ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000384 від 07.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кримська Роза Білогірського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, на утриманні нікого не має, не є інвалідом, працюючого на посаді помічника друкаря офсетного плоского друкування у підрозділі з обслуговування ТОВ «Прайм-прінт» ТОВ «Адвантаж Україна» , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2020 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з залізничною платформою «Півні» по вул. Привокзальній в с. Мотовилівка Фастівського району Київської області, отримав від ОСОБА_6 його банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» (картковий рахунок НОМЕР_1 ) з пін-кодом для придбання гелевих капсул для прання. Після чого у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення решти грошових коштів, які знаходилися на картковому рахунку ОСОБА_7 , про наявність яких він достовірно знав, та залишив зазначену банківську картку собі.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 , 06 жовтня 2020 року о 16 годині 01 хвилині, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, таємно викрав грошові кошти ОСОБА_7 , які зняв за допомогою банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» та пін-коду, які отримав від останнього, з карткового рахунку № НОМЕР_1 через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», який встановлений по вул. Миру, 31 в смт. Борова Фастівського району Київської області, в загальній сумі 7000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 внаслідок вчинення вищевказаних дій завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 7000 гривень.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що його товариш ОСОБА_6 попросив його випрати його речі та зимову куртку у пральній машині, оскільки у ОСОБА_6 на квартирі пральної машини не було. З метою придбання гелевих капсул для прання потерпілий надав свою банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з пін-кодом. Після чого, у той же день він взяв цю картку та зняв через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», який встановлений в смт. Борова Фастівського району Київської області, належні потерпілому грошові кошти в загальній сумі 7000 гривень, які залишив собі. У вчиненому щиро розкаюється та шкодує про вчинене, спричинені потерпілому збитки відшкодував.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , раніше не судимий, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься кримінального проступку, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим, суд вважає за необхідне призначити йому покарання серед альтернативних санкцій визначених ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:
- DVD-диск з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000384 від 07.10.2020, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000384 від 07.10.2020 протягом всього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_9 -Тьолушкіна