Єдиний унікальний номер № 287/466/18-к
Провадження № 1-кп/0285/111/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському в режимі відео конференції з Житомирською УВП № 8 та Олевським районним судом Житомирської області кримінальне провадження № 287/466/18-к 0000186) по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Хвиля, Великобурлуцького району, Харківської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:
1) 29.01.2001 року Олевським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, 42-44 КК України до позбавлення волі строком на три роки з конфіскацією майна;
2) 24.12.2001 року Олевським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на три роки шість місяців;
3) 22.04.2002 року Олевським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців;
4) 25.02.2005 року Олевським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років;
5) 24.09.2009 року Олевським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років три місяці;
за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України,-
УСТАНОВИВ :
30.04.2018 близько 23 год. 00 хв. перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої з власницею будинку ОСОБА_8 . Також, у вказаному будинку знаходилась ОСОБА_9 та її малолітня донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В зазначений час та місці, після того як ОСОБА_9 вийшла із вказаного домоволодіння, під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався конфлікт, який переріс у сварку, в ході якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , у той самий час ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні кухні зазначеного вище домоволодіння, підійшов до ОСОБА_8 , яка сиділа на табуретці біля столу та правим кулаком наніс два удари в ліву частину обличчя ОСОБА_8 . Після нанесених ОСОБА_7 ударів, ОСОБА_8 злякалась та втекла з приміщення кухні у кімнату даного домоволодіння. Далі ОСОБА_7 , не припиняючи свої злочинні дії направлені на умисне вбивство ОСОБА_8 , наздогнав її у кімнаті даного будинку та, схопивши обома руками за шию, при цьому усвідомлюючи, що це життєво-важливий орган, застосовуючи значне фізичне зусилля, почав здавлювати шию останньої. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 втратила свідомість та впала на підлогу.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 не було заподіяно смерть.
Під час замаху на умисне вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_7 умисно спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій передньо - боковій поверхні шиї в нижній третині, в лівій надключичній ділянці, які можуть призвести до втрати свідомості.
Після вчинення закінченого замаху направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , 30.04.2018 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння вирішив вчинити незаконне викрадення малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також в той момент знаходилася в приміщенні будинку, з метою подальшого її зґвалтування. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне викрадення малолітньої, ОСОБА_7 , який достовірно знав про вік ОСОБА_10 та те, що остання не розуміє значення вчинюваних з нею дій у зв`язку з її віком, перебуваючи у вказаному будинку, зайшов до приміщення спальної кімнати, де в той час на ліжку спала малолітня ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_7 застосовуючи значну фізичну силу, всупереч волі малолітньої, обмеживши її волю, взяв її на руки та вибіг з приміщення будинку в напрямку лісового масиву, що на околиці с. Рудня Олевського району Житомирського області. У подальшому, 01.05.2018 залишивши межі території вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 близько 00 год. 00 хв. переніс, утримуючи на руках, незаконно викрадену малолітню ОСОБА_10 на ділянку лісового масиву за межами вказаного населеного пункту, яка розташована на відстані 300 метрів від території домоволодіння АДРЕСА_2 . Так, 01.05.2018 близько 00 год. 05 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на ділянці місцевості лісового масиву, який розташований на відстані 300 метрів від території домоволодіння АДРЕСА_2 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_10 , спрямований на насильницьке задоволення статевої пристрасті природним способом, тобто зґвалтування, достовірно знаючи, що остання є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, використовуючи внаслідок малолітства її безпорадний стан, внаслідок якого вона не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій та чинити опір, роздягнув малолітню ОСОБА_10 , знявши з неї лосини та труси, одночасно вчинивши відносно неї розпусні дії сексуального характеру з метою подальшого зґвалтування останньої. При цьому, ОСОБА_7 не довів свій злочинний намір спрямований на зґвалтування малолітньої ОСОБА_10 природнім шляхом до кінця, оскільки даним злочинним діям перешкодив його фізіологічний стан.