Справа № 559/219/18
Провадження № 1-кп/559/15/2021
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу
"13" травня 2021 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі
судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:

обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001210 від 14.10.2017 за ч. 2 ст. 286 КК України, про обрання запобіжного заходу у видгляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с.Кривиця, Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_2 ),-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0001210 від 14 жовтня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою суду від 25.03.2021 кримінальне провадження зупинено у зв`язку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Ухвалою суду від 13.05.2021 кримінальне провадження у справі поновлено.
26.03.2021 прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовано наступними доводами.

В ході досудового розслідування встановлено, що 14.10.2017, приблизно о 18 год. 20 хв., у світлу пору доби, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю не менше 70-80 км/год., що перевищує допустиму для даної ділянки дороги, по правій смузі проїзної части по вул. Грушевського у м. Дубно зі сторони вул. Залізнична у напрямку вул. Сурмичі, неподалік магазину «Добробут», що за адресою: м. Дубно вул. Грушевського, 122, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, і що смуга, на яку він буде виїжджати буде вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, здійснюючи обгін невстановлених слідством автомобілів, раптово та у безпосередній близькості перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яку перетинати заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 1117», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку та не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер під час стаціонарного лікування у Дубенській ЦРЛ, а пасажир автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , водій автомобіля «ВАЗ 1117», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 і пасажир автомобіля «ВАЗ 1117» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження. Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

31.01.2018 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та спричинило смерть потерпілому, скеровано до Дубенського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Наявність обґрунтованої підозри та покладеного на її основі обвинувачення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ;
-показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;
-фактом, змістом та результатом проведеного огляду місця події, де зафіксовано обстановку вчинення кримінального правопорушення;
-наявним відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, де зафіксоване кримінальне правопорушення;
-речовими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження;
-змістом висновків експертів, проведених за результатами проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень, отриманих потерпілими особами в результаті ДТП;
-змістом висновку експерта від 27.11.2017 за результатами проведення експертизи технічного стану транспортного засобу ВАЗ 1117, р.н. НОМЕР_2 ;
-змістом висновку експерта від 27.11.2017 за результатами проведення експертизи технічного стану транспортного засобу ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_3 ;
-змістом висновку експерта від 22.12.2017 за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи, в ході якої встановлено місце зіткнення та контактування транспортних засобів;
-змістом висновку експерта від 29.12.2017 за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи, в ході якої встановлено механізм дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 20.10.2017 відносно ОСОБА_3 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Ухвалами Рівненського міського суду від 15.12.2017, Дубенського міськрайонного суду від 12.02.2018, 05.04.2018, 15.05.2018, 10.07.2018, 21.08.2018 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжено.

Санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 може бути застосований.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, і яке спричинило смерть неповнолітнього ОСОБА_18 .

Крім того, з моменту реєстрації кримінального провадження, тобто з 14.10.2017 ОСОБА_3 лише офіційно змінив 5 адрес, так в матеріалах кримінального провадження наявна інформація про те, що ОСОБА_3 проживав:

АДРЕСА_3 ;

2. по АДРЕСА_1 ;

3. по АДРЕСА_4 ;

4. по АДРЕСА_5 ;

5. по АДРЕСА_2 .

Водночас, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 проводиться близько 3 років, у якому проведено вже понад 20 засідань. Частина судових засідань з розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 відкладено через неявку самого обвинуваченого ОСОБА_3 .

На можливість ОСОБА_3 переховуватись від суду свідчить і та обставина, що відносно останнього ухвалами Рівненського міського суду від 15.12.2017, Дубенського міськрайонного суду від 12.02.2018, 05.04.2018, 15.05.2018, 10.07.2018, 21.08.2018 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжено. Після закінчення дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 у судові засідання з`являвся вкрай рідко, що призводить за умисного затягування судового розгляду та можливого порушення розумних строків проведення судового розгляду.

ОСОБА_3 має постійне місце проживання та місце реєстрації, однак є неодруженим, непрацюючим, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що дає підстави вважати, що ОСОБА_3 не маючи тісних родинних стосунків і постійного місця роботи може залишити своє місце постійного проживання з метою ухилення від суду, перешкоджати встановленню істини в справі, а також щоб уникнути передбаченого покарання, виїхати за межі території України, наприклад, до своєї матері, яка проживає за кордоном.
На підставі вищевикладеного, прокурор просить суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стоком на 60 діб з утриманням у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

