Справа №757/7345/21-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/3097/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката, яка діє в інтересах
власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000959 від 30.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146-1, ч.3 ст.185, ч.4 ст.426-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

11 лютого 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000959 від 30.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146-1, ч.3 ст.185, ч.4 ст.426-1 КК України, а саме на мобільний телефон марки «Apple» модель «IPhone 6 А1524» з міжнародним ідентифікатором мобільного пристрою (ІМЕІ) НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , сім-карту мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_3 , вилучений в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на мобільний телефон марки «Apple» модель «IPhone 6 А1524» з міжнародним ідентифікатором мобільного пристрою (ІМЕІ) НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , сім-карту мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_3 . Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що накладення арешту застосовується з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Адвокат стверджує, що постанова про визнання вилученого у ОСОБА_7 майна речовим доказом є формальною, без будь-якого правового обґрунтування та фактичного підтвердження, що дане майно є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що досліджуються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст.98 КПК України. Також зазначає, що ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого, при цьому, жодне із покарань, передбачених санкціями інкримінованих йому статей КК України, не містить додаткової міри покарання у виді конфіскації майна, а отже і мета клопотання щодо забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна, є безпідставною та необґрунтованою. Разом з цим, звертає увагу, що дозвіл на вилучення у ОСОБА_7 засобів зв`язку не надавався, що не враховано слідчим суддею та не було надано належного судового контролю за дотриманням балансу між завданням досудового розслідування і прав власника майна. Тому, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд клопотання слідчого відбувся без виклику власника майна, а про існування такої ухвали йому стало відомо лише 23.04.2021 року.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;
адвоката, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила задовольнити її у повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що розгляд клопотання відбувся без виклику власника майна чи його адвоката, про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді власнику майна стало відомо 23.04.2021 року. Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що адвокатом, яка діє в інтересах ОСОБА_7 ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудовим розслідуванням досліджуються факти перевищення військовою службовою особою влади або службових повноважень, тобто умисного вчинення дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, викрадення та позбавлення волі людини у формі, вчиненого представником держави, з подальшою відмовою визнати факт такого викрадення та позбавлення волі. Таким чином, досудовим розслідуванням перевіряється причетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146-1, ч.3 ст.185, ч.4 ст.426-1 КПК України ряду осіб, зокрема ОСОБА_7 за місцем мешкання якого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple» модель «IPhone 6 A1524» з міжнародним ідентифікатором мобільного пристрою (ІМЕІ) НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 та сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_3 .

Таким чином, виявлений та вилучений під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що підлягає перевірці, в тому числі і експертним шляхом, та в подальшому, відповідно до постанови слідчого від 09.02.2021 року, вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість вказаного мобільного телефону таким, що може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати вилучений у ОСОБА_7 мобільний телефон таким, що може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що вилучений за місцем мешкання ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Apple» модель «IPhone 6 A1524» з міжнародним ідентифікатором мобільного пристрою (ІМЕІ) НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 та сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_3 , відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та може бути таким, що може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що вилучений під час обшуку мобільний телефон не містить ознак речового доказу у кримінальному провадженні, судом апеляційної інстанції встановлено, що 09.02.2021 року старшим слідчим в ОВС другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень ГСУ ДБР ОСОБА_9 винесено постанову про визнання майна, вилученого за місцем проживання ряду осіб, у тому числі і ОСОБА_7 , речовим доказом у кримінальному провадженні №0000959 від 30.11.2020 року.

Тобто, вказане у постанові майно, серед якого і мобільний телефон вилучений за місцем проживання ОСОБА_7 , має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки містить відомості та може бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів, так як на майні можуть зберігатися докази необхідні для встановлення обставин кримінального провадження, знаходять підтвердження.

Посилання апелянта на те, що мобільний телефон у ОСОБА_7 вилучено безпідставно, так як у даному кримінальному провадженні він не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого, а отже і майно вилучене у нього не має ніякого відношення до кримінального провадження, не заслуговують на увагу, оскільки, досудовим розслідуванням перевіряється причетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146-1, ч.3 ст.185, ч.4 ст.426-1 КПК України ряду осіб, у тому числі і ОСОБА_7 , при цьому слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування судового рішення та підлягають з`ясуванню під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні, не вбачається.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на мобільний телефон марки «Apple» модель «IPhone 6 A1524» з міжнародним ідентифікатором мобільного пристрою (ІМЕІ) НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 та сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_3 , вилучений в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000959 від 30.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146-1, ч.3 ст.185, ч.4 ст.426-1 КК України, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргуадвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000959 від 30.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146-1, ч.3 ст.185, ч.4 ст.426-1 КК України, а саме на мобільний телефон марки «Apple» модель «IPhone 6 А1524» з міжнародним ідентифікатором мобільного пристрою (ІМЕІ) НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , сім-карту мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_3 , вилучений в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_1 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4