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі заплановані ним злочинні дії спрямовані на зґвалтування ОСОБА_10 природнім шляхом, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, а тому перебуваючи на тому ж місці та в той же час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на повторне порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_10 , зокрема на умисне повторне насильницьке задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом, вчиненого щодо вказаної малолітньої із застосуванням фізичного насильства.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 01.05.2018 близько 00 год. 10 хв., перебуваючи на ділянці місцевості лісового масиву, який розташований на відстані 300 метрів від території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи свою фізичну перевагу, застосовуючи фізичну силу до малолітньої ОСОБА_10 , силоміць поклав її спиною на землю. При цьому, ОСОБА_7 ліг на землю поряд з ОСОБА_10 та закривши їй рот лівою рукою, щоб остання не кричала та не кликала на допомогу, притис останню своїм тулубом до землі. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, використовуючи в такий спосіб безпорадний стан малолітньої потерпілої, ОСОБА_7 умисно насильно увів пальці правої руки у статеві органи малолітньої ОСОБА_10 , задовольнивши повторно таким чином свою статеву пристрасть неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства до потерпілої. Так, під час вчинення даного злочину ОСОБА_7 спричинив малолітній ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді розриву задньої стінки піхви та промежини та синець задньої стінки піхви, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України не визнав та пояснив, що літом 2018 року знаходився у будинку ОСОБА_11 , де розпивали спиртні напої, в будинку також знаходилися ОСОБА_12 та її дочка ОСОБА_13 . Через деякий час між ним та ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої він декілька разів вдарив її по обличчю, після чого залишив приміщення. Малолітню дитину він не викрадав, з будинку неї не виводив та не вчиняв відносно неї дії сексуального характеру.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина повністю стверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що у 2018 році ОСОБА_14 прийшов з нею до її будинку де розпивали спиртні напої. В будинку також знаходилася її дочка ОСОБА_12 та внучка ОСОБА_13 . Між нею та ОСОБА_14 виникла сварка в ході якої він вдарив її декілька разів, а потім почав душити і вона втратила свідомість. Коли прийшла до тями то ОСОБА_14 в будинку не було, а дочка ОСОБА_15 повідомила, що ОСОБА_16 забрав з будинку внучку та пішов у невідомому напрямку. Знайшли Настю за селом на узліссі, вона була сама, коли її обстежив лікар то в неї були пошкоджені статеві органи. Просить суворо покарати обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що знакходився з товаришем у своєму будинку коли прибігла ОСОБА_17 і повідомила, що її внучку забрав ОСОБА_16 і кудись повів. Вони побігли їх шукати, дівчинку за селом знайшла собака, що з нею трапилося вона не розповідала, була дуже налякана, з нижньої частини тіла у неї був знятий одяг.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що до неї приходила ОСОБА_12 і повідомила, що у неї пропала дитина, а також, що ОСОБА_14 бив її матір ОСОБА_19 , а ОСОБА_20 забрав з будинку. Коли дитину знайшли то вона розповідала, що дядя робив їй боляче.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що в той день був в гостях і йому зателефонував ОСОБА_22 та повідомив, що пропала ОСОБА_20 . Коли вони її знайшли то вона була по пояс роздягнена, налякана та плакала, видимих тілесних ушкоджень він на ній не бачив, що з нею трапилося вона не розповідала.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив, що брат ОСОБА_11 повідомив йому, що пропала її внучка, якій 5 років, яку ОСОБА_24 забрав з будинку та побіг до лісу. Вони побігли його доганяти, за селом знайшли дитину саму вона плакала, ніжньої білизни на ній не було, що з нею трапилося не розповідала. Після чогог вони почали шукати ОСОБА_7 , але його ніде не було.