13.05.2021 метою забезпечення захисту прав обвинуваченого, судом винесено ухвалу про призначення захисника обвинуваченому ОСОБА_3 для проведення окремої процесуальної дії.
Згідно повідомлення Рівненського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, обвинуваченому ОСОБА_3 призначено захисника (адвоката) для здійснення захисту за призначенням на окрему процесуальну дію (розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та просить його задоволити.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненому визнає, розкаюється, від правоохоронних органів переховуватися не має наміру. При цьому ствердив, що достеменно був обізнаний про винесення ухвали судом про його розшук у зв`язку з його неявками у судове засідання, однак добровільно не зявлявся до суду бо не мав можливості. При цьому будь- яких вагомих поважних причин не зявлення до суду під час розгляду клопотання не повідомив. Разом із тим на початку судового засідання з розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 відмовився від здійснення захисту його прав захисником за призначенням адвокатом ОСОБА_5 , повідомив, що бажає, щоб його інтереси захищав адвокат ОСОБА_19 .
У зв`язку із тим, що матеріали кримінального провадження не містять документів, що підтверджують повноваження адвоката ОСОБА_19 , як захисника ОСОБА_3 , окрім того, адвокат ОСОБА_19 повідомлений про час та дату розгляду клопотання, однак в судове засідання не з`явився, судом винесено ухвалу про призначення захисника обвинуваченому ОСОБА_3 для проведення окремої процесуальної дії. Однак вході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_3 повністю підртимав позицію захисника адвоката ОСОБА_5 та просив визначити йому запобіжний захіт не повязаний з позбавленням волі. За таких обставин розгляду поданного клопотання прозастосування запобіжного заходу, право обвинуваченого на захист дотримано та забезпечено судом.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , вважає подане клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не обґрунтованим. Прокурором не доведено у повній мірі ризик переховування від суду, а також неможливість застосування біль мякого запобіжного заходу. Просив обрати більш м`який запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків в повній мірі.
Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_20 подала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за її відсутності, обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в зв`язку із його постійним ухиленням від прибуття та участі у судових засіданнях.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні просили обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою., оскільки обвинувачений неодноразово свідомо не зявляється у зал судового засідання тим самим затягує розгляд справи судом протягом тривалого часу. Окрім цього зазначили що дії обвинуваченого щодо неодноразових заявлень безпідставних відводів головуючому у справі з надуманих підстав, неодноразової зміни захисників свідчить про свідоме ухилення від судового розгляду та завершення справи по суті. Також зазначили що їх право як потерпілих на справедливий судовий розгляд продовж розумного строку діями обвинуваченого зухвало неодноразово порушено.
Вислухавши обвинуваченого та його захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
При цьому, наявність відповідних ризиків того, що обвинувачений може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Аналіз наведених у клопотанні обставин та матеріалів кримінального провадження, дає підстави вважати про наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд вважає встановленими обставини існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування, суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, і яке спричинило смерть неповнолітнього ОСОБА_18 .

Крім того, з моменту реєстрації кримінального провадження, тобто з 14.10.2017 ОСОБА_3 лише офіційно змінив 5 адрес, так в матеріалах кримінального провадження наявна інформація про те, що ОСОБА_3 проживав:

АДРЕСА_3 ;

2. по АДРЕСА_1 ;

3. по АДРЕСА_4 ;

4. по АДРЕСА_5 ;

5. по АДРЕСА_2 .

Водночас, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 проводиться близько 3 років, у якому проведено вже понад 20 засідань. Частина судових засідань з розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 відкладено через неявку самого обвинуваченого ОСОБА_3 .

На можливість ОСОБА_3 переховуватись від суду свідчить і та обставина, що відносно останнього ухвалами Рівненського міського суду від 15.12.2017, Дубенського міськрайонного суду від 12.02.2018, 05.04.2018, 15.05.2018, 10.07.2018, 21.08.2018 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжено. Після закінчення дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 у судові засідання з`являвся вкрай рідко, що призводить до умисного затягування судового розгляду та можливого порушення розумних строків проведення судового розгляду. Окрім цього судом прийнято до уваги і той достеменно встановлений факт що обвинувачений ОСОБА_3 будучи обізнаним про винесення судом ухвали про його розшук добровільно до суду не зявлявся без будь-яких вагомих підстав та причин. Дану обставину добровільного не зявлення до суду визнано обвинуваченим ОСОБА_3 в ході розгляду клопотання.

Судом встановлено та враховується у відповідності до ст. 178 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_3 має не зареєстроване постійне місце проживання, офіційно не працює, не одружений. Відсутність у обвинуваченого офіційного місця роботи, вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних і виробничих зв`язків.
При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При цьому, обираючи певний запобіжний захід враховується судом одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби судового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.
Обрання запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами обвинуваченого та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами судового розслідування.
Згідно із ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються достатні причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.
Рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Третьяков проти України» констатовано порушення ч.1 ст. 5 Конвенції про права людини та основоположні свободи, а саме можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою не розглядалась.
Судом встановлено, що прокурором не викладено жодної обставини та не доведено того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, не розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України).
Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_3 та вказують на наявність ризику того, що він може переховуватися відорганів досудового розслідування, суду, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, а також неналежне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, про що зазначено раніше, суд вважає, що є необхідним і доцільним у відповідності до вимог ст.179 КПК України обрання ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого додаткових обов`язків передбачених ст.194 КПК України, які б унеможливили його перебування поза межами житла та дали змогу контролювати його належну процесуальну поведінку. Матеріали клопотання не містять доказів, що такий запобіжний захід в даному випадку буде недостатнім, при цьому одночасно такий запобіжний захід, на думку суду, забезпечить вказаний вище баланс приватних інтересів особи, її сім`ї та інтересів судового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст.176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001210 від 14.10.2017 за ч. 2 ст. 286 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Кривиця, Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (днів) - з 12 травня 2021 року 12 год. 45 хв. по 11 липня 2021 року 12 год. 45 хв.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 - цілодобово;
- прибувати за першим викликом суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з ч.4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання за місцем проживання обвинуваченого до Відділення поліції №1 (м.Дубровиця) Сарненського районного відділу поліції ГУНП у Рівненській області та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_3 і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дубенського окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_3 до місця його проживання та звільнити з-під варти.
Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_3 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вручити копію.
Дата закінчення дії ухвали 11 липня 2021 року 12 год. 45 хв.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1