Справа №: 398/3930/20
провадження №: 1-кс/398/303/21
УХВАЛА
Іменем України

"18" травня 2021 р.

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні №0001462 від 16.09.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із скаргою, де оскаржує постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001462 від 16.09.2020 року.

У скарзі вказує, що слідчий СВ умисно не вчинив необхідні процесуальні дії для перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, зокрема не призначено експертизи та аудит комунального підприємства «Житлогосп».

У судовому засіданні скаржники підтримали вимоги скарги.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, причини неявки невідомі.

Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

16.09.2020 року до ЄРДР внесено відомості №0001462 щодо скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

19.12.2020 року слідчий СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області закрив кримінальне провадження №0001462 від 16.09.2020 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Норми ст. ст. 2, 284 КПК України передбачають, що закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, як на це вказує стаття 110 КПК України.

Слідчий чи прокурор, при проведені досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий СВ у постанові від 19.12.2020 року про закриття кримінального провадження лише передрукував допит ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та вказав, що відсутній склад правопорушення.

Зазначене рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, необґрунтованим та нелогічним без всебічного з`ясування обставин справи, зокрема без дачі належної оцінки діям службових осіб.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий без будь яких підстав в резолютивній частині постанови зазначив, що кримінальне провадження закрити за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Однак слідчий в описовій частині постанови не послався на докази, які б підтверджували відсутність складу злочину у діях особи (осіб), які зловживали владою або службовим становищем тощо.

Разом з тим, поза увагою слідчого СВ залишилося нез`ясованим: чи була вищезазначеними діяннями спричинена істотна шкода потерпілим, так як кримінальна відповідальність за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України настає лише при заподіянні істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Визначення істотної шкоди міститься у примітці п. 3 до ст. 364 КК України.

Пунктом 3 примітки до ст. 364 КК України передбачено, що істотною шкодою у статтях 364, 365, 367, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно роз`яснень абз. 2 п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 року №15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» передбачено, що згідно з п. 3 примітки до ст. 364 КК (2341-14) шкода, якщо вона полягає в спричиненні матеріальних збитків, визнається істотною за умови, що вона в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Якщо шкода полягає у заподіянні суспільно небезпечних наслідків нематеріального характеру, питання про її істотність вирішується з урахуванням конкретних обставин справи. Зокрема, істотною шкодою можуть визнаватися порушення охоронюваних Конституцією України (254к/96-ВР) чи іншими законами прав та свобод людини і громадянина (право на свободу й особисту недоторканність та недоторканність житла, виборчі, трудові, житлові права тощо), підрив авторитету та престижу органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, порушення громадської безпеки та громадського порядку, створення обстановки й умов, що утруднюють виконання підприємством, установою, організацією своїх функцій, приховування злочинів. При вирішенні питання про те, чи є заподіяна шкода істотною, потрібно також ураховувати кількість потерпілих громадян, розмір моральної шкоди чи упущеної вигоди тощо.

У разі заподіяння поряд із матеріальними збитками і шкоди нематеріального характеру загальна шкода від злочину може визнаватись істотною навіть у випадку, коли зазначені збитки не перевищують 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 93 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

- подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

- вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

- обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжуючі чи пом`якшуючі покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Оскільки у результаті не з`ясування слідчим обставин чи була спричинена діянням службових осіб потерпілим істотної шкоди (матеріального, нематеріального характеру), слідчий суддя дійшов висновку, що винесена постанова слідчим СВ про закриття кримінального провадження, є передчасною та не обґрунтованою оскільки не всі обставини які викладені в заяві (заява яка стала приводом для проведення досудового слідства), були взяті слідчим СВ до уваги та по ним була здійснена належна перевірка щодо встановлення в діянні особи (осіб), які зловживали владою або службовим становищем, відсутності складу злочину, за ознаками ч. 1 ст. 364 КК України.

З постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення досудового розслідування слідчим не вжито необхідних слідчих та процесуальних дій, зокрема дослідження всіх доказів та їх подальшу перевірку.

Отже, слідчий у межах кримінального провадження, мав процесуальну можливість вчинити слідчі (розшукові) дії та інші процесуальні дії, спрямовані на перевірку викладених фактів, але цього не зробив з невідомих суду причин.

Більш того, слідчий СВ лише проаналізував зміст заяви про злочин, однак не вжив заходів для належної перевірки викладених у ній фактів, що вплинуло на прийняття рішення ним про відмову без належної мотивації.

При винесенні оскаржуваної постанови слідчим СВ належним чином не було проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту і однобічність перевірки заяви щодо скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, тому закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення є передчасним.

Як наслідок вимоги скарги щодо скасування постанови слідчого СВ від 19.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0001462 від 16.09.2020 року підлягають задоволенню, а матеріали кримінального провадження №0001462 від 16.09.2020 року надіслати в слідчий відділ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області для проведення досудового розслідування відповідно до вимог ст. ст. 91-93 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 110, 224, 306-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову від 19.12.2020 року слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження №0001462 від 16.09.2020 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_11 НЕРОДА