Допитаний в судовому засіданні законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_25 пояснив, що ОСОБА_10 відповідно до розпорядження голови Олевської РДА влаштована в прийомну сім`ю на базі його родини на виховання та спільне проживання. Просить суворо покарати обвинуваченого.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2018 слідує, що 30.04.2018 близько 23 год. ОСОБА_7 перебував в будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , де на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин застосував фізичне насильство відносно ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження (т. 2, а.с. 204).
З протоколу огляду місця події від 01.05.2018 з фототаблицями до нього слідує, що оглянуто будинок по АДРЕСА_2 і вилучено особисті речі малолітньої ОСОБА_10 : дві кофти та футболку (т. 2, а.с. 219-223).
З постанови про визнання та долучення речових доказів від 01.05.2018 слідує що особисті речі малолітньої ОСОБА_10 : дві кофти та футболку визнано речовими доказами і здано на зберігання в камеру схову речових доказів (т. 2, а.с. 224-225).
З протоколу огляду місця події від 01.05.2018 з фототаблицями до нього слідує, що оглянуто будинок по АДРЕСА_2 та лісовий масив поблизу будинку, де і вилучено кофту, дитячі колготки і лосини (т. 2, а.с. 227-237).
З постанови про визнання та долучення речових доказів від 01.05.2018 слідує що кофту, дитячі колготки і лосини визнано речовими доказами і здано на зберігання в камеру схову речових доказів (т. 2, а.с. 238-239).
З протоколу огляду місця події від 01.05.2018 з фототаблицями до нього слідує, що оглянуто ділянку автодороги на відстані 1 км. від с. Рудня, де вилучено металевий предмет схожий на хрест (т. 2, а.с. 240-245).
З постанови про визнання та долучення речових доказів від 01.05.2018 слідує, що металевий предмет схожий на хрест визнано речовими доказами і здано на зберігання в камеру схову речових доказів (т. 2, а.с. 246-247).
З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 02.05.2018 слідує, що потерпіла ОСОБА_8 розказала і показала за яких обставин 30.04.2018 ОСОБА_7 наносив їй удари кулаком в обличчя та намагався задушити, а також розповіла як малолітню ОСОБА_13 знайшли у лісовому масиві за селом без одягу (т. 2, а.с. 248-250, т. 3, а.с. 1-3).
З протоколу затримання особи від 01.05.2018 з фототаблицями до нього слідує, що при затриманні ОСОБА_7 вилучено його особисте взуття кросівки, штани, жилетку помаранчевого кольору, труси (т. 3, а.с. 8-12).
З постанови про визнання та долучення речових доказів від 01.05.2018 слідує, що одяг ОСОБА_7 : особисте взуття кросівки, штани, жилетку помаранчевого кольору, труси визнано речовими доказами і здано на зберігання в камеру схову речових доказів (т. 3, а.с. 14-15).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 02.05.2018 з відеозаписом слідує, що ОСОБА_7 розказав і показав за яких обставин 30.04.2018 заподіяв тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , а саме: наносив їй удари кулаком в обличчя та намагався задушити, а також розповів як і коли заніс малолітню ОСОБА_13 до лісосмуги і вступив з нею в статеві зносини (т. 3, а.с. 22-29).
З висновку № 17 від 01.05.2018 слідує, що ОСОБА_7 о 06 год. 30 хв. 01.05.2018 перебував в стані алкогольного сп`яніння (т. 3, а.с. 43).
З протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 15.06.2018 слідує, що потерпіла ОСОБА_8 розказала і показала на місцевості за яких обставин 30.04.2018 ОСОБА_7 наносив їй удари кулаком в обличчя та намагався задушити, а також розповіла як малолітню ОСОБА_13 знайшли у лісовому масиві за селом без одягу ( т. 3, а.с. 116-116).
З протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 15.06.2018 слідує, що свідок ОСОБА_9 розказав і показав на місцевості про обставини, що мали місце в ніч з 30.04.2018 на 01.05.2018, а саме: про викрадення з будинку його малолітньої племінниці ОСОБА_13 і як знайшли її речі у лісовому масиві за селом ( т. 3, а.с. 117-122).
