Справа № 592/9090/20
Провадження № 1-кп/592/164/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з професійно технічною освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 309, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України (далі КК України),
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
У невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, у порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» ОСОБА_3 діючи умисно, для власного вживання, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP у великому розмірі та незаконно зберігав її без мети збуту у верхній шухляді комп`ютерного столу своєї кімнати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 у чотирьох зіп-пакетах та ложці, відповідно до висновку експерта загальною масою 1,8125 г., до вилучення працівниками поліції о 17 год. 55 хв. 14.05.2020.
PVP віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено і великим розміром є вага від 1,5 г. до 15 г. (Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1 Список 2), Таблиця невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000).
23.09.2020 приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи право власності ОСОБА_6 , усупереч волі власника, таємно незаконно проник через паркан на територію огородженої земельної ділянки, а саме на територію городу садиби АДРЕСА_3 , чим порушив гарантоване право на недоторканість іншого володіння особи.
Крім того, 30.09.2020 приблизно о 06 год. ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та метою особистого незаконного збагачення, таємно проліз через діру в паркані до садиби АДРЕСА_4 , з території земельної ділянки зайшов до недобудованого будинку через дверний отвір не обладнаний дверима, де зі столу вхідного приміщення таємно викрав шуруповерт Metabo BS 18 LBL Q, вартістю 5889 грн. та рівень «Дніпро-М» ProVision, 1200mm, вартістю 544 грн., чим згідно висновку експерта № 19/119/11/1-2576е від 26.10.2020 спричинив майнову шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 6433 грн.
Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Стаття (частина статті) Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
За встановлених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 :
- незаконно придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину PVP у великому розмірі, загальною масою 1,8125 г. та його дії кваліфікує за частиною 2 статті 309 КК України;
- незаконно проник до іншого володіння особи та його дії кваліфікує за частиною 1 статті 162 КК України;
- таємно викрав чуже майно належне ОСОБА_7 , загальною вартістю - 6433 грн., чим вчинив крадіжку, поєднану з проникненням до іншого приміщення та сховища та його дії кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК України.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що повернувся із заробітків з Республіки Польща та проживав у квартирі батька за адресою: АДРЕСА_2 . Днів за 4 до обшуку, точної дати не пам`ятає, точно після вироку суду, випадково знайшов у клумбі з квітами по вул. Засумській у м. Суми PVP сіль «Альфа» синього кольору. Відразу зрозумів, що це психотропна речовина, оскільки її раніше неодноразово вживав. Було 4 зіп-пакети. Взяв для власного вживання, без мети збуту. Закрився в кімнаті і 4 дні палив сіль на ложці, навіть не виходив і не їв. Батько пішов до поліції і прийшли з обшуком. Під час обшуку, де були присутні він, батько та сусіди у його кімнаті у верхній шухляді комп`ютерного столу виявили 4 пакети з сіллю. Він видав ложку, за допомогою якої палив цю сіль. Вживає наркотики 7 років, декілька разів припиняв вживати, але повернувшись із заробітків знову не міг зупинитися.
23.09.2020 йшов вранці на роботу по АДРЕСА_3 , на той час проживав у батька, був голодний, грошей не було, не було чого взяти поїсти з дому. Побачив будинок з забетонованими та закладеними вікнами, зрозумів що ніхто не живе. На городі побачив помідори, груші, виноград, щоб їх взяти переліз через паркан із сітки через дерево. Набрав фруктів і овочів його побачила сусідка і почала кричати, їй на допомогу прийшов сусід і два працівника СТО. Йому сказали чекати поліції. Помідори та груші поїв до приїзду поліції. Проник на присадибну території будинку щоб взяти овочів та фруктів.
