Справа № 357/5284/21
У Х В А Л А

25 травня 2021 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: старшого слідчого СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , представника потерпілого ПСП «Жовтень» ОСОБА_4 , представника ТОВ «РОПА Україна» ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 20.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України про арешт майна,-

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 20.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України про арешт майна.

Старший слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду з названим клопотанням, просить накласти арешт на нежитлову будівлю «Контора колгоспу», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), 17, реєстраційний номер 244; нежитлові будівлі та споруди «Комора», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), ЗО, реєстраційний номер 244; нежитлові будівлі та споруди «Механізований двір», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), 31, реєстраційний номер 244; нежитлові будівлі та споруди «Ферма», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), 32, реєстраційний номер 244, із забороною державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник ТОВ «Полковнийчий Хутір» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Слідчий Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 та представник потерпілого ПСП «Жовтень» ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представник ТОВ «РОПА Україна» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити в задоволенні.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи слідчого на які останній посилається в клопотанні, який просив задовольнити клопотання, думку представників, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в провадженні СВ Білоцерківського РУП Головного Управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000125 від 20.02.2021, за фактом можливого привласнення майнових паїв реорганізованого КПСП «Жовтень», що в с. Плоске Білоцерківського району Київської області, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 19.03.2016 в с. Плоске Таращанського (Білоцерківського) району Київської області, керівництвом СТОВ «Плосківське» організовано та проведено загальні збори співвласників майнових паїв реорганізованого КПСП «Жовтень» (Протокол № 01-16). В ході проведення даних зборів було розглянуто три питання, зокрема:

- знайомство з новим інвестором ТОВ «ПОЛКОВНИЧИЙ ХУТІР» (РОПА УКРАЇНА)

новим власником СТОВ «Плосківське»;

- викуп майнових сертифікатів СТОВ «Плосківське»;

- організаційні питання (Затвердження Положення про комісії з організації вирішення майнових питань КПСП «Жовтень», припинення повноважень існуючої комісії організації вирішення майнових питань, створення нової комісії з організації вирішення майнових питань та інше).

В подальшому 09.04.2016 в с. Плоске Таращанського (Білоцерківського) району Київської області, керівництво СТОВ «Плосківське» організовано та проведено загальні збори співвласників майнових паїв реорганізованого КПСП «Жовтень» (Протокол № 02-16). В ході проведення даних зборів було розглянуто три питання, зокрема:

- обговорення питання щодо оброблення присадних земельних ділянок селян;

- затвердження рішень та пропозиції Комісії з організації вирішення майнових питань КПСП «Жовтень»;

- організаційні питання (різне).

29.04.2016 ПСП «Жовтень», під головуванням ОСОБА_7 було проведено збори власників паїв розпайованого майна реорганізованого КПСП «Жовтень». На даних зборах було прийнято рішення про скасування вище зазначених двох попередніх рішень зборів під головуванням ОСОБА_8 ; про звернення до суду за захистом порушених прав власників розпайованого майна реорганізованого КПСП «Жовтень» та про делегування повноважень на представлення інтересів 75 пайовиків КПСП «Жовтень» в суді.

У травні 2016 року ПСП «Жовтень» звернулося до суду із позовом про визнання недійсними рішення зборів власників розпайованого майна реорганізованого КПСП «Жовтень» що відбулися 19.03.2016 та 09.04.2016.

Знаючи, що в судових інстанціях продовжується спір між ПСП «Жовтень» та СТОВ «Плосківське», з приводу законності проведення загальних зборів співвласників майнових паїв реорганізованого КПСП «Жовтень» 19.03.2016 та 09.04.2016, а також з приводу виділу майна в натурі з пайового фонду колишнього КПСП «Жовтень» у власність СТОВ «Плосківське», директор СТОВ «Плосківське» ОСОБА_8 , 12.09.2016 року, уклав з ТОВзІІ «РОПА УКРАЇНА», ТОВзІІ «ПОЛКОВНИЧИЙ ХУТІР» договори купівлі продажу, щодо об`єктів нерухомого майна реорганізованого КПСП «Жовтень», а саме:

- нежитлова будівля «Контора колгоспу»;

- нежитлові будівлі та споруди «Комора»;

- нежитлові будівлі та споруди «Механізований двір»;

- нежитлові будівлі та споруди «Ферма».