З протоколу отримання зразків для експертизи від 01.05.2018 слідує, що у ОСОБА_10 відібрано біологічний матеріал (т. 3, а.с. 187).
З протоколу отримання зразків для експертизи від 01.05.2018 слідує, що у ОСОБА_7 відібрано біологічний матеріал (т. 3, а.с. 191).
З висновку експерта № 103 від 02.05.2018 слідує, що у ОСОБА_10 виявлено: садна на лівій передньо-боковій поверхні шиї в ніжній третині, в лівій надключичній ділянці які могли утворитися від дії тупого предмету обмеженою травмуючою поверхнею і які відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 3, а.с. 199).
З висновку експерта № 104 від 30.07.2018 слідує, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: розрив задньої стінки піхви та промежини та синець задньої стінки піхви, які могли утворитися від дії тупого (тупих) предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо при обставинах (при введені пальця нападника в ділянку зовнішніх статевих органів) та в термін, вказаних обстежуваною в медичній документації і в направленні слідчого та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: садна в підочній ділянці зліва (3), на правому крилі носа з переходом на щоку (2), на передній поверхні лівого стегна в нижній третині та на бокових поверхнях шиї; синець на внутрішній поверхні правого стегна, які могли утворитися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо при обставинах та в термін, вказаних обстежуваною при обстеженні в медичній документації і в направленні слідчого та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судячи по віку та фізичному розвитку ОСОБА_10 статевої зрілості не досягла. Яких-небудь достовірних судово-медичних даних, які могли свідчити про введення статевого члена в піхву ОСОБА_10 при проведені експертизи потерпілої не виявлено (т. 3, а.с. 207-208).
З висновку експерта № 109 від 30.07.2018 слідує, що у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: синці на передній поверхні грудної клітки зліва в середній третині, на передній поверхні грудної клітки в середній третині-, на спині в ділянці лопатки зліва та справа, в підлопатковій ділянці справі та зліва, які могли утворитися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливе при обставинах та в термін, вказаних обстежуваним при обстеженні і в направленні слідчого та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень. (т. 3, а.с. 216).
З протоколів про отримання біологічних зразків від 12.06.2018 слідує, що у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відібрані зразки крові та букального епітелію (т. 3, а.с. 219, 221, 223).
З висновку експерта № 602 слідує, що кров ОСОБА_10 відноситься до групи О ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО (т. 3, а.с. 230).
З висновку експерта № 598 слідує, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічцою системою АВО (т. 3, а.с. 236).
З висновку експерта № 19/10-2/274-СЕ/18 від 18.07.2018 з ілюстративними таблицями слідує, що встановлено генетичні ознаки зразків букального епітелію потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1) та підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2), які наведені в таблиці 1.1 додатку 1. У змивах з рук підозрюваного ОСОБА_7 , які позначено "1" та "2" (об`єкти №№ 3, 4) виявлені клітини з ядрами без домішку крові. Генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з рук підозрюваного ОСОБА_7 , які позначено "1" та "2" (об`єкти №№ 3, 4), є змішаними, містять генетичні ознаки більше двох осіб та є не придатними для порівняльного аналізу.(т. 4, а.с. 3-17).
З висновку експерта № 606 слідує, що у вирізці з кофти, об. № 1 знайдена кров людини (т. 4, а.с. 19-21).
З висновку експерта № 603 слідує, що кров ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. В01 0об. № 1 знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений лише антиген Н, походження якого можливе і від самої ОСОБА_10 (т. 4, а.с. 28-30).
З висновку експерта № 161/ц слідує, що при судово-медичній експертизі накладень з статевого органу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , клітин вагінального епітелію не виявлено (т. 4, а.с. 37-39).
