Справа № 216/4352/20
Провадження № 1-кп/216/467/21

ВИРОК
іменем України
05 квітня 2021 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, освіта незакінчена вища, офіційно не працевлаштований, проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:
13.07.2007 року, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з наданням іспитового строку 1 рік;
24.12.2007 року, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
21.02.2013 року, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з наданням іспитового строку 1 рік;
17.10.2014 року, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 2, 307 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 23.08.2017 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 6 місяців 29 днів;
02.12.2020 року, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з наданням іспитового строку 1 рік,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
учасники судового розгляду:
обвинувачений ОСОБА_3
захисник - ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не погашену й не зняту в установленому законом порядку судимість в тому числі за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.
Так, 02.06.2020 року близько 18.33 год., ОСОБА_3 знаходячись за зупинкою громадського транспорту «Балхаська» по пр. Миру, буд. 4 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, діючи повторно, умисно та переслідуючи корисливу мету, маючи можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна, усвідомлюючи, що вказані речі не вийшли з володіння власника, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його свою користь, шляхом вільного доступу таємно викрав жіночу сумку «Gelline» «Parig» в якій знаходились наступні речі: мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «А5S (СРН 1909) Mobille Phone, Color, Blue, 3GB ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 2533,33 грн. в прозорому чохлі невідомого виробництва, який на має матеріальної цінності для потерпілої; грошові кошти в сумі 300 грн.; гаманець «Frensidi», який не має матеріальної цінності для потерпілої; візитниця невідомого виробництва, яка не має матеріальної цінності для потерпілої; паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ідентифікаційний номер виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після чого, привласнив вказане таємно викрадене майно та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним за власним розсудом, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 2833,33 грн.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину за обставин викладених в обвинувальному акті визнав повністю, розкаявся та суду пояснив.
02.06.2020 року, близько 18.00 год. він повертався від свого приятеля та на зупинці громадського транспорту «Балхаська» побачив жіночу сумку червоного кольору за якою ніхто не спостерігав, в зв`язку з цим розуміючи, що така сумка належить стороннім особам викрав її та пішов з місця вчинення крадіжки, при цьому за ним ніхто не спостерігав. Відійшов від місця вчинення злочину оглянув вміст сумки з якої взяв мобільний телефон синього кольору і 300 грн. які знаходились у гаманці. Інші речі які знаходились у сумці, паспорт і ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_7 , гаманець та дисконтні картки залишив в сумці, яку заховав неподалік біля смітника. В подальшому телефон продав та виручені кошти використав на власні потреби, 300 грн. також використав у власних цілях.
Потерпіла в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Пом`якшуючою обставиною суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
При цьому суд вважає неможливим визнати обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочину (згідно обвинувального акту), оскільки у ч. 4 ст. 67 КК України вказано, що якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 цього ж Кодексу як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання, як обставину, що його обтяжує.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 судимий 17.10.2014 року, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 2, 307 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 23.08.2017 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 6 місяців 29 днів.
Згідно ст. ст. 89, 90 КК України, вказана судимість на час постановлення вироку не погашена, при цьому злочин в якому обвинувачується ОСОБА_3 ч. 2 ст. 185 КК України, є вчиненим особою, яка раніше вчиняла злочин по вказаній статті, за який був засуджений вироком суду від 17.10.2014 року, а тому в даному випадку наявна повторність злочинів, відповідно до п. 1 Примітки ст. 185 КК України.
За вчинені кримінальні правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до корисливих та згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочином, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, характер вчиненого злочинного діянь, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочинами наслідків, спосіб вчинення та мотиви вчинення, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікаря психіатра не перебував і не перебуває, звертався за медичною допомого з липня 2018 року до лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, не одружений, має на утриманні одну неповнолітніх дитину. При розслідуванні злочину сприяв органам досудового розслідування та суду у встановленні істини в кримінальній справі. Крім цього судом враховується надану суду досудову доповідь складену представником персоналу органі пробації Саксаганського районного відділу Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, відповідно до якого виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Також суд враховує те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, таке покарання на думку суду буде сприяти досягненню мети покарання.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2020 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 358 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено покарання у виді двох років обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу більш суворим, призначеного за цим вироком. Оскільки кримінальні правопорушення в даному кримінальному провадженні, вчинені ОСОБА_3 02.06.2020 року до постановлення попереднього вироку.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком за правилами передбаченими пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до яких слід перевести менш суворий вид покарання у виді обмеження волі в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи з співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
З врахуванням обставин справи, тяжкості злочину та особи винного, характеру вчиненого діяння та відсутності будь-яких негативних наслідків, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючої вину обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування остаточно призначеного покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України та з покладенням на засудженого обов`язків визначених ст. 76 КК України.
Застосовуючи відповідні норми закону суд враховує постанову Об`єднаної палати Верховного Суду №51-2631кмо19 від 23 вересня 2019 року, №830км18 від 25 червня 2018 року.
Зокрема, Об`єднаною палатою у постанові від 23 вересня 2019 року зазначалося, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку статті 75 КК, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно частини 4 статті 70 КК, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами статті 75 КК.
Перебіг іспитового строку починається з моменту проголошення вироку (ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України). Протягом іспитового строку засуджена особа є судимою (ст. 88 КК України).
Крім цього з обвинувачених ОСОБА_3 підлягають до стягнення в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи на досудовому слідстві у розмірі 653,80 грн. (а. с. 37).
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Питання щодо речових доказів, необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався, відповідне клопотання прокурор не подавав, в зв`язку з чим у суду відсутні підстави для застосування запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, ст. 70, ст. 75, ст. 185 ч. 2 КК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України, ОСОБА_3 , звільнити від відбування призначеного йому основного покарання з випробування, надавши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2020 року більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяці. У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що два дні обмеження волі відповідають одному дню позбавлення волі перевівши менш суворий вид покарання у виді обмеження волі в більш суворий вид.
Згідно ст. 75 КК України, ОСОБА_3 , звільнити від відбування остаточно призначеного йому основного покарання з випробування, надавши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати, ОСОБА_3 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 653,80 грн.
- жіночу сумку «Gelline» «Parig», мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «А5S (СРН 1909) Mobille Phone, Color, Blue, 3GB ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; гаманець «Frensidi»; візитниця невідомого виробництва; паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ідентифікаційний номер виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переданих на зберігання власнику вважати повернутими законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження які не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1