30.09.2020 йшов рано вранці по АДРЕСА_4 , перевіряв можливу наявність «закладок» і у щілину в паркані будинку 26 побачив металобрухт. З метою викрадення металобрухту та здачі на пункт прийому, розташований неподалік, для отримання коштів та придбання психотропної речовини, вирішив проникнути на територію домоволодіння. Домоволодіння огороджене високим парканом - метра 2,5. В одному місці паркан був менший і верхня дошка нависала над щілиною висотою до 1,40 м. Він відвів праворуч секцію паркану і у діру проліз нахилившись - статура дозволяла. Якщо б він не відхиляв, йому б важко було потрапити. Пролізши на територію домоволодіння, вирішив, що щось цінне може бути в будинку. На вулиці було ще темно. Перебуваючи на території він обійшов будинок, побачив, що в ньому не має дверей та вікна, увімкнулося світло. Він подивився, що нікого не має, зайшов у будинок, де була залита підлога та поштукатурені стіни, були будівельні матеріли, скловата. Зі сторони, з якої він заходив по сходам, на його думку, повинні бути скляні стіни. В умовному коридорі на пеналі з бетону типу столу побачив електричний шуруповерт та будівельний рівень, які вирішив взяти собі для використання у роботі. Після того, як викрав рівень та шуруповерт повернувся до діри та закрив її з території домоволодіння, щоб з вулиці не було помітно - повернув у попередній стан, тобто який існував на момент коли він тільки прийшов. З викраденими речами з будинку і території двору вийшов, перелізши через паркан зі сторони дитячого садка, тобто з іншої сторони ніж потрапив. Оскільки взяв більш цінні речі, металобрухт вирішив вже не брати. Шуруповерт продав сусіду за 250 грн., а кошти витратив. Потерпілому кошти за рівень відшкодувала його мати, а шуруповерт був повернутий.
У вчиненому каявся, просив суворо не карати, не позбавляти свободи, оскільки вчиняв правопорушення через відсутність коштів та залежність від психотропних речовин. Наразі самостійно вирішив вилікувати і не повертатися до психотропних речовин назавжди. Курс лікування ще не пройшов.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні та логічні, не викликають сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
З досліджених письмових доказів за частиною 2 статті 309 КК України встановлено наступне.
14.05.2020 за заявою ОСОБА_3 батька обвинуваченого ОСОБА_3 , проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено Протокол обшуку від 14.05.2020 (т. 1 а.с. 218 222). Згідно протоколу обшуку ОСОБА_3 видав: поліетиленовий зіп-пакет із залишками речовини невідомого походження; поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною речовиною невідомого походження; два пакунки, обмотані чорною стрічкою, з речовиною невідомого походження; металеву чайну ложку, з речовиною нашаруванням невідомого походження. Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.05.2020 надано дозвіл на проведення обшуку у вищевказаному житлі у порядку статті 233 КПК України (т. 1 а.с. 223 225).
У подальшому, вилучені у ході обшуку предмети надані на дослідження. Згідно висновку експерта від 02.06.2020 № 19/119/7/2-1191е. на пакеті з безбарвного полімерного матеріалу із застібкою зіп-лок виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,0082 г.; у складі кристалічних речовин, які знаходяться в одному пакеті з безбарвного полімерного матеріалу та двох пакетах з безбарвного полімерного матеріалу, обмотаних ізоляційною стрічкою чорного кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в кристалічних речовинах - 1,7966 г.; на ложці виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,0077 г. (т. 1 а.с. 226 - 230).

Зазначені докази стороною захисту не спростовувались. Разом з тим, захисник просила виключити кваліфікуючу ознаку «дії, вчинені протягом року після засудження за цією статтею», оскільки на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення така кваліфікуюча ознака не була передбачена у частині 2 статті 309 КК України.
За обвинувальним актом дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 2 статті 309 КК України за кваліфікуючими ознаками: «дії, вчинені протягом року після засудження за цією статтею», «предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах».
Станом на 14.05.2020, тобто на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , частина 2 статті 309 КК України діяла у редакції Закону України від 15.04.2008 № 270-VI «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» і не передбачала інкримінованої кваліфікуючої ознаки - «дії, вчинені протягом року після засудження за цією статтею».
Частину 2 статті 309 КК України викладено у новій редакції з 01.07.2020 на підставі Закону України № 2617 VIІІ.

