Номер провадження: 11-кп/813/1010/21
Номер справи місцевого суду: 509/3769/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.01.2021 року у кримінальних провадженнях №0001100 від 27.06.2019 року, №0000418 від 12.03.2020 року, №0000652 від 25.04.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чуй, Чуйського району, Чуйської області Республіки Киргизстан, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.06.2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнений 05.01.2019 року з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям терміну покарання,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.01.2021 року, постановленою під час підготовчого судового розгляду задоволено клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , на строк 60 днів тобто до 26.03.2021 року в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з визначенням розміру застави у сумі 45400 гривень.

Рішення суду мотивовано тим, що встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на стадії досудового розслідування останній переховувався від органів досудового розслідування та 26.08.2020 був оголошений у розшук відповідною постановою слідчого Овідіопольського ВП ОСОБА_8 , що вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування №0000652. При цьому суд послався на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 185 КК України, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, атому він може залишити місце проживання, ухилитися від суду, продовжити вчиняти інші протиправні діяння, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам.

Розмір застави визначений з урахуванням тяжкості злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_5 .

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, вказуючи на незгоду з ухвалою суду.

Доводи обґрунтовує тим, що прокурор у судовому засіданні не навів переконливих доказів про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Обвинувачений не може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей і документів, які мають істотне значення для матеріалів кримінального провадження, адже всі докази вже зібрані під час досудового розслідування та матеріали передані до суду. Від учасників кримінального провадження не надходило жодних скарг, заяв або повідомлень стосовно незаконного впливу обвинуваченого, а тому даний ризик відсутній. Левадний також не може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як обвинувальний акт знаходиться вже в суді.

Просить суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в тому, що:

16.05.2019 року приблизно 0 23 годині 50 хвилин, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у ході сумісного розпиття алкогольних напоїв у приміщенні кімнати вказаного домоволодіння, таємно викрав мобільний телефон марки Nokia, моделі 1280, imei НОМЕР_1 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 395 гривень.

Крім того в період з 20.02.2020 року по 25.02.2020 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 таємно викрав садовий інструмент, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 700 гривень.

Крім того 26.03.2020 року в нічний час доби проник до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_11 та таємно викрав електричний кабель довжиною 30 метрів, вагою 4,2 кг., насіння картоплі, вагою 7,0 кг, сокиру, ручну пилку, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 720 гривень.

Окрім того, в перших числах квітня 2020 року в 16.00 годин Левадний перебуваючи на території недобудованого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , таємно викрав велосипед марки «Бенетті» вартістю 2000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_12 .

Положеннями ч.4 ст.4221 КПК України визначено, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Захисник у судове засідання не з`явилася про причини неявки суд не повідомила. Від обвинуваченого клопотання про участь у розгляді апеляційної скарги не надходило.

До початку судового розгляду від прокурора ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без його участі в порядку ч. 4 ст. 4221 КПК України.

Приймаючи до уваги, що учасники процесу були належним чином повідомленні про дату розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч. 4 ст. 4221 КПК України, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести за відсутності сторони обвинувачення.

Заслухавши: суддю-доповідача; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В апеляційній скарзі захисником не оспорюються обставини скоєння ним злочинів та безпідставність висунутого йому обвинувачення, в зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином України, не працює, має місце проживання, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що вказує на відсутність у нього певних соціальних зв`язків у місці проживання. При цьому, обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів проти власності та обвинувачується на даному етапі у вчиненні ряду не тяжких та тяжких злочинів за які законом передбачено максимальне покарання до шести років позбавлення волі, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та можливе покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, обвинувачений може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини.

Існування зазначеного ризику також підтверджується поведінкою підозрюваного під час досудового розслідування, який для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності не з`являвся до органу досудового розслідування, що стало наслідком оголошення його у розшук.

Крім того, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявність у нього судимості за скоєння злочинів та скоєння ним ряду кримінальних правопорушень, за яким йому висунуто обвинувачення, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що існує ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з злочинами проти власності, оскільки не працює та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі.

Посилання захисника на наявність ризиків встановлених ризиків можливого впливу на потерпілого,свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, апеляційний суд вважає помилковими та безпідставними, оскільки як свідчить оскаржувана ухвала, такі ризики судом першої інстанції не встановлені.

Таким чином апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту щодо необґрунтованості ризиків, оскільки зазначені вище районним судом обставини, вказують на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Інших доводів на спростування вищенаведеного апеляційному суду не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) змінити ухвалу; 3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу або закрити кримінальне провадження; 4) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновки суду, що необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідають вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтуються на матеріалах справи, а дані про особу обвинуваченого у вчиненні ним ряду не тяжких та тяжких злочинів, дають підстави вважати, що на даний час існують зазначені районним судом ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.01.2021 року у кримінальних провадженнях №0001100 від 27.06.2019 року, №0000418 від 12.03.2020 року, №0000652 від 25.04.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застав, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4