Провадження №1-в/447/67/21
Справа №447/270/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

участю секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ « Миколаївської ВК № 50» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання ДУ «Миколаївська ВК № 50» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в

04.02.2021 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло подання начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» (далі по тексту МВК № 50) про умовно-дострокове звільнення засудженого, відповідно до вимог ст107 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22.05.2018 Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185 , ч.4 ст.70,ст..71 КК України до 3 років 01 місяцяпозбавленняволі. 31.07.2018 згідно ухвали Апеляційного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ст..71 КК України до 3 років 06 місяців позбавлення волі

У судовому засіданні представник МВК № 50 надав пояснення аналогічні викладеним в клопотанні та просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 відносно задоволення клопотання, про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечив. Вважає таке клопотання передчасним.

У судовому засіданні в режимі відео конференції засуджений ОСОБА_5 клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши пояснення представника МВК № 50, думку прокурора, який заперечив проти задоволення даного клопотання, думку засудженого, перевіривши подані матеріали, вивчивши характеристику засудженого, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до змісту ст. 107 КК України до осіб , які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким »умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети передбаченоїст.50 КК України.

Поряд з тим, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Судом встановлено, що , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено 22.05.2018 Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185 , ч.4 ст.70,ст..71 КК України до 3 років 01 місяця позбавлення волі. 31.07.2018 згідно ухвали Апеляційного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ст..71 КК України до 3 років 06 місяців позбавлення волі .

До кінця терміну покарання засудженому ОСОБА_5 залишилося 8 місяців 6 днів.

З поданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 у МВК № 50 прибув 14.09.2018, за час відбування покарання в установі адміністрацією установи за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці на виробництві установи три рази заохочувався правами начальника установи, а саме: 06.04.2020, 08.07.2020, 07.10.2020.

Згідно з витягом з протоколу № 5 від 04.03.2020 ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки засуджений не довів своє виправлення .

Як вбачається з довідки про нарахування заробітної плати, виданої бухгалтерією МВК № 50, ОСОБА_5 з січня 2020 по червень 2020 не працював на виробництві установи. Як зазначив в судовому засіданні, представник установи та засуджений протягом вищезазначеного періоду виконував роботи з благоустрою території МВК № 50, проте на виробництві не працював.

Суд зазначає, що виконання засудженим робіт по благоустрою території МВК № 50, тобто належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання,його належна поведінка є для нього обов`язковим впродовж всього строку відбування покарання,а відтак таке не може бути безумовним свідченням виправлення особи. Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 працевлаштований на контрагентському об`єкті установи «Еко-Малт» з жовтня 2020 року , застосування до нього умовно дострокового звільнення на даному етапі є передчасним.

На підставі наведеного та керуючись ст.107 КК України, ст.537 ,539 КПК України, суд.

постановив :

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст.107 КК України відмовити.

Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення, а саме до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області..

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1