490/1153/21 15.06.2021
н/п 1-кп/490/303/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1153/21
В И Р О К
15 червня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коларівка, Жовтневого району, Миколаївської області, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення - військовослужбовець за мобілізацією на посаді командира гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки аеромобільно-десантного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (на теперішній час - військова частина НОМЕР_2 ), у військовому званні "солдат", зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
18.09.2014р. ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні "солдат", на посаді командира гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки аеромобільно-десантного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (на теперішній час - військова частина НОМЕР_2 ), будучи обізнаним про умови та порядок проходження військової служби, діючи умисно, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував за межами вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд до 03.09.2019 року.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю. Пояснив, що служив у військовій частині НОМЕР_1 за мобілізацією. Дійсно 18.09.2014р. самовільно залишив розташування військової частини та увесь цей час перебував за своїм місцем реєстрації де зловживав алкогольними напоями. 03.09.2019р. добровільно повернувся до військової частини.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачений не оспорює фактичні обставини, викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, пояснив в судовому засіданні, що правильно розуміє зміст зазначених обставин та його позиція є добровільною з огляду на що суд вважає їх встановленими.
Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім військовослужбовців строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний нетяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, його особу, а саме те, що він за місцем проходження служби характеризується посередньо, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше в порядку ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває. Окрім того судом враховується щире каяття обвинуваченого та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин ОСОБА_4 призначити покарання відповідно до нижньої межі санкції, встановленої ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.
Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, досить міцні соціальні зв`язки, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні та добровільно з`явився до органу досудового розслідування, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні, запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1