Справа №: 630/591/19
У Х В А Л А
Іменем України

24 лютого 2021 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області у кримінальному провадженні № 0000473 клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 29.12.2020 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 , застосованого ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019, продовжено до 26 лютого 2021 року включно.

15.02.2021 року прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_7 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, а також наявні ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу, вони не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Зокрема, при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор зазначає, що обставини на теперішній час не змінились.

Крім того, у судовому засіданні прокурор пояснила, що обвинувачений не має роботи, утриманців та взагалі не має міцних соціальних зв`язків, а тому може покинути територію Харківської області тим самим ухилитись від суду. Крім того, залишається актуальним ризик тиску на потерпілих та свідків. Дійсно на теперішній час потерпілі та свідки лопитані, однак продовжується дослідження доказів, а тому може виникнути потреба у додаткових та повторних допитах. Крім того, були випадки впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків. Цим підтверджується наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, деякі з яких були вчинені ним вже після повідомлення про підозру, обґрунтованою є наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Захисник пояснив, що на теперішній час ризики, враховані при обранні запобіжного заходу істотно зменшились. Допитані всі потерпілі та свідки, а клопотань про повторний їх допит на теперішній час не заявлялось. Захисник зазначив, що наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_7 була встановлена в судовому засіданні шляхом допиту свідка ОСОБА_8 , яка повідомила про їх стосунки та наявність спільної дитини. Крім того, внаслідок відмови потерпілого ОСОБА_9 від обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України суттєво зменшився обсяг обвинувачення. Кримінальне провадження за епізодом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 було розпочато на підставі заяви його дружини, а тому є незаконним з самого початку, оскільки є провадженням приватного обвинувачення. Даний епізод є тим епізодом, за яким суд може взагалі обирати такий запобіжний захід, як взяття під варту, а також не визначати заставу, однак враховуючи позицію потерпілого, а також факт незаконності початку розслідування, захисник вважає можливим призначити заставу або обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Обвинувачений підтримав захисника та пояснив, що в ході судового розгляду було встановлено численні порушення вимог закону при збиранні доказів, а тому фактично пред`явлене обвинувачення не підтверджується. Крім того, обвинувачений зазначив, що він не ухиляється від суду та не має наміру це робити, в судове засідання, в якому йому обрали запобіжний захід у виді тримання під вартою, він з`явився сам за судовим викликом, у розшуку не перебував. Обвинувачений має постійне місце проживання.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

При обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих злочинів.

Суд зазначає, що дана обставина була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, однак на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, завдання якого і є встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

Однак дане питання вирішується за результатом дослідження всіх наданих суду доказів, тому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що кримінальне провадження за епізодом ОСОБА_10 було розпочато з порушенням порядку, встановленого КПК України, в ході судового розгляду встановлено численні порушення під час досудового розслідування, наслідком чого є недопустимість доказів тощо.

Суд зазначає, що оцінка викладених доводів сторони захисту не може бути надана на даній стадії судового розгляду, оскільки згідно ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Визнання доказів недопустимими раніше вказаної стадії судового розгляду можливе лише на підставі ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення їх очевидної недопустимості, однак знов таки дане питання не підлягає розгляду при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Суд зазначає, що висловлення судом суджень щодо допустимості чи недопустимості окремих доказів раніше визначеного процесуальним законом часу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 89 КПК України, може призвести до виникнення сумнівів в неупередженості суду, що є неприпустимим.

Стосовно доводів клопотання прокурора в частині наявності ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Стороною захисту не надано суду доказів того, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, що значно знизило б ризик його переховування від суду. Захистом не надано доказів того, що обвинувачений працевлаштований, має родину або утриманців. Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що у нього народилась дитина, не підтверджуються документально, а показання свідка ОСОБА_11 , на які посилався обвинувачений, не є належним підтвердженням даного факту.

Заслуговують на увагу доводи обвинуваченого щодо того, що він не переховувався від суду раніше, самостійно з`явився для обрання запобіжного заходу, не перебував у розшуку, однак відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання обвинуваченого, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, збільшує ризик його втечі настільки, що йому на думку суду неможливо запобігти іншим чином, а ніж взявши особу під варту

Таким чином, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

Крім того, суд враховує множинність інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, а також той факт що певні з них були вчинені ним вже після притягнення його до кримінальної відповідальності, а саме вручення йому повідомлення про підозру, що підтверджує наявність ризику вчинення інших злочинів, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також, враховуючи вказаний факт, а також те, що триває дослідження доказів, в якому прийматимуть участь потерпілі, не виключені випадки повторного допиту свідків, суд вважає обґрунтованим ризик, встановлений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час враховані слідчим суддею ризики не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений та його захисник не надали суду доказів наявності будь-яких обставин, які свідчать про те, що такі ризики зменшились або відпали.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином та обґрунтованість підозри, яка встановлена при застосуванні запобіжного заходу, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що обвинувальний акт знаходиться на розгляді в суді, на теперішній час триває судовий розгляд, існує необхідність проведення великої кількості процесуальних дій відповідно до затвердженого судом порядку дослідження доказів, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

З огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Суд відхиляє доводи захисника щодо можливості визначення застави з урахуванням показань потерпілого ОСОБА_9 , оскільки оцінка факту зміни показань потерпілим, а також самих його показань, наданих в суді, буде здійснюватися у сукупності з іншими доказами за результатами судового розгляду.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 квітня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1