Справа № 761/5828/21
Провадження № 1-кс/761/4163/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001413 від 18.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ст. 356 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вищевказане клопотання, яке мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001413 від 18.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ст. 356 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Мегаінвест Сервіс» разом з іншими невстановленими особами шляхом обману заволоділи нерухомим майном ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Так, 01.12.2011 між банком ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк», та ОСОБА_11 укладено кредитний договір № 14017 з метою придбання квартири АДРЕСА_1 .

Того ж дня між ПАТ «Астра Банк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_11 укладено договір іпотеки, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов`язання Іпотекодавець передає в іпотеку вищевказану квартиру.

В подальшому, 03.03.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування) запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку.

В лютому 2020 року на підставі проведеного електронного аукціону між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Мегаінвест Сервіс» () укладено договір №2147/К від 04.02.2020 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 14017 та Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, відомості про що внесено до державного реєстру Іпотек 04.02.2020 за № 51969702.

14.02.2020 ТОВ «Мегаінвест Сервіс» на підставі договору купівлі продажу відчужує вищевказану квартиру на користь ОСОБА_13 , на підставі якого 14.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , вносяться зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 35686289) відносно власника зазначеної квартири на користь ОСОБА_13 .

19.01.2021 на підставі свідоцтва №9 від 19.01.2021 вказана квартира переходить у право власності ОСОБА_15 .

Разом з тим, допитана як потерпіла ОСОБА_11 зазначила, що в порушення статті 38 Закону України "Про іпотеку", на її адресу не надходило жодної вимоги про порушення зобов`язання за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, також не надходило повідомлення про наміри нового іпотекодержателя укласти відповідний договір.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві від 08 грудня 2020 року квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено неправомірне відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, з огляду на що вищевказана квартира є предметом вчинення кримінального правопорушення та незастосування арешту на вказане приміщення перешкоджатиме встановленню істини у справі, оскільки приміщення може бути повторно відчужене.

У зв`язку з викладеним вище, у органу досудового розслідування виникла необхідність у забороні на користування річчю, яку визнано речовим доказом, тим самим у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказавши, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя дійшла висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення власника майна.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001413 від 18.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ст. 356 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, який в силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовується у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя враховує, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ст. 356 КК України, зокрема, щодо заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Матеріалами клопотання доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, обґрунтовано постановою слідчого СУ ГУНП в м. Києві від 08.12.2020 визнано речовим доказом, оскільки воно відповідає критеріям, визначеними статтею 98 КПК України.

Приписами ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_13 , у вигляді заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1