ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1252/21 Справа № 190/962/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долинське П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року задоволено клопотання начальника СВ ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.09.2021.
Мотивуючи постановлене рішення, суд врахувавши, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, обставини вчинення злочину, дійшов висновку, що підозрюваний, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час досудового провадження, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, не виконати їх процесуальні рішення (ризик переховування), впливати на показання як потерпілого і свідків у цьому провадженні. З огляду на встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, прийнявши до уваги стан здоров`я підозрюваного, щодо якого на цей час відсутні об`єктивні медичні чи інші застереження щодо неможливості перебування під вартою, суд дійшов висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, на підставі положень п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України, суд врахувавши обставини вчинення злочину, дійшов висновку про відсутність підстав для визначення застави.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_10 більш мякий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обґрунтовуючи вимоги про скасування ухвали слідчого судді, захисник посилається на те, що клопотання прокурора не містить, а слідчий суддя не надав належної оцінки характеризуючим підозрюваного відомостям, які надавались стороною захисту, зокрема тому, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, щиро кається, має міцні соціальні зв`язки, є офіційно одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має ряд хронічних захворювань, має постійне місце проживання а офіційно працевлаштований що свідчить про те, що до підозрюваного можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід. Окрім того, на переконання захисника, слідчий суддя в порушення ч. 3 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив підозрюваному розмір застави. Разом з тим, захисник звертає увагу на те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання, вийшов за його межі, оскільки встановив наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, в той час як в клопотанні шлося про існування ризиків, визначених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є погіршенням становища підозрюваного та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. З огляду на викладене, захисник вважає, що ухвала підлягає скасуванню, а запобіжний захід щодо ОСОБА_6 зміні на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Так, клопотанням заступника начальника та наданими до них доказами підтверджується, що СВ відділення поліції № 7 Камнського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000148 від 17 липня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
17 липня 2021 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 18 липня 2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 міг скоїти цей злочин.
Разом з цим, твердження захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею, у відповідності до ст. 178 КПК України, було належним чином враховано, ступінь тяжкості інкримінованого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу підозрюваного, та дійшов до обґрунтованого висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя об`єктивно і повно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики доведеними та такими, що об`єктивно існують, й для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Посилання захисника на ті обставини, що слідчим суддею не було досліджено доказів, які вказують на існування ризиків у провадженні, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, та покарання, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
Також, слідчий суддя, оцінивши всі обставини провадження, дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків.
Разом з цим, твердження захисника про те, що суд вийшов за межі поданого клопотання та встановив ризик, наявність якого не встановлено органом досудового розслідування, а саме, ризику, визначеного п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними та безпідставними, а слідчим суддею, було враховано всі необхідні обставини у провадженні, та обґрунтовано встановлено наявність цього ризику, який був вказаний і в клопотанні слідчого.
Наявність тих обставин, що підозрюваний раніше не судимий, щиро кається, має міцні соціальні зв`язки, є офіційно одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, ряд хронічних захворювань, постійне місце проживання та офіційно працевлаштований, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що наведені обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже, колегія суддів, враховуючи встановленні судом першої інстанції обставини, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також, особу підозрюваного, погоджується зі слідчим суддею, що у цьому випадку є обґрунтованим застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що цей злочин вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування, правомірно не визначив розмір застави.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4