Справа № 508/305/21
Провадження №1-кп/508/41/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.21 року Миколаївський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7

представника органу опіки і піклування виконавчого комітету Андрієво-Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області - ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2020 року за № 0000138 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соф`яни Ізмаїльського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце мешкання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

встановив:

У листопаді 2020 року, більш точна дата та місце досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на здійснення розпусних дій стосовно своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, у листопаді 2020 року у вечірню пору доби, більш точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 під час перебування у спальній кімнаті будинку за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , користуючись малолітством останньої, а також відсутністю сторонніх осіб, запросив свою доньку ОСОБА_6 прилягти разом із ним у ліжко.

У продовження свого злочинного умислу, направленого на розбещення малолітньої та задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_4 умисно вчинив стосовно ОСОБА_6 розпусні дії, шляхом демонстрації доньці свого статевого органу, доторкання руками та проведення своїм оголеним статевим органом по оголеним статевим органам ОСОБА_6 .

В судовому засіданні, ОСОБА_4 , свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України визнав повністю. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється і шкодує.

За згодою сторін, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомлений із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України.

Органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, вчинені членом сім`ї, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, мало місце, містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжкого злочину, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, також судом враховано характеристику за місцем проживання.

Згідно висновку комплексної судово-психіатричної експертизи за № 180 від 06.04.2021 року, ОСОБА_4 , в період часу що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, за своїм психічним станом був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії але не був здатний повною мірою керувати ними.; на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, виявляє клінічні ознаки «Педофілії» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F65.4 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), за своїм психічним станом здатний сприймати, розуміти, запам`ятовувати та відтворювати інформацію важливу для кримінального провадження, виконувати свої процесуальні обов`язки, може приймати участь у слідчих діях та стати перед судом.; за своїм психічним станом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, але рекомендовано спостереження психіатра за місцем відбування покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті, а судом не встановлено наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором.

В силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

При обранні виду та міри покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим, обставини при яких було вчинено злочин, дані про його особу, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, і приходить до висновку, що для попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання сприятиме досягненню мети виправлення і перевиховання та на думку суду, буде відповідати характеру вчинених дій, меті запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим так і іншими особами.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення вищезазначеного виду покарання для виховання обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 12503,30 гривень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання, тобто з 18 березня 2021 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На виконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає за доцільне в резолютивній частині вироку зазначити рішення про включення інформації про обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373 -374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання, тобто з 18 березня 2021 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, СД-диск з записом програми «Стосується кожного» від 05.02.2021 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стянути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення психологічної експертизи, амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи в розмірі 12503 (дванадцять тисяч п`ятсот три) грн. 30 коп.

Включити інформацію про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за кримінальні правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1