УХВАЛА

19 липня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000193 від 24.06.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Рівненського міського суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Прокурор в судовому засіданні подала клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . В клопотанні вказала, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показами свідків, матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом обшуку, вилученими речами та іншими здобутими в ході досудового розслідування доказами.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, тому на цей час найбільш дієвим запобіжним заходом у даному випадку до підозрюваного буде домашній арешт, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки санкція ч. 1 ст. 307 КК України, передбачає лише позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, а будь-які інші види покарання не пов`язані з позбавленням волі не передбачено;
2) незаконно впливати на свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).
3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).
Враховуючи вищевикладене, прокурор доводить, що запобігти вказаним у клопотанні ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Таким чином, під час провадження досудового розслідування, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що відноситься до ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як застосування більш м`яких запобіжних заходів, не може бути достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Покликаючись на наведене, прокурор просить клопотання задоволити.
Обвинувачений та його захисник клопотання заперечили, просили врахувати міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, виключно позитивну характеристику обвинуваченого, що він одружений та на його утриманні перебуває вагітна дружина.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
У Рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-28/2017, від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 зазначено, що серед видів запобіжних заходів, особливе місце займають домашній арешт та тримання під вартою, оскільки вони пов`язані з обмеженнями конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати його цілодобово або у певний період доби.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
З урахуванням викладеного, існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи міцність його соціальних зв`язків, а саме, що він одружений, він має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває вагітна дружина, суд приходить до висновку, що для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого буде достатнім застосувати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Прокурор просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Учасники кримінального провадження не заперечували призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.468-475 КПК України до суду не надійшло.
Кримінальне провадження підсудне Рівненському міському суду Рівненської області, підстав для його закриття та зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, отже провадження може бути призначене до судового розгляду.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Керуючись ст. 176-178, 179, 194, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задоволити частково.
У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в період доби відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого, запобіжний захід - особисте зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати за першою вимогою до суду; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає без дозволу прокурора та суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання вищевказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановити строк дії ухвали до 16.09.2021.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського міського суду (м. Рівне, вул. Шкільна, 1) на 22.07.2021 об 11:00 год.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1