З висновку експерта № 168/ц слідує, що згідно з «Висновком експерта» № 602 від 18.06.2018 року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров потерпілої ОСОБА_10 належить до групи О(1) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-медичній експертизі трусів та штанів підозрюваного ОСОБА_7 , які були вилучені під час проведення обшуку 01.05.2018 року (об.1,2) слідів крові та клітин піхвового епітелію не виявлено. При судово-медичній експертизі жилетки підозрюваного ОСОБА_7 (об.3) знайдена кров людини та виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи групи крові осіб, що проходять по справі, обставини справи та отримані результати, можна прийти до висновку, що знайдена на жилетці підозрюваного ОСОБА_7 кров утворилась від особи, в крові якої міститься антиген Н ізосерологічної системи АВО. Походження крові в об.3 від потерпілої ОСОБА_10 не виключається.(т. 4, а.с. 46-49).
З висновку експерта № 160/ц слідує, що згідно з «Висновком експерта» № 602 від 18.06.2018 року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров потерпілої ОСОБА_10 належить до групи О(1) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно з «Висновком експерта» № 168/ц від 04.07.2018 року, проведеного у відділ судово-медичної цитології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту обох рук ОСОБА_7 (об. 1) знайдені епітеліальні клітини багатошарового плоского епітелію, статева належність яких не встановлена в зв`язку з деструктивними змінами в ядрах клітин, серологічному дослідженні знайдених клітин за допомогою реакції змішаної аглютинації (РЗА) виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО. Кров вданому об`єкті не виявлена. Таким чином, враховуючи отримані дані та групову характеристику крові осіб, що проходить по справі, можна прийти до висновку, що антигени А і Н могли походити за рахунок клітин самого підозрюваного ОСОБА_7 , а також за рахунок клітин будь-якої іншої людини, в крові якої вони знаходяться. Домішки клітин в піднігтьовому вмісті рук підозрюваного ОСОБА_7 від потерпілої ОСОБА_10 не виключаються.(т. 4, а.с. 56-58).
З висновку експерта № 159/ц слідує, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілої ОСОБА_10 (об. 1) слідів крові та клітковий епітелій не знайдено (т. 4, а.с. 64-66).
З висновку судово-психіатричного експерта № 228-2018 слідує, що виражених психологічних наслідків вчинених розпусних дій щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , які відобразилися на її розвитку та психологічному стані не виявляє. Виражена у малолітньої потерпілої ОСОБА_10 сімейно-соціальна занедбаність мала місце і під час вчинення щодо неї розпусних дій, та в причинному зв`язку з подіями не знаходиться. Малолітня потерпіла в силу своїх розумових та вікових властивостей не здатна усвідомлювати зміст вчинених проти неї розпусних дій. Схильності до вираженого фантазування не виявляє, не здатна чинити опір, знаходилася в безпорадному стані (т. 4, а.с. 71-73).
З висновку судово-психіатричного експерта № 213-2018 слідує, що ОСОБА_7 , 1981 року народження на даний час виявляє ознаки змішаного розладу особистості, що відповідає критеріям шифру Р 61.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання, знаходяться в межах патології особистості та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, будь-якими психічними захворюваннями не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував. Виявляв ознаки змішаного розладу особистості. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки не досягали ступеню психічного захворювання, знаходились в межах патології особистості та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Його вчинки потребували від нього послідовних, цілеспрямованих, пролонгованих у часі дій, з чіткою орієнтацією в просторі та ситуації, зв`язок з оточенням не втрачав, цілеспрямовано рухався та розподіляв власну увагу, добре їх пам`ятає, відтворює згідно своєї версії. Знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.(т. 4, а.с. 78-80).
З акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування від 03.07.2018 слідує, що ОСОБА_7 , 1981 року народження має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Потребує лікування (т. 4, а.с. 86).