25.10.2017 Рокитнянським районним судом прийнято рішення про визнання недійсними рішення зборів власників розпайованого майна реорганізованого КПСП «Жовтень» Таращанського району Київської області № 01-16 від 19.03.2016 та рішення № 2-16 від 09.04.2016, та визнання незаконним виділ майна в натурі з пайового фонду колишнього колективного приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» у власність сільськогосподарського підприємства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» на підставі рішення загальних зборів колишніх членів КПСП «Жовтень» №2-16 від 09.04.2016.

16.12.2020 постановою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду, рішення Рокитнянського районного суду від 25.10.2017 залишено без змін.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_7 підтвердив факт внесення недостовірних рішень до протоколів загальних зборів від 19.03.2016 та 09.04.2016, та подальшої незаконної реалізації об`єктів нерухомого майна реорганізованого КПСП «Жовтень» у власність ТОВзІІ «РОПА УКРАЇНА» та ТОВзІІ «ПОЛКОВНИЧИЙ ХУТІР».

Таким чином, стороною обвинувачення отримано фактичні дані про те, що директор СТОВ «Плосківське» ОСОБА_8 , ймовірно з метою заволодінням чужим майном, з використанням службового становища, незаконно реалізував об`єкти нерухомого майна реорганізованого КПСП «Жовтень».

11.03.2021, від представника потерпілого ОСОБА_4 надійшло клопотання про накладення арешту на наступне майно:

- нежитлова будівля «Контора колгоспу», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), 17, реєстраційний номер 244;

- нежитлові будівлі та споруди «Комора», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), 30, реєстраційний номер 244;

- нежитлові будівлі та споруди «Механізований двір», АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 244;

- нежитлові будівлі та споруди «Ферма», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), 32, реєстраційний номер 244.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на власності на нерухоме майно, нежитлова будівля «Контора колгоспу», нежитлові будівлі та споруди «Механізований двір», нежитлові будівлі та споруди «Ферма», нежитлові будівлі та споруди «Комора», перебувають у спільній власності ТОВзІІ «РОПА УКРАЇНА» та ТОВзІІ «ПОЛКОВНИЧИЙ ХУТІР».

Враховуючи викладені обставини, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що нерухоме майно вищевказані нежитлова будівля «Контора колгоспу», нежитлові будівлі та споруди «Комора», нежитлові будівлі та споруди «Механізований двір», нежитлові будівлі та споруди «Ферма», є об`єктом кримінально-протиправних дій, мають ознаки речових доказів та відповідають вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, для збереження яких необхідно накласти арешт в порядку, передбаченому ст.ст. 170-172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, а також проаналізувавши наведені аргументи щодо необхідності накладення арешту на речові докази, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 4962, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Слідчий суддя враховує обставини, що під час укладання договорів купівлі-продажу від 19.03.2016 та 09.04.2016 щодо об`єктів нерухомого майна реорганізованого КПСП «Жовтень», а саме: нежитлової будівлі «Контора колгоспу»; нежитлових будівель та споруд «Комора»; нежитлових будівель та споруд «Механізований двір»; нежитлових будівель та споруд «Ферма» директор СТОВ «Плосківське» ОСОБА_8 був обізнаний про наявність судового спору між ПСП «Жовтень» та СТОВ «Плосківське», з приводу законності проведення загальних зборів співвласників майнових паїв реорганізованого КПСП «Жовтень» 19.03.2016 та 09.04.2016, а також з приводу виділу майна в натурі з пайового фонду колишнього КПСП «Жовтень» у власність СТОВ «Плосківське» та той факт, що рішенням Рокитянського районного суду Київської області від 25.10.2017 року встановлено обставини, що протоколи загальних зборів співвласників майнових паїв реорганізованого КПСП «Жовтень» № 01-16 від 19.03.2016 та № 02-16 від 09.04.2016 були прийняті з порушенням діючого законодавства та писалися під конкретні рішення, формально.

Враховуючи викладене, доводи клопотання та досліджені матеріали, надані учасниками судового засідання та матеріали кримінального провадження, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речового доказу, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна зазначеного в клопотанні слідчого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 20.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, із забороною державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на наступне майно:

-нежитлова будівля «Контора колгоспу», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), 17, реєстраційний номер 244;

-нежитлові будівлі та споруди «Комора», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), ЗО, реєстраційний номер 244;

-нежитлові будівлі та споруди «Механізований двір», АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 244;

-нежитлові будівлі та споруди «Ферма», Київська область, Таращанський район, с. Плоске, вулиця Садова (Жовтнева), 32, реєстраційний номер 244.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.

Виконання ухвали покласти на страшого слідчого СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28 травня 2021 року.

Слідчий суддяОСОБА_1