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.04.2020 за частиною 1 статті 309 КК України (за вчинення кримінального проступку), відбув покарання у виді штрафу, сплативши його у день ухвалення вироку, а тому за приписами пункту 2-1 частини 1 статті 89 КК України є таким, що не має судимості.
Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим. Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.09.2020 (справа № 739/1140/18).
З огляду на викладене, беручи до уваги положення частини 2 статті 4, частин 2, 3 статті 5 КК України, а саме що закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд вважає необхідним виключити з пред`явленого обвинувачення кваліфікуючу ознаку «дії, вчинені протягом року після засудження за цією статтею».
Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 10.02.2021 (справа № 216/646/19).
Отже доводи захисника в цій частині суд вважає обґрунтованими.
За встановлених обставин, досліджені судом вищенаведені, документи, висновок експерта є належними, допустимими і достовірними доказами, які у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого за цим епізодом, є достатніми для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України за обставин, встановлених судом незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту психотропної речовини у великих розмірах.
З досліджених за частиною 1 статті 162 КК України доказів встановлено наступне.
Відповідно до показань потерпілої ОСОБА_6 вона є власницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 і там ведуться будівельні роботи. Територія огороджена парканом, висотою 1,5 м, шпарин не має. Точної дати не пам`ятає, перебувала на роботі зателефонувала сусідка і повідомила, що під накриттям біля частини будинку, що будується палив хлопець. Сусідка почала кричати, хлопець тікати. Син сусідки затримав хлопця. Знає, що хлопець рвав помідори і коли врожай то шкода не велика.

ОСОБА_6 є власницею земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (т. 1 а.с. 214 - 216).

Згідно Протоколу огляду місця події від 23.09.2020 з фототаблицями, оглянута ділянка території за адресою: АДРЕСА_3 , яка з вулиці огороджена суцільним парканом з металевих листів сірого кольору, вхід здійснюється через хвіртку. На території домоволодіння за сараєм розміщені грядки з рослинами сільськогосподарських культур. По праву і ліву сторону ділянки є паркан з сітки рабиці висотою 120 см. У кінці ділянки дерев`яний паркан вистою біля 2 м. (т. 1 а.с. 144 - 150).

Зазначені обставини та докази стороною захисту не оспорювались.
Досліджені судом вищенаведені показання потерпілої та документи суд вважає належними, допустимими і достовірними доказами, які у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого за цим епізодом, є достатніми для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України за обставин, встановлених судом незаконному проникненні до іншого володіння особи.
З досліджених за частиною 3 статті 185 КК України доказів встановлено наступне.
Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_7 , він є власником домоволодіння по АДРЕСА_4 . Територія домоволодіння огороджена парканом висотою 2 м., вхід через хвіртку, яка замикається на ключ, встановлено камери спостереження та датчики на рух, при спрацюванні яких вмикається світло. 30.09.2020 рано в ранці біля 6 год. йому надійшло на телефон повідомлення про спрацювання відеоспостереження, побачив, як особа перебувала на території домоволодіння. Як потрапила особа камери не зафіксували. Спрацював датчик на рух і увімкнулось світло. Відразу через хвилин 20 прибув на місце. На земельній ділянці збудований новий будинок, проводилися оздоблювальні роботи, не проживали. У будинку знаходились будівельні матеріали. На момент злочину у будинку вікна були, 4 дверей, не були встановлені - центральні вхідні та скляні двері на веранді. Напередодні залили підлогу та зробили стяжку під плитку, не встигло висохнути, залишилися сліди від взуття обвинуваченого. Він виявив зникнення електричного шуруповерту з акумулятором та рівня «Дніпро-М» з магнітом, які були на столі. Від входу в будинок ці речі не видно, потрібно пройти метрів 10-15. На даний час будинок повністю придатний до проживання. Паркан в одному місці був частково знятий і там його висота менша за 2 м., але не менша 1,5 м. Прибувши він оглянув паркан і виявив щілину в паркані шириною 10-15 см - на одну дошку. Вважає, через неї проникнути неможливо, він би не зміг пролізти. Він гадав, що обвинувачений переліз через паркан з сітки зі сторони дитячого садка з яким межує городом, бо туди він і вийшов. Будівельники і він заходили на територію виключно через хвіртку, яка замикається на ключ і в інший спосіб потрапити неможливо. Раніше на діру в паркані уваги не звертав, не міг уявити, що може людина пролізти. Відеозаписи з камер відеоспостереження відразу видав поліції на відео зафіксовано обвинуваченого. Наразі він укріпив паркан з середини встановив новий і він суттєво відрізняється від того, що був у вересні 2020.
