокурор зазначає, що з 20.03.2017 року слідчим розслідувалося кримінальне провадження щодо неправомірних дій саме ОСОБА_9 .

Про підозру останньому було повідомлено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 366 КК України 25.06.2019 року, а 07.02.2020 року змінено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та надалі 15.10.2020 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 07.02.2020 року та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Разом із цим, розглядаючи по суті скаргу підозрюваного ОСОБА_9 на повідомлення прокурора про зміну раніше повідомленої підозри від 15.10.2020 та про нову підозру та приймаючи рішення про її задоволення, слідчий суддя не прийняв до уваги положення ч. 4 ст. 304 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи, що в даному випадку відсутні правові підстави для оскарження повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000860 та можливість відкриття провадження за цими вимогами, оскільки первинні відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені ще 20.03.2017 року, слідчим суддею прийнято рішення, яке не узгоджується з вимогами ст. 304 КПК України.

28.10.2020 року підозрюваному ОСОБА_9 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000860 від 20.03.2017 року.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з урахуванням положень ст. 17 КПК України (презумпція невинуватості) не входить до предмету розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, оскільки відповідно до ст. 368 КПК України вказані питання вирішуються судом при ухваленні вироку.

На думку прокурора, посилання слідчого суді щодо здійснення досудового розслідування не уповноваженими кримінально процесуальним законом суб`єктами, з порушенням правил підслідності, визначених ст. 216 КПК України, спростовуються матеріалами провадження. Крім того, під час розгляду скарги ОСОБА_9 про скасування повідомлення про підозру у слідчого судді були підстави для самовідводу, проте останній заявлений не був.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчими третього відділу управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000860 від 20.03.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 15.10.2020 року, ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він, перебуваючи на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління ДПС у м. Києві та в період з 01.06.2013 по 12.02.2014 на посаді начальника третього відділу кримінальних розслідувань СУ ГУ Міндоходів у м. Києві, своїми умисними діями, які виразилися у вилученні та отриманні на підставі постанов про проведення виїмки, запитів органу слідства з митних органів України первинної документації щодо ввозу на митну територію України підприємствами, підконтрольними учасникам злочинної організації ОСОБА_10 , нафтопродуктів та щодо їх фіктивного вивозу з митної території України, за відсутності будь-якого зв`язку щодо причетності цих підприємств щодо розслідуваних ним злочинів, умисно приймав участь у злочинній організації ОСОБА_10 , а також у тяжкому злочині, вчиненому злочинною організацією - пособництві в умисному ухиленні від сплати зборів (обов`язкових платежів) що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у складі злочинної організації та його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України.

17.12.2020 року ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 15.10.2020 року у кримінальному провадженні № 0000860 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212 та ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.01.2021 року задоволено скаргу ОСОБА_9 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у кримінальному провадженні № 0000860 та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212 та ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, крім іншого, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Так, п.п. 23 п. 1 § 1 Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», статтю 303 КПК України доповнено пунктом 10, яким встановлено, що підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Нормою, що міститься у п. 4 § 2 Перехідних положень до Розділу 4, зазначеного вище Закону встановлено, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» набув чинності 15 березня 2018 року.

Таким чином, зі змісту наведених вище положень випливає, що законодавцем передбачена можливість оскарження повідомлень про підозру у справах, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР після 15 березня 2018 року.

Кримінальне провадження відповідно до витягу з ЄРДР було розпочате внесенням відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України 17 березня 2017 року, в той час, як відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212 та ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, внесені до ЄРДР після 15.03.2019 року.

При цьому, відповідно до постанови прокурора у кримінальному провадженні від 27.05.2020 року кримінальне провадження №0000860 від 20.03.2017 розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, стосовно ОСОБА_9 в частині повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Таким чином, не зважаючи на те, що кримінальне провадження, в рамках якого ОСОБА_9 було повідомлено про підозру, внесене до ЄРДР 20.03.2017 року, відомості про кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України за якими складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_9 були внесені до ЄРДР після 15.03.2018 року та підлягає оскарженню в порядку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, а отже доводи сторони обвинувачення щодо відсутності права на оскарження повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні колегія суддів вважає необґрунтованими.
Крім того, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо здійснення досудового розслідування із порушеннм правил підслідності.

Зокрема, з матеріалів провадження вбачається, що досудове розслідування кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України відносно особи правоохоронного органу ОСОБА_9 до 21.02.2020 року здійснювали слідчі СУ ГУ Національної поліції в Одеській області у кримінальному провадженні №0000245.
25.06.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000245 від 14.03.2018.
З кримінального провадження №0000245 від 14.03.2018 року, 21.01.2020 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 366 КК України, та присвоєно номер кримінального провадження №0000038, яке 21.01.2020 об`єднано із кримінальним провадженням №0000860 від 20.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а 07.02.2020 року ОСОБА_9 складено та вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256 КК України, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

В подальшому в кримінальному провадженні №0000860 змінювалась правова кваліфікація, підозрюваному ОСОБА_9 15.10.2020 року повідомлено про зміну підозри та про нову підозру.
21.02.2020 року матеріали кримінального провадження № 00000860 від 20.03.2017 року направлено до Національного антикорупційного бюро України в зв`язку зі зміною підслідності.