З висновку експерта № 2008 слідує, що при здавленні шиї руками може наступити втрата свідомості як в результаті перетискання дихальних шляхів та виключення доступу кисню до легень і подальшої механічної асфіксії, так і в результаті стискання сонних артерій та виключення доступу артеріальної крові до мозку та подальшої тканинної гіпоксії. Згідно літературних даних, гіпоксія головного мозку впродовж 1-3 хвилин викликає втрату свідомості, а впродовж 15-20 хвилин призводить до незворотних змін в головному мозку та настанню смерті. Об`єктивних лабораторних та інструментальних даних, що свідчили б про перебування потерпілої в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах провадження відсутні (т. 4, а.с. 91-92).
Оцінюючи вищенаведені докази, суд доходить висновку про їх достовірність, приймаючи до уваги, що вони є логічними і послідовними, доповнюють одне одного, узгоджуються між собою та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких досліджена в судовому засіданні.
Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не вчиняв даного злочину, оскільки ці показання нічим не підтверджуються, спростовуються сукупністю доказів досліджених в судовому засіданні та, на думку суду, дані обвинуваченим з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, а також незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 , не визнав своєї вини в інкримінованому йому злочині, колегія суддів приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі, підтверджується сукупністю досліджених доказів, які визнані належними та допустимими.
Таким чином, проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 і його умисні дії, які виразились у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у незаконному викраденні малолітньої ОСОБА_10 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 146 КК України.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у вчиненні закінченого замаху на зґвалтування, тобто статевих зносинах із використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчиненого відносно малолітньої ОСОБА_10 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010).
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства та використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчиненого повторно щодо малолітньої ОСОБА_10 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010).
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої ОСОБА_8 та законного представника малолітньої потерпілої.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , є рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинив особливо тяжкі злочини, в тому числі проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Потерпіла ОСОБА_8 та законний представник малолітньої потерпілої наполягають на суворому покаранні обвинуваченого.
Враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання в тому, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010), ч. 3 ст. 153 (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010) КК України, вважаючи його необхідним і достатнім.
З метою уникнення ризиків ухилення засудженого від відбування покарання, а також вчинення інших злочинів, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.
Суд зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту фактичного затримання 01 травня 2018 року працівниками поліції згідно протоколу затримання від 01.05.2018 (т. 3, а.с. 8) до набрання вироком законної сили відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2018 (справа № 296/5693/18) на майно: грошові кошти в сумі 10 грн., кофта, светр, лосини, слід взуття, кофта, кофта та футболка, труси, жилетку, штани, взуття, змиви з рук - необхідно зняти.
Відповідно до положень ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави 5094 гривні 86 копійок судових витрат за проведення молекулярно-генетичної експертизи (довідка про витрати від 18.07.2018, т. 4, а.с. 2).
Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме:
- грошові кошти в сумі 10 грн., які зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області повернути ОСОБА_7 ;
- кофту, светр, лосини, слід взуття, кофту, кофту та футболка, труси, жилетку, штани, взуття, змиви з рук, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області - знищити.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
Його ж визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Його ж визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010) та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Його ж визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010) та призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Продовжити ОСОБА_7 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 серпня 2021 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання, з 01.05.2018.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення, починаючи з 01.05.2018 по день вступу вироку в законну силу з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 5094 гривні 86 копійок судових витрат за проведення молекулярно-генетичної експертизи (довідка про витрати від 18.07.2018, т. 4, а.с. 2).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2018 (справа № 296/5693/18) на майно: грошові кошти в сумі 10 грн., кофта, светр, лосини, слід взуття, кофта, кофта та футболка, труси, жилетку, штани, взуття, змиви з рук - зняти.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- грошові кошти в сумі 10 грн., які зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області повернути ОСОБА_7 ;
- кофту, светр, лосини, слід взуття, кофту, кофту та футболка, труси, жилетку, штани, взуття, змиви з рук, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.
Роз`яснити засудженому право заявити клопотання про доставлення його до Житомирського апеляційного суду.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3