Справа №705/4838/20
1-кп/705/781/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження №0000433 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 вересня 2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 15 вересня 2020 року близько 03 години 30 хвилин в с. Родниківка Уманського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вулиці Садовій, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно та цілеспрямовано, шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку, проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , де усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою виконання і доведення до кінця свого злочинного умислу, відчинив навстіж ворота домоволодіння, тобто вчинив дії для подальшого безперешкодного виїзду з подвір`я, а потім підійшов до автомобіля марки ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , 1984 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та перебуває в правомірному користуванні ОСОБА_6 , після чого через незамкнені дверцята водія проник в салон автомобіля, вижав зчеплення і поставив важіль перемикання передач у нейтральне положення, при цьому не привівши двигун в роботу та завдяки похилій поверхні подвір`я почав рух заднім ходом в напрямку воріт, тобто виїзду з території домоволодіння, але він, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки в цей момент був виявлений господарем домоволодіння ОСОБА_6 , після чого не маючи реальної можливості розпорядитися цим автомобілем, з місця вчинення злочину зник.

Після цього ОСОБА_6 , з метою обмеження доступу сторонніх осіб до автомобіля марки ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , привівши двигун у роботу, самостійно перемістив транспортний засіб у власне подвір`я, зачинив ворота на засув, після чого повернувся до будинку, зупинившись перед його входом.

ОСОБА_4 , маючи намір на доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на заволодіння вищевказаним транспортним засобом, близько 03 години 35 хвилин повернувся до місця проживання ОСОБА_6 , а саме підійшовши до воріт паркану домоволодіння, знову мав намір заволодіти автомобілем марки ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , але він, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки знову був виявлений господарем ОСОБА_6 , та на запитання власника: «Ти знову прийшов?», ОСОБА_4 повідомив: «Так», після чого не маючи реальної можливості заволодіти цим автомобілем, з місця вчинення злочину зник.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Ухвалою суду по кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

На адресу суду надійшло клопотання від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,про закриття кримінального провадження на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки. Клопотання мотивоване тим, що вчинений його підзахисним злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів. В ході досудового розслідування, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 заявив, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має. Цивільний позов ним не заявлено. За місцем проживання та колишнім місцем навчання характеризується позитивно. Крім того, відповідно до Указу Президента України № 71/2021 від 24.02.2021 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році», в період з квітня по червень на території України на підставі ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, на строкову військову службу призиваються придатні до цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. ОСОБА_4 підпадає під дію зазначеного Указу Президента та призивається ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову військову службу та визнаний придатним для подальшого проходження служби.
У зв`язку із призивом на строкову військову службу, обстановка, яка оточувала обвинуваченого ОСОБА_4 на момент вчинення ним кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення цією особою нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.
У зв`язку із зазначеним, просить суд звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Родниківка, Уманського району, Черкаської області, на підставі ст. 48 КК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання, просив суд його задовольнити, оскільки його підзахисний вперше вчинив нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Також, на думку захисника, у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, судові витрати слід віднести за рахунок держави.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні підтримав позицію захисника, просив суд клопотання задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, оскільки обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, обтяжуючі обставини у цьому випадку відсутні, і на цей час дійсно змінилася обстановка. При цьому, вважає, що судові витрати у вказаному кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Заслухавши клопотання захисника, врахувавши думки прокурора та обвинуваченого, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 48 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом карається обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Суспільна небезпечність особи полягає, насамперед, у вчиненні злочину, а у подальшому визначається, у першу чергу, ступенем можливості вчинення нею нового тотожного або однорідного злочину. Висновок про таку можливість ґрунтується на основі характеристики даної особи, оточуючої її обстановки. До змін обстановки навколо особи, яка вчинила злочин, відносять призов на службу в армію особи, яка раніше була позбавлена певного контролю. Для звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка перестала бути суспільно небезпечною, не має значення, що саме діяння на час розгляду справи в суді зберігає характер суспільно небезпечного. Підставою для застосування ст. 48 КК України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилася таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 288 КПК України суд з`ясував, що потерпілий проти цього не заперечував, але в судове засідання не з`явився, проте пояснення потерпілого з цього питання у судовому засіданні не є обов`язковим для суду, оскільки згода потерпілого є обов`язковою умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності лише за ст. 46 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню. ОСОБА_4 , який вперше вчинив нетяжкий злочин, не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, так як на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки перестав бути суспільно небезпечним. Суд вважає, що з дня вчинення злочину до часу розгляду судом кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , який вчинив нетяжкий злочин, має місце зміна обстановки, яка полягає в призові останнього на строкову військову службу, що підтверджується повідомленням військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 . В зв`язку з наведеним, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої палати Верховного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 462/6473/16-ц, відповідно до якого питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності

Відповідно до частини першої статті 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно положень ч.1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні, складають: за проведення судової дактилоскопічної експертизи №10/1339 від 23.09.2020 в сумі 1307 грн. 60 коп.; - за проведення судової товарознавчої експертизи №8/969 від 11.11.2020 в сумі 817 грн. 25 коп.

З огляду на положення ч.1 ст. 122 КПК України процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Оскільки в даному випадку судом вирішується питання щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та обвинувальний вирок не ухвалюється, то суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експерта. За таких обставин понесені стороною обвинувачення у кримінальному провадженні витрати на залучення експертів слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 284-286, 314, 369, 370, 372 КПК України, ст. ст. 12, 48 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Кримінальне провадження за №0000433, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 вересня 2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні, а саме: - за проведення судової дактилоскопічної експертизи №10/1339 від 23.09.2020 в сумі 1307 грн. 60 коп.; - за проведення судової товарознавчої експертизи №8/969 від 11.11.2020 в сумі 817 грн. 25 коп., віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1