Справа № 446/200/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2021 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі угоду про визнання винуватості укладену 24.02.2021 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 10 січня 2021 року за обвинуваченням
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2021 керівником Радехівської місцевої прокуратури передано до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2021 за №0000002 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263-1 КК України.
У судовому засіданні 24.02.2021 прокурор надав суду угоду про визнання винуватості, яка підписана між ним та обвинуваченим і його захисником, в якій сторони зокрема узгодили формулювання обвинувачення, що визнано обвинуваченим та міру покарання.
В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити таку угоду з огляду на відсутність підстав для відмови у затвердженні такої угоди.

Оскільки така угода укладена на стадії судового розгляду, то суд після виконання вимог частини 4-5 ст. 474 КПК України, перейшов до вирішення такої угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Вимоги щодо змісту угоди про визнання винуватості регламентовані у ст.472 КПК України, де вказано, що в угоді про визнання винуватості зазначаються зокрема формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини.

Як видно з формулювання обвинувачення, яке зазначено в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 та формулювання обвинувачення, яке зазначено у підписаній сторонами угоді про визнання винуватості, такі містять розбіжності.

Так, у обвинувальному акті вказано місце придбання зброї обвинуваченим, тоді як у угоді вказано, що таке місце органом досудового розслідування не встановлено. Також, у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості містяться розбіжності щодо обставин та моменту видалення маркування вогнепальної зброї.

Вказані обставини свідчать, що формулювання обвинувачення та істотні для даного кримінального провадження обставини, які вказані в угоді про визнання винуватості не охоплюють того обсягу обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому.

Водночас суд відзначає, що у судовому засіданні 04.02.2021 обвинувачений дав пояснення по суті обвинувачення і враховуючи їх, суд визнав за необхідне змінити обсяг та порядок дослідження доказів для чого дослідити всі докази у справі та допитати свідків.

Дана обставина, у своїй сукупності з фактичними обставинами справи вказує на неможливості затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки судовим розглядом необхідно встановити весь обсяг формулювання обвинувачення та істотні для даного кримінального правопорушення обставини, які не зазначені в угоді про визнання винуватості.

Крім того, в угоді про визнання винуватості сторони визначили покарання із застосуванням статті 75 КК України, визначивши іспитовий строк один рік.

Однак, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК визначаються виключно судом.

І хоча вказана обставина не може слугувати самостійною підставою для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, та суд вважає за необхідне звернути на неї увагу у даному судовому рішенні, що на переконання суду сприятиме недопущенню такої помилки сторонами кримінального провадження у майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 472, 474 КПК України,

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, яка укладена 24.02.2021 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 10 січня 2021 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1