Ухвала

03 червня 2021 року

м. Київ
справа № 145/972/16-к

провадження № 51-4276 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,
розглядаючи заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід,
встановив:
На розгляді Верховного Суду перебуває касаційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 .
Як убачається з матеріалів провадження, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням положень статей 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
Вироком суду також вирішено питання щодо процесуальних витрат та долі речових доказів.
Зокрема, ухвалено конфіскувати ноутбук чорного кольору марки «Lenovo G500» моделі 20236, та належні ОСОБА_8 земельні ділянки площею 0,11 га та 0,15 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13 грудня 2017 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2017 року без зміни.
Вказані вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду засудженим ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_7 оскаржено в касаційному порядку.
У своїх касаційних скаргах засуджений та захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просили скасувати оскаржувані судові рішення, а кримінальне провадження закрити на підставі ст. 284 КПК України.
Постановою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у складі головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13 грудня 2017 року без зміни.
Разом з тим, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині конфіскації ноутбука чорного кольору марки «Lenovo G500» моделі 20236, та належних ОСОБА_8 земельних ділянок площею 0,11 га та 0,15 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , залишено без зміни.
15 січня 2021 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , у якій він ставить питання про перевірку вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2017 року та ухвали Вінницького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 у касаційному порядку.
При цьому захисник ОСОБА_7 у касаційній скарзі просить виключити з вироку місцевого суду рішення про конфіскацію належних ОСОБА_8 ноутбуку чорного кольору марки «Lenovo G500» моделі 20236 та земельних ділянок площею 0,11 га та 0,15 га, які розташовані на АДРЕСА_1 , а також просить скасувати арешт вищевказаних речових доказів.
Автоматизованою системою документообігу Верховного Суду для розгляду касаційної скарги захисника ОСОБА_7 визначено колегію суддів у складі головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Підставою заявленого самовідводу є те, що судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглядаючи кримінальне провадження у касаційному порядку за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , надавали оцінку вироку суду першої інстанції на предмет його відповідності вимогам кримінального процесуального закону та висловлювали свою думку щодо законності та обґрунтованості такого вироку, а тому повторна їхня участь у касаційному розгляді може викликати сумніви у їхній неупередженості.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Враховуючи викладене, оскільки підстави для задоволення самовідводу є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження у матеріалах касаційного провадження, з метою неупередженого проведення касаційного розгляду, недопустимістю повторної участі суддів в кримінальному провадженні, забезпечення безсторонності розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає, що розгляд касаційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 за участі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 може викликати сумнів у їхній неупередженості, у зв`язку з чим заявлені самовідводи необхідно задовольнити.
Як передбачено вимогами ч. 3 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) одного чи кількох суддів із складу суду або всього складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведених суддів із заміною останніх іншими суддями або іншим складом суддів.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 3 ст. 82 КПК України, Суд
постановив:
Заявлений суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самовідводи задовольнити.
Провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 направити керівникові апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК України з метою проведення повторного визначення автоматизованою системою документообігу суду колегії суддів у провадженні № 51 4276 км 18.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3