Шуруповерт йому повернули, а за рівень відшкодовано його вартість, про що надав розписку. Просив обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти свободи. Сподівається, що він зробив висновки.
Показання потерпілого є логічними, послідовними, тому суд вважає їх належними і достовірними доказами вчинення обвинуваченим злочину за обставин, встановлених судом.
З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з камер зовнішнього спостереження вбачається частина прибудинкової території огороджена парканом з підсобними спорудами та частина даху за адресою: АДРЕСА_4 . У дату зйомки 30.09.2020 - з`являється чоловік одягнений у темні штани, куртку світлого кольору та входить на територію домоволодіння на одній камері це час - 06:16:28, на іншій - 06:19.
Обвинувачений підтвердив, що на зображенні він під час обходу будинку та залишення території з викраденим.
Аналогічні обставини викладено у Протоколі огляду предметів від 20.10.2020, складеному слідчим Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 та зафіксовані на фото (т. 1 а.с. 115 119).
Згідно гарантійного талону, електричний шуруповерт з акумулятором metabo BS 18 LBL Q чорно-зеленого кольору з червоними вставками придбано 21.01.2020. Вартість рівня «Дніпро-М» ProVision, 1200mm на момент придбання 30.07.2020 861 грн. (т. 1 а.с. 128, 129).

За висновком експерта № 19/119/11/1-2576е від 26.10.2020, вартість електричного шуруповерту з акумулятором metabo BS 18 LBL Q чорно-зеленого кольору з червоними вставками, номер ;423 80 - 5889 грн., рівня «Дніпро-М» ProVision, 1200mm, з магнітом протиударного 544 грн. (т. 1 а.с. 138 - 143).

Згідно заяви ОСОБА_9 від 12.10.2020 він добровільно видав працівникам поліції електричний шуруповерт, який придбав у сусіда на ім`я ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 130). При цьому ОСОБА_9 упізнав зображеного на фото № 3 ОСОБА_3 , як особу у якої придбав шуруповерт, що підтверджується Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.10.2020 (т. 1 а.с. 135 136, 217).

Відповідно до Протоколу огляду предмету від 12.10.2020 та фототаблиці, слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області оглянув вказаний шуруповерт (т. 1 а.с. 131 - 133).

Досліджені судом вищенаведені документи і висновки експерта суд вважає належними, допустимими і достовірними доказами.
Згідно Протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2020 за участю ОСОБА_3 та відеозапису слідчої дії, обвинувачений показав місце вчинення кримінального правопорушення. На відеозаписі зафіксовано паркан вище за зріст обвинуваченого, через щілину паркану зафіксовано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 122 - 127). Зафіксовано вузьку щілину паркану горизонтально забиту вузькою дошкою світлого кольору.
ОСОБА_3 у судовому засіданні вказував, що проник через діру у паркані зафіксовану на відео.
Потерпілий вказав, що діру не бачив, а потів забив після крадіжки.
Доводи сторони захисту про неналежність та недопустимість Протоколу слідчого експерименту, суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
Доказ містить обставини щодо місця вчинення кримінального правопорушення, наявність паркану та його висоту, тобто обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому суд вважає його належним доказом.
Той факт, що в судовому засіданні обвинувачений зазначив інший спосіб проникнення на територію домоволодіння ніж внесено до протоколу слідчого експерименту не є підставою для визнання цього доказу недопустимим доказом, оскільки слідчий експеримент та показання є окремими процесуальними джерелами доказів.
