Справа № 522/7259/21
Провадження по справі № 1-кс/522/5392/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 11.02.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 332-2 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон «SAMSUNG» модель «SM-B311VSKU: SMB311V2PP» без сім картки; мобільний телефон «SAMSUNG» модель «Galaxy A30», IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 , які було вилучено 31.05.2021 в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

Відповідно до клопотань слідчого, в провадженні СВ Управління СБ України в Одеській області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000025 від 11.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 332-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановленими особами з 2017 року по теперішній час, здійснюється перетинання державного кордону України з метою заподіяння шкоди інтересам держави, а також організації перетинання державного кордону представникам підрозділів збройних сил чи інших силових відомств держави-агресора у будь-який спосіб поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України за документами, що містять недостовірні відомості.

Крім того, з 2017 року по теперішній час невстановленими особами здійснюється переправлення осіб через державний кордон України щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб

Повідомлення про підозру у кримінальному провадженні не повідомлялось, у зв`язку з не встановленням осіб, які вчинять вказане кримінальне правопорушення.

Правова кваліфікація злочину є незаконна організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою осіб, якій передбачено ч. 2 ст. 332 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно відповіді на доручення № 65/1/1/2801 від 19.05.2021, яка надійшла з ГВ КР УСБУ в Одеській області, встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 організував схему по незаконному переправленню осіб через державний кордон України поза пункту пропуску на ділянці біля с. Лиманське, Роздільнянського району Одеської області з України до Республіки Молдова (т. зв. МПР). З метою здійснення вказаної схеми ОСОБА_5 залучив громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 та громадян України ОСОБА_4 і ОСОБА_7 .

Згідно з розподілом обов`язків, ОСОБА_5 безпосередньо здійснює перевезення осіб через державний кордон України поза пунктом пропуску та керує діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які полягають в транспортуванні зацікавлених осіб в незаконному перетину державного кордону України. Після незаконного перетину державного кордону України, на території Республіки Молдова, нелегальних іммігрантів зустрічає та розміщує ОСОБА_6 .

За отриманими даними, за незаконне переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_5 отримує грошову винагороду у розмірі від 400 до 800 доларів США, частину з яких передає ОСОБА_6 .

Як встановлено, ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

31.05.2021 проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
- мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон «SAMSUNG» модель «SM-B311VSKU: SMB311V2PP» без сім картки;

- мобільний телефон «SAMSUNG» модель «Galaxy A30», IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 .

Крім того, 31.05.2021 під час проведення слідчих (розшукових) дій, співробітниками УСБУ в Одеській області було припинено злочинну діяльність з осіб, пов`язану з контрабандним переміщенням через митний кордон України поза пунктом пропуску в напрямку Первомайськ (Республіка Молдова) Кучурган (Роздільнянський р-н Одеської області, Україна), та в той же день проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено велику кількість набоїв, вибухових пристроїв, а також велику кількість безакцизних цигарок.

Таким чином, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою належного зберігання речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Позиція учасників судового розгляду.
Слідчий будучи належним чином сповіщена про день, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася, згідно поданої нею заяви, підтримує вимоги клопотання та просить розглядати його за її відсутності та без виклику особи, у володінні якої знаходяться вищевказане майно та його представників, також надано матеріали кримінального провадження щодо вчиненого правопорушення.

Від власника майна ОСОБА_4 надійшла заява про відсутність заперечень щодо накладення арешту на майно та розгляд клопотання слідчого за його відсутності.
Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що майно вилучене 31.05.2021 року під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , може містити відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 332-2 КК України, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

На даний час органами досудового розслідування проводяться першочергові оперативно- слідчі заходи у кримінальному провадженні, вказане майно перевіряється для подальшого встановлення обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107).

При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

У вказаному випадку вилучені речі можуть бути безпосереднім доказом злочину та речовими доказами, за допомогою яких і буде встановлена причетність ОСОБА_4 до незаконного переправлення осіб через державний кордон України, або ж незаконного перетинання державного кордону України.

Так, враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 .

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та необхідністю проведення експертиз у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вилучений в ході проведення обшуку за вказаною у клопотанні адресою.

Щодо накладення арешту на інше майно.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч. 2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на мобільний телефон «SAMSUNG» модель «SM-B311VSKU: SMB311V2PP» без сім картки; мобільний телефон «SAMSUNG» модель «Galaxy A30», IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 .
Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити, що вилучене майна відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст. 167 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування у даному кримінальному провадженню.

Більш того, на переконання слідчого судді, ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на зазначені в клопотанні паспорти, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

За таких обставин, вимоги клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, а саме щодо накладення арешту на мобільний телефон «SAMSUNG» модель «SM-B311VSKU: SMB311V2PP» без сім картки; мобільний телефон «SAMSUNG» модель «Galaxy A30», IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 , оскільки слідчий в своєму клопотанні не достатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власників вказаного майна.

Керуючись ст. ст. 167-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 31.05.2021 року у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- мобільний телефон «Redmi 8A» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 .

В частині накладення арешту на мобільний телефон «SAMSUNG» модель «SM-B311VSKU: SMB311V2PP» без сім картки та мобільний телефон «SAMSUNG» модель «Galaxy A30», IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 відмовити, зобов`язавши слідчого повернути вказане майно власнику за належністю.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
23.06.2021