Справа № 569/5080/21
УХВАЛА

12 березня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Рівненській області капітана податкової міліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000020 від 12.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням у якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене 11.03.2021 в ході огляду місця події, а саме ділянки автодороги територіального значення Бережниця-Степань-Деражне-Клевань, близько 300 метрів від початку дороги та дорожнього знаку в с. Бережниця, Сарненського району, Рівненської області з правої сторони ділянки дороги, в напрямку с. Бережниця.

В обґрунтування клопотання зазначає, що працівниками податкової міліції ГУ ДФС у Рівненській області 11.03.2021 на території с. Бережниця, Сарненського району, Рівненської області, на підставі добровільної згоди водія ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ), проведено огляд місця події, а саме ділянки автодороги територіального значення Бережниця-Степань-Деражне-Клевань, близько 300 метрів від початку дороги та дорожнього знаку в с. Бережниця, Сарненського району, Рівненської області з правої сторони ділянки дороги, в напрямку с. Бережниця перебуває транспортний засіб марки CITROEN JUMPY, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який надав згоду оглянути багажне відділення вказаного транспортного засобу в якому знаходилося 6 картонних коробок у кожній з яких поміщені 500 пачок зовні схожих на пачки з під сигарет марки «Кредо», виробництва Республіки Білорусь та два поліетиленових пакети чорного кольору в кожному з яких поміщені 500 пачок зовні схожих на пачки з під сигарет марки «Мінськ» виробництва Республіки Білорусь, обклеєні марками акцизного податку Республіки Білорусь.

У ході огляду будь-яких товарно-супровідних документів, накладних, видаткових, податкових накладних, ліцензій, дозволів, сертифікатів якості, відповідності, інших документів, що підтверджують якість, походження тютюнових виробів, не виявлено та водієм не представлено.

В ході огляду, гр. ОСОБА_5 було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.12.2010 року, у якому зазначено наступне: транспортний засіб CITROEN, модель: JUMPY, номер кузова НОМЕР_3 , повна маса 2250, маса без навантаження 1376, тип пального дизельне, р.н. НОМЕР_4 , рік випуску 2005, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ; ключ від транспортного засобу металевий та пластмасовою ручкою чорного кольору. За результатами проведення огляду виявлений вантаж, автомобіль, ключ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.12.2010 року було вилучено та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, вилучені 11.03.2021 тютюнові вироби марки «Мінськ» та «Кредо» виробництва Республіки Білорусь, обклеєні марками акцизного податку Республіки Білорусь є предметом вчинення кримінального правопорушення як такі, що всупереч ч.4 ст.14 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», не позначені марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством або містять марки акцизного податку з явними ознаками підробки або невідомого зразка.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вищевказане вилучене 11.03.2021 в ході проведення огляду місця події вищевказане майно, так як вилучений автомобіль використовувався для транспортування підакцизних товарів (тютюнових виробів) невідомого походження, слугує засобом вчинення кримінального правопорушення, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. У разі не накладення арешту на вилучені підакцизні товари є підстави вважати, що їх буде втрачено шляхом реалізації, приховування, передачі чи відчуження.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУ ДФС у Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000020 від 12.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

В ході проведення огляду місця події було вилучено тютюнові вироби, автомобіль, ключ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.12.2010 року, які визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником вилученого транспортного засобу є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, вилучений автомобіль використовувався для транспортування підакцизних товарів (тютюнових виробів) невідомого походження, слугує засобом вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі сліди вчиненого злочину, та відповідає вимогам речового доказу, передбаченим статтею 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, що було вилучене 11.03.2021 у ході проведення огляду місця події, а саме ділянки автодороги територіального значення Бережниця-Степань-Деражне-Клевань, близько 300 метрів від початку дороги та дорожнього знаку в с. Бережниця, Сарненського району, Рівненської області з правої сторони ділянки дороги, в напрямку с. Бережниця, з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предметів, що були об`єктами кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на транспортний засіб CITROEN JUMPY, номер кузова НОМЕР_3 , повна маса 2250, маса без навантаження 1376, тип пального дизельне, р.н. НОМЕР_4 , рік випуску 2005, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.12.2010 року; ключ до даного авто;

- 3000 пачок цигарок по 20 цигарок у пачці, згідно етикетки сигарет марки «Кредо», виробництва Республіки Білорусь;

- 1000 пачок цигарок по 20 цигарок у пачці, згідно етикетки сигарет марки «Мінськ» виробництва Республіки Білорусь, обклеєні марками акцизного податку Республіки Білорусь;

які вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 11.03.2021 по кримінальному провадженню №0000020 від 12.03.2021.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1