27.05.2020 року старшим групи прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000860 в частині повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення яке було внесена до ЄРДР 20.03.2017, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України ОСОБА_9 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та було констатовано, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 здійснювалось не уповноваженими кримінальним процесуальним законом суб`єктами, з порушенням правил підслідності, визначених в ст. 216 КПК України, що не дозволяє враховувати у кримінальному провадженні будь-які докази здобуті слідчими СУ ГУ НП в Одеській області.
З 28.05.2020 року визначена підслідність за слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань.

За положеннями частини 1 статті 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до статті 40 КПК України однією з осіб, уповноважених приймати процесуальні рішення та повідомляти особу про підозру, є слідчий.

У частині 1 статті 276 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 3 КПК України слідчим є службова особа відповідного органу досудового розслідування, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Наділення процесуальним законом слідчого певними повноваженнями здійснюється виходячи із того, що слідчий діє в межах своїх повноважень, зокрема, з дотриманням вимог КПК щодо підслідності.

Компетенція органів досудового розслідування щодо розслідування певних категорії злочинів є вичерпною визначеною у статті 216 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів:

- вчинених працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті;

У зв`язку із вищенаведеним, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що досудове розслідування до 21.02.2020 року здійснювалось слідчими органами Національної поліції, які, з урахуванням приписів частини 4 статті 216 КПКУкраїни, які не наділені повноваженнями здійснювати досудове розслідування кримінальних проваджень відносно працівників правоохоронного органу.

Тобто, складання та вручення 25.06.2019 року ОСОБА_9 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 256 та ч.1 ст. 366 КПК України, складання та вручення 07.02.2020 року ОСОБА_9 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256 КК України, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України здійснено не уповноваженим на це суб`єктом.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Зокрема, слід зауважити, що всупереч вимогам п. 6 ст. 277 КПК України, в повідомленні про підозру від 15.10.2020 року не зазначено стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, часу, місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , а також інших суттєвих обставин, відомих на момент вручення вказаного повідомлення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Твердження, зроблені у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ч. 4 ст. 28 ст. 212 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України є не конкретними, виклад фактичних обставин не узгоджується із змістом підозри та формулою обвинувачення.
Слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що відповідно до повідомленої зміненої підозри ОСОБА_9 не вбачається в його діях об`єктивної та суб`єктивної сторони злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ст. 212 та ч. 1 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України. Для притягнення до відповідальності суб`єкта, який брав участь у злочинної організації, необхідно щоб він завідомо знав про існування злочинної організації, яка була утворена іншими особами.Винна особа повинна усвідомлювати, що вона сприяє учасникам злочинної організації. Важливо те, що винна особа обізнана щодо існування злочинної організації, а його дії створюють загрозу громадській безпеці, і бажає настання таких наслідків.
Проте, в повідомленні про підозру відсутні дані про будь-якого роду зв`язок між ОСОБА_9 та членами злочинної організації ОСОБА_10 , відсутній причинно-наслідковий зв`язок між тяжкими наслідками у розмірі 2 374 368 178,41 грн. та діями ОСОБА_9 щодо створення умов, за яких інші співучасники безперешкодно за період з 23.03.2012 року по 28.02.2014 року безпосередньо здійснювали діяльність щодо ухилення від сплати податків та зборів в особливо великих розмірах чим державним інтересам спричинено збитки у виді не сплати митних платежів (податків).

Відповідно до даних, наданих контролюючим органом на підставі аналізу даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платників ТОВ «Цикловаст», ТОВ «Зовніштрансгаз», ПП «Фірма «Армада плюс» та інших відсутні донарахування щодо ухилення від сплати податків та зборів в особливо великих розмірах чим державним інтересам спричинено збитки у виді не сплати митних платежів (податків) на суму 2 374 368 178,41 грн.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_9 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тобто не відповідає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, про що обгрунтовано зазначив слідчий суддя.

Тобто, в змісті повідомлення про підозру ОСОБА_9 відсутні фактичні обставини події, як вимагають положення ст. 277 ч. 1 п. 6 КПК України, які б виключали сумніви щодо того, що кримінальне правопорушення справді відбулося; кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; діяння підозрюваної особи містить об`єктивну сторону складу конкретного кримінального правопорушення.

Аналізуючи надані слідчим для вивчення матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості повідомлення про підозру, колегія суддів вважає, що зміст таких матеріалів не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212 та ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Доводи сторони обвинувачення щодо неможливості повторного оскарження повідомлення про підозру, з підстав того що вже було реалізоване таке право, є немотивованими, оскільки предметом розгляду слідчого судді Шевченківськогорайонногосудум. Києва було повідомлення про підозру яке не є ідентичним предметом за даною скаргою ОСОБА_9 . Крім того кримінально-процесуальне законодавство не містить застережень щодо можливості такого повторного оскарження.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно ст. 404 КПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 405 КПК України визначено, що апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.01.2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 , - без задоволення, оскільки наведені прокурором доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування вказаного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_9 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у кримінальному провадженні № 0000860 та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212 та ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4