Справа № 276/720/20
Провадження по справі№ 1-кп/276/60/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальне провадження №0000130 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Володарськ-Волинський, Володарськ-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, немаючого на утриманні інших осіб, не має інвалідності, раніше судимого вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.03.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засуджений 21.03.2019 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив у період іспитового строку нові умисні тяжкі корисливі злочини за наступних обставин.

Повторно, 17.04.2020 близько 22 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував неподалік домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна із вказаного домоволодіння.

Так, у вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та іншими особами, за допомогою сили рук пошкодив вхідні двері вищевказаного будинку, після чого проник до середини домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Перебуваючи в середині вказаного будинку, ОСОБА_4 помітив, після чого, за допомогою сили рук вирвав верх металевої плити на два кружки з цегляної плити, довжиною 120 см, шириною 80 см, вартість якої складає 703 грн. 00 коп., після чого з викраденою металевою плитою залишив місце скоєння злочину.

Викраденою металевою плитою ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме: продав ОСОБА_6 , яка здійснювала прийом металобрухту в с. Дашинка Хорошівського району Житомирської області за грошову винагороду.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 703 грн. 00 коп.

Повторно, в останній декаді квітня 2020 року близько 23 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував неподалік домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна із вказаного домоволодіння.

Так, у вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та іншими особами, за допомогою сил рук витягнув шибку з вікна кухні вищевказаного будинку, після чого проник до середини домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Перебуваючи в середині вказаного будинку, ОСОБА_4 помітив, після чого, за допомогою сили рук вирвав верх металевої плити на два кружки з цегляної плити, довжиною 120 см, шириною 80 см, вартість якої складає 293 грн. 00 коп., після чого з викраденою металевою плитою залишив місце скоєння злочину.

Викраденою металевою плитою ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме: заховав в кущах поблизу будинку АДРЕСА_1 , з метою подальшого продажу.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 293 гри. 00 коп.

Повторно, 10.08.2020 близько 23 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна із вказаного домоволодіння в АДРЕСА_2 , належного Боровській Регіні Станіславівній.

Так, у вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, ОСОБА_4 прибув до території вказаного будинку, та переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та іншими особами, за допомогою сил рук пошкодив вікно біля вхідних дверей будинку по АДРЕСА_2 , та після чого, проник до середини.

Перебуваючи в середині приміщення кухні даного будинку по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , за допомогою сили рук, демонтував з цегляної опалювальної груби металевий 2-х конфорочний верх плити, довжиною 70 см. та шириною 40 см., вартістю 410 грн. 00 коп.

З викраденим металевим 2-х конфорочним верхом плити ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину.

Викраденим металевим 2-х конфорочним верхом плити ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме: продав ОСОБА_9 за грошову винагороду.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 410 грн. 00 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, поєднаних з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 по суті пред`явленого обвинувачення визнав себе винним у повному обсязі та показав, що дійсно повторно таємно вчиняв крадіжки чужого майна з домоволодінь, що належать потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , вчинив злочини за обставин, зазначених в обвинуваченні, не оспорює доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. В судовому засіданні щиро покаявся, щодо покарання просив суворо не карати. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, до суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду. Потерпіла ОСОБА_5 померла, родичів, які б могли бути залучені до участі у даній справі, не має.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, учасники судового процесу проти цього не заперечили. Також, в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у скоєному, обставини вчинення кримінальних правопорушень ним не оспорюються та підтверджуються добровільно та беззаперечно, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведеною та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням в інші приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння в розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.03.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, за місцем проживання характеризується посередньо, схильний до вживання спиртних напоїв та крадіжок, водночас, компрометуючими даними на нього старостинський округ не володіє, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, критично ставиться до вчиненого ним діяння.

Згідно з досудовою доповіддю, наданою Хорошівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, орган пробації дійшов висновку про середній ризик небезпеки для суспільства та високий ризик вчинення повторного правопорушення, водночас вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який після засудження його в 2019 році до позбавлення волі з іспитовим строком на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні тяжкі злочини проти власності під час іспитового строку, що свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого та його небажання виправитись, беручи до уваги кількість вчинених ним злочинів, на переконання суду, ОСОБА_4 може бути обрано остаточне покарання лише пов`язане з ізоляцією від суспільства, в межах санкції частини 3 ст. 185 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі. І лише враховуючи визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та критичну оцінку вчиненим діянням , суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 мінімального строку покарання, передбаченого в санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Остаточне покарання обвинуваченому суд призначає відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.03.2019 року.

На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Підстави для застосування запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в закону силу відсутні.

Керуючись ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.03.2019 року визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) місяців.
Строк відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в закону силу не обирати.

Речовий доказ металеву плиту на дві конфорки з груби пічного опалення залишити власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1