Справа №460/4857/16-к
Провадження №1-кп/944/41/21
УХВАЛА

21.05.2021 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності по кримінальному провадженню, відомості щодо якого 09.02.2015 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171
про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності відповідно до ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження. В обгрунтування клопотання зазначає, що кримінальне правопорушення вчинено 09 лютого 2015 року, злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України відноситься до нетяжких злочинів, оскільки у редакції станом на 09.02.2015 санкція ч.2 ст. 185 КК України передбачала позбавлення волі до 5 років. Обвинувачений двічі перебував в розшуку, однак ухвалами суду строки були перервані лише на 162 дні. Судові засіданні відкладались за клопотанням обвинуваечного ОСОБА_6 , однак відкладення судових засідань за клопотанням сторін або ж з інших причин не є ухиленням від слідства і суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності до ст. 49 КК України. Враховуючи, що з дня вчинення правопорушення пройшло більше п`яти років, кримінальне провадження підлягає закриттю із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, вважає його передчасним, оскільки обвинувачений ухилявся від суду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання захисника заперечив та пояснив, що обвинувачений двічі був оголошений в розшук, у зв`язку із чим перебіг давності зупинився. Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, якщо перебіг давності зупинився, то особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Враховуючи, що на даний час такі строки не минули, відтак клопотання задоволенню не підлягає.
Заслухавши клопотання захисника, думку обвинуваченого, прокурора, потерпілого, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
На підставі ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.
Для застосування зазначеної норми обов`язково має бути підтверджено факт ухилення особи від досудового слідства або суду, що є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Тобто, у цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду оскільки факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною, тож це зумовлює необхідність більш суворого підходу до неї при вирішенні питання про давність притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 21.10.2016 до Яворівського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 17.10.2017 №3304/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Яворівського районного суду Львівської області» та рішення зборів суддів Яворівського районного суду Львівської області від 18.12.2017 №14 матеріали кримінального провадження передані судді ОСОБА_1 та ухвалою від 19.12.2017 прийняті до провадження.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.09.2019 ОСОБА_6 був оголошений в розшук, оскільки ухилявся від явки в судові засідання. 21.11.2019, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 був розшуканий, кримінальне провадження було відновлене та призначено судове засідання на 02.01.2020, яке відкладено за клопотанням обвинуваченого
ОСОБА_6 . 06.02.2020 обвинувачений ОСОБА_6 повторно не з`явився в судове засідання, у зв`язку із його неявкою судовий розгляд було відкладено та застосовано відносно ОСОБА_6 примусовий привід. У зв`язку з невиконанням приводу обвинуваченого 21.02.2020 розгляд справи було відкладено та повторно застосовано привід обвинуваченого на 26.03.2020. 26.03.2020 ОСОБА_6 не був доставлений приводом, у зв`язку із заходами пов`язаними із запобігання розповсюдженню вірусної інфекції COVID-19. 25.11.2020 обвинувачений ОСОБА_6 повторно не з`явився в судове засідання, у зв`язку із його неявкою судовий розгляд було відкладено та застосовано відносно ОСОБА_6 примусовий привід. 11.01.2021 ОСОБА_6 не був доставлений приводом, згідно з рапортом інспектора СРПП №1ПП Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 виконати привід обвинуваченого ОСОБА_6 не виявилось можливим, оскільки такий за місцем реєстрації відсутній, у зв`язку з чим ОСОБА_6 повторно було оголошено в розшук.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся в судові засідання, причини неявки суду не повідомляв, доказів поважності неявки в судове засідання не надавав, до обвинуваченого неодноразово було застосовано примусові приводи, такий двічі оголошувався в розшук, що свідчить про продовження неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та умисне ухилення від суду.
Відповідно до висновку застосування положень ст.49 КК України , висловленого у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 справа №328/1109/19 особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК. В цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку.
За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.
З огляду на зазначене та те, що судом встановлено обставини та отримано об`єктивні докази на підтвердження підстав для зупинення строків давності, передбачених ч. 1 ст.49 КК України, клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 44-49 КК України, ст. ст. 284, 286, 287 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності в рамках кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1