Згідно заяви від 22.10.2020 ОСОБА_3 , останньому роз`яснено право мати захисника, залучення його не бажав (т. 1 а.с. 121), а тому відсутні підстави для визнання недопустимим Протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2020 з підстав не роз`яснення обвинуваченому під час проведення слідчої дії права на захист, як вказувала захисник під час судового розгляду.
Зазначений доказ, отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, відповідно до статті 86 КПК України є допустимим. Захисник не навела інших підстав, визначених у статті 87 КПК України для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом і такі підстави під час судового розгляду не встановлені.
Щодо доводів захисника про відсутність кваліфікуючої ознаки крадіжки, як проникнення, та необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_3 з частини 3 статті 185 КК України на частину 1 статті 185 КК України, суд зазначає наступне.
Кримінальний кодекс України не містить законодавчої дефініції поняття «інше приміщення». Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 22 постанови «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 поняття «інше приміщення» включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо). Під сховищем у постанові пропонувалося розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 19.11.2018 (справа № 205/5830/16-к), на яку посилається захисник, сформувала правовий висновок про те, що огороджена територія, у тому числі приватного домоволодіння, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем).
Проникнення передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення крадіжки. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має.
Обвинувачений ОСОБА_3 не спростовував незаконність перебування на території домоволодіння і у іншому приміщенні по АДРЕСА_4 , не заперечував факт того, що територія домоволодіння огороджена парканом, вищим за його зріст, перед будинком автоматично увімкнулося світло. Потрапив на територію домоволодіння відвівши секцію паркану, пролізши у діру. У будинок потрапив через відсутні двері у дверному отворі і скла на веранді. У будинку, окрім викрадених ним речей знаходилися будівельні матеріали. Діру у яку проник, потім закрив, щоб не було помітно.
Тобто паркан, через діру в якому проник ОСОБА_3 , був захистом домоволодіння від сторонніх осіб, об`єктивно перешкоджав вільному доступу сторонніх осіб, дозволяв ідентифікувати вказану територію як сховище.
Доводи захисника стосовно того, що наявність шпарини в огорожі свідчить про не можливість визнання території сховищем є безпідставними, оскільки у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність перешкод для потрапляння особи на територію домоволодіння та наявність відеоспостереження та спрацювання світла до потрапляння ОСОБА_3 в приміщення недобудованого будинку, що вказує на відсутність вільного доступу на таку територію.
Відтак, стороною обвинувачення доведено проникнення обвинуваченого до іншого приміщення та сховища.
За наведеного відсутні підстави для перекваліфікації дій ОСОБА_3 з частини 3 статті 185 КК України на частину 1 статті 185 КК України.
Вищенаведені докази у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого, потерпілого є достатніми для визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України за обставин, встановлених судом таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до іншого приміщення та сховища.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, має молодий вік, добровільно відшкодував завданий збиток потерпілому, який претензій не має - ці обставини відповідно до статті 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.
Мотиви призначення покарання.
У відповідності до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Згідно вимог частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до частин 2, 4, 5 статті 12 КК України, вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення є: частина 1 статті 162 КК України кримінальним проступком, частина 2 статті 309 КК України нетяжким злочином, частина 3 статті 185 КК України тяжким злочином.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він офіційно не працює, за місцем проживання характеризується фактично позитивно, має молодий вік (т. 1 а.с. 37 41, 168).
З метою позбутися залежності, у період з 28.12.2020 по 30.12.2020 ОСОБА_3 пройшов стаціонарне обстеження в наркологічному відділенні КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», взятий на облік, встановлено діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів. Синдром залежності. Стан відміни (т. 1 а.с. 244).
Відповідно до висновків судово-психіатричних експертів № 125 від 30.06.2020 та № 13 від 22.02.2021 ОСОБА_3 на момент вчинення кримінальних правопорушень (14.05.2020, 23.09.2020 та 30.09.2020) і на час обстеження будь-яким психічним захворюванням не страждав, усвідомлює свої дії і може керувати ними (т.1 а.с. 43 45, т. 2 а.с. 21-24).
