Справа № 462/1304/21
провадження 1-кс/462/344/21
У Х В А Л А

16 березня 2021 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД відділу поліції №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області від 05.02.2021 року про закриття кримінального провадження № 00786 від 16.12.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача СД відділу поліції №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 05.02.2021 року про закриття кримінального провадження № 00786 від 16.12.2020 року. Скарга мотивована тим, що 08.12.2020 р. близько 13.20 год. на території для паркування ТЦ «Нова Лінія» по вул. Щирецькій у м. Львові невідомий йому чоловік, який керував автомобілем марки Volkswagen Jetta сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 заподіяв йому удар в ділянку голови та втік з місця події. Після прибуття екіпажу патрульної поліції він звернувся в травмпункт, де у нього виявлено підшкірну гематому тім`яної ділянки зліва з можливою підозрою на струс мозку. 09.12.2020 року він скерував поштою на адресу ГУ НП у Львівській області Львівського районного управління поліції Відділ поліції №1 заяву про злочин. В заяві про злочин він просив встановити особу нападника, з цією метою здійснити розшукові заходи автомобіля, яким користувався нападник автомобіля Volkswagen Jetta сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Відомості про вчинений злочин просив внести до ЄРДР в порядку встановленому КПК України та порушити кримінальну справу за фактом хуліганства вчиненого відносно нього та за фактом нанесених йому побоїв. Згідно з відомостями поштового трекінгу, заяву про злочин Залізничний відділ поліції отримав 11.12.2020 року. У зв`язку з тим, що до нього впродовж тривалого часу з ГУ НП у Львівській області Львівського районного управління поліції Відділ поліції №1 ніхто не телефонував та не надсилав повісток про виклик, він 21.12.2020 року вирішив самостійно з`явитись до ГУ НП у Львівській області Львівського районного управління поліції Відділ поліції №1, щоб з`ясувати про стан розслідування справи за його заявою. Дізнавач направив його на медичну експертизу, після чого він знову з`явився до дізнавача для дачі свідчень та останній зазначив, що буде проводити додаткові слідчі дії, для участі в яких буде його викликати. Впродовж лютого 2021 року його ніхто з ГУ НП у Львівській області Львівського районного управління поліції Відділ поліції №1 не викликав, а дізнавач перестав відповідати на телефонні дзвінки. 26.02.2021 року він з власної ініціативи прибув до дізнавача з метою поцікавитись про стан розслідування кримінального провадження, однак дізнався, що вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленою відсутністю у даному випадку складу кримінального правопорушення. З таким рішенням він незгідний і вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, так як постанова містить недостовірні відомості, викладені дізнавачем. Зокрема, дізнавач заявляє, що ніяких ударів ОСОБА_5 громадянину ОСОБА_3 в область голови не наносив. Це суперечить дійсності. Жодних слідчих дій з відтворення подій дізнавачем проведено не було, не допитано в якості свідків осіб, що були присутні під час нападу, інформація про яких містилася в заяві про злочин, тощо. Враховуючи вищенаведене, просить скаргу задоволити.
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав наведених у самій скарзі, також зазначив, що дізнавчаем не проведено ряду слідчих дій, не допитано вказаних ним свідків, не проведено відтворення обстановки та обставин події, надано хибний висновок оглянутому відеозапису із камер відеоспостереження, а тому просить скаргу задоволити.

Представник Відділу поліції №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.

Заслухавши скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000786 від 16.12.2020 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Встановлено, що сектором дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000786 від 16.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

05.02.2021 р. дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, так як під час досудового розслідування не встановлено обов`язкового елементу складу злочину (суб`єктивної сторони, наявність прямого умислу у діях ОСОБА_5 на нанесення тілесних ушкоджень), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Однак, виходячи з тексту мотивувальної частини оскаржуваної постанови, за результатами слідчих (розшукових) дій не встановлено події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки не здобуто даних про отримання будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Так, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Всупереч зазначених норм Закону дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 у постанові про закриття кримінального провадження належним чином не мотивував своїх висновків про підстави закриття кримінального провадження. Дізнавачем не дотримано вимогу закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження. Крім того, зміст постанови про закриття кримінального провадження носить суперечливий характер, оскільки дає підстави вважати, що дізнавач фактично дійшов висновку про відсутність самої події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в той час як провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу цього кримінального проступку.

Так, під час досудового розслідування дізнавачем проведено допит потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 , призначено судово-медичну експертизу, проведено огляд предмета компакт диска з місця події. Разом з тим, покази потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 кардинально різняться, зокрема і щодо обставин спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Згідно із висновком експерта №1796 від 21.12.2020 року при обстеженні громадянина ОСОБА_3 лікарем ТП №1 м. Львова 08.12.2020 року було встановлено діагноз : «Забійна підшкірна гематома тімяної ділянки зліва». Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого тілесних ушкоджень не виявлено. «Гематома» утворилася від тупого предмета, могла виникнути незадовго до звернення за медичною допомогою 08.12.2020 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Надаючи оцінку отриманим доказам дізнавач прийшов до переконання про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Однак вказаний висновок слідчого є передчасний, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про вчинення будь яких слідчих дій з метою усунення розбіжностей в показах ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також не надано оцінки довідці із Травматологічного пункту № 1 і висновку експерта №1796 від 21.12.2020 року. Не перевірено показів вказаних осіб шляхом проведення таких слідчих дій, як слідчий експеримент та одночасний допит потерпілого та свідка. Крім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, чи дізнавач вчиняв будь-які слідчі дії з приводу допиту в якості свідків осіб, що були присутні під час заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, інформація про яких містилася в заяві про злочин.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 05.02.2021 року винесена передчасно і підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД відділу поліції №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 05.02.2021 року про закриття кримінального провадження № 00786 від 16.12.2020 року - задоволити.
Постанову дізнавача СД відділу поліції №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 05.02.2021 року про закриття кримінального провадження № 00786 від 16.12.2020 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1