УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, зареєстрованих в ЄРДР за № 0000157, 0000204

за апеляційною скаргою керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Мирне Курського району Ставропольського краю Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23.04.2020 Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців,

-обвинуваченого за ст. 126-1, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_6 засуджений:

- за ст. 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2020 року, і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня приведення даного вироку до виконання.

Відповідно до положень ст. 71 та ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання відбуту частину покарання, призначеного за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2020 року, у співвідношенні один день позбавлення волі за один день арешту.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить вирок змінити в частині зарахування строку відбутого покарання за попереднім вироком та виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду першої інстанції про зарахування ОСОБА_6 у строк покарання відбутої частини покарання, призначеного за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23.04.2020. В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначений вирок підлягає зміні в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказав, що положення ст. 71 КК України (на відміну від ч. 4 ст. 70 КК України) не містять про зарахування у строк покарання, остаточно відбуте за попереднім вироком, а тому приймаючи рішення про зарахування ОСОБА_6 відбутої частини покарання за попереднім вироком від 23.04.2020, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку в цій частині.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

19 грудня 2019 року близько 01 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного з потерпілою проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 , шляхом висловлювання на її адресу образ грубою нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути спричинена шкода її психічному здоров`ю.

18 січня 2020 року близько 02 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного з потерпілою проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 , шляхом висловлювання на її адресу образ грубою нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути спричинена шкода її психічному здоров`ю.

За вказані протиправні дії постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 лютого 2020 року ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді 40 годин громадських робіт.

Крім того, 07 березня 2020 року близько 18:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання з потерпілою по АДРЕСА_1 , діючи з корисних спонукань, з подвір`я вказаного домоволодіння таємно викрав один лист шиферу, належний ОСОБА_9 , спричинивши їй майнову шкоду в розмірі 100,00 грн., таким чином вчинив економічне насилля стосовно матері, що призвело до погіршення якості її життя.
За вказане протиправне діяння постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2020 року ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 5 діб.

Після того, ОСОБА_6 продовжив вчиняти домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 та 27 березня 2020 року о 14 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 , знову почав ображати матір ОСОБА_9 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, викликавши у неї побоювання за безпеку та спричинивши шкоду психічному здоров`ю у формі тривоги, страху і приниження.

Також, 10 квітня 2020 року близько 19:30 год. та 14 квітня 2020 року близько 20 години ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного з потерпілою проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 , шляхом висловлювання на її адресу образ грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути спричинена шкода її психічному здоров`ю.

За вказані протиправні дії постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2020 року ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 5 діб.

В подальшому, 18 квітня 2020 року близько 20:20 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання з потерпілою по АДРЕСА_1 , знову вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 , яку ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути спричинена шкода її психічному здоров`ю. За вказані протиправні дії постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2020 року ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді 340 грн штрафу.

Після того, ОСОБА_6 продовжив вчиняти домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 та 24 квітня 2020 року о 00:23 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 , знову почав ображати матір ОСОБА_9 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, викликавши у неї побоювання за безпеку та спричинивши шкоду психічному здоров`ю у формі тривоги, страху і приниження.

Крім того, 28 квітня 2020 року в денний час у ОСОБА_6 , який у стані алкогольного сп`яніння перебував у приміщенні кухні житлового будинку за місцем спільного проживання з матір`ю ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 , виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна останньої.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 того ж дня, на тому ж місці і в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, умисно та повторно таємно викрав газовий балон, об`ємом 50 літрів, що був у користуванні, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду, в розмірі 420 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Окрім того, 15 травня 2020 року близько 10 год. у ОСОБА_6 , який перебував неподалік Снігурівського РС УДМС України в Миколаївській області, що по вул. Суворова, 13 м. Снігурівка Миколаївської області та на паркувальному майданчику побачив мопед марки «Дельта», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , у вказаний день та час, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підійшов до вказаного мопеду та покотив його по вул. Суворова в сторону вул. Братньої в м. Снігурівка Миколаївської області, таким чином повторно незаконно заволодів транспортним засобом, який згодом залишив біля електричної опори неподалік будинку АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_6 :

- за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи;

-за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

- за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, під розписку, його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення захисника, який просив вирок залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, повторно дослідивши дані щодо особи ОСОБА_6 та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчинені злочинів за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими та відповідають дослідженим судом доказам. Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст. 126-1, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Вирок суду в цій частині не оскаржується.

Покарання ОСОБА_6 за ст. 126-1, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу винного, та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання. Покарання призначено в межах санкції зазначених статей, та є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено правильно.

Є також правильним рішення суду першої інстанції в частині призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, яке визначено за сукупністю вироків, а саме оскаржуваного вироку та вироку Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2020 року.

В цій частині вирок не оскаржується.

Разом з тим, судом першої інстанції прийняте необгрунтоване рішення про зарахування ОСОБА_6 у строк відбування покарання відбуту частину покарання, призначеного за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2020 року, у співвідношенні один день позбавлення волі за один день арешту.

Такі висновки суду не відповідають вимогам закону.

Положеннями ст. 71 КК України не передбачено зарахування у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, яке повністю або частково відбуте за попереднім вироком.

Тому, приймаючи рішення про зарахування обвинуваченому ОСОБА_6 відбутої частини покарання за попереднім вироком від 23.04.2020, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку в цій частині у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_6 змінити в частині зарахування строку відбутого покарання за попереднім вироком.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду першої інстанції про зарахування ОСОБА_6 у строк покарання відбутої частини покарання, призначеного за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2020 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3