ОСОБА_3 є таким, що не має судимості, оскільки будучи засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.04.2020 за частиною 1 статті 309 КК України цього ж дня сплатив штраф (т. 1 а.с. 87, 171 172).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та їх кількість, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої кримінальним законом: за частиною 2 статті 309 КК України з урахуванням статті 5 КК України у редакції Закону № 2617 VIІІ - у виді штрафу; за частиною 1 статті 162 КК України у виді штрафу.
Призначаючи покарання за частиною 3 статті 185 КК України суд вважає покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням особи обвинуваченого і конкретних обставин даного правопорушення суворим. Наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди, та відсутність у ОСОБА_7 претензій матеріального характеру. Зазначені обставини суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відповідно до частини 1 статті 69 КК України.
Поряд з цим, суд бере до уваги, що вказаний корисливий злочин ОСОБА_3 вчинив під час перебування у суді кримінального провадження за частиною 2 статті 309 КК України.
Відтак, за частиною 3 статті 185 КК України ОСОБА_3 суд вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини цієї статті у виді арешту, який полягає у триманні засудженого в умовах ізоляції.
На підставі статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань у виді штрафу, більш суворим у виді арешту.
При призначенні покарання суд бере до уваги досудову доповідь на обвинуваченого за якою застосування соціально - виховних заходів не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (т. 1 а.с. 85 - 86) і таким умовам цілком відповідає покарання у виді арешту.
З огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає, що саме остаточне покарання у виді арешту необхідне та достатнє для того, щоб ОСОБА_3 довів своє виправлення, що запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та є справедливим.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку.
Цивільний позов не заявлявся.
Прокурор у судових дебатах усно просив застосувати до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.
На момент ухвалення вироку строк дії застосованого ухвалою суду від 23.12.2020 за клопотанням прокурора до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчився.
Оскільки ОСОБА_3 судом призначено покарання у виді арешту, з огляду на положення ч. 4 ст. 176, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 331 та ст. 377 КПК України за відсутності письмового клопотання прокурора, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набранням вироком законної сили.
Речові докази: поліетиленовий зіп пакет із залишками речовини невідомого походження, поліетиленовий зіп пакет з кристалічною речовиною невідомого походження; два пакунки обмотані чорною стрічкою з речовиною невідомого походження; металеву чайну ложку з речовиною нашаруванням невідомого походження з психотропною речовиною «PVP», загальною масою 1,8125 г., поміщені в спецпакет № 5383690 та передані до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області, згідно квитанції № 02790 від 04.08.2020 знищити (т. 1 а.с. 34 - 35); оптичний CD-R диск із записом камери відеоспостереження (т. 1 а.с. 120) залишити в матеріалах справи; шуруповерт з акумулятором metabo BS 18 LBL Q чорно-зеленого кольору з червоними вставками (т. 1 а.с. 134, 209), переданий згідно розписки ОСОБА_7 залишити остатньому.
На підставі частини 2 статті 124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у загальному розмірі 2451,75 грн., з яких -1961,40 грн. висновок експерта від 02.06.2020 № 19/119/7/2/2-1191е (т. 1 а.с. 36); 490, 35 грн. - (висновок експерта № 19/119/11/1-2576е від 26.10.2020 (т. 1 а.с. 137).
Керуючись статтями 373 і 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 309, частиною 1 статті 162 та частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України (у редакції Закону № 2617 VIІІ) у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.;
- за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України із застосуванням частини 1 статті 69 Кримінального кодексу України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці;
- за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.
Речові докази: поліетиленовий зіп пакет із залишками речовини невідомого походження, поліетиленовий зіп пакет з кристалічною речовиною невідомого походження; два пакунки обмотані чорною стрічкою з речовиною невідомого походження; металеву чайну ложку, з речовиною нашаруванням невідомого походження з психотропною речовиною «PVP», загальною масою 1,8125 г., поміщені в спецпакет № 5383690 та передані до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області, згідно квитанції № 02790 від 04.08.2020 знищити; оптичний CD-R диск із записом камери відеоспостереження залишити в матеріалах справи; шуруповерт з акумулятором metabo BS 18 LBL Q чорно-зеленого кольору з червоними вставками залишити потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 2451 грн. 75 коп.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1