Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1146/19
Номер провадження: 1-кп/511/98/21

31.03.2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0001078, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.08.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранів Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера за віком, одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 27.08.2017 року біля 14:55 год., керуючи технічно справним автомобілем «Nissan Primera», р/н НОМЕР_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , рухався в умовах необмеженої видимості, по асфальтному сухому дорожньому покриттю авто дороги М-05 зі сполученням "Київ-Одесса", на якій організовано двосторонній дворядний рух у кожному напрямку, напрямки розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки 1.3, смуги руху переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.7, та на відстані приблизно +25м. на 425 км. у напрямку м. Київ. Перед зміною напрямку руху, ОСОБА_4 у порушення вимог п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 10.1. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п. 1.5. -дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

не переконався у безпеці свого маневру, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, чим створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Проявивши злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, водій ОСОБА_4 , у порушення вимог п.п. 10.4, 10.6, 11.4., що зобов`язують водія:

п. 10.4. - перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.. .Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам;

п.10.6. - якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб;

п. 11.4. - на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

змінив напрям руху з середньої полоси руху на крайню ліву з метою виконання маневру розворот, не переконався у безпеці свого маневру для інших учасників дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, у вигляді автомобіля «Маzda 323» р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який в цей час рухавсь по лівій смузі автодороги у прямому попутному напрямку руху. Заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не застосував, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, продовжував рух, виїжджаючи у ліву смугу попутного напрямку, не надав перевагу в русі автомобілю «Маzda 323», р/н НОМЕР_3 , та допустив з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Маzda 323», р/н НОМЕР_3 - ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих компресійних переломів тіл 4-5 поперекових хребців, садна у ділянках шиї праворуч та обох колінних суглобів, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм небезпеки для життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні злочину визнав частково, та зазначив, що причиною даної дорожньо-транспортної пригоди він також вважає ту обставину, що перехрестя доріг, де відбулося зіткнення транспортних засобів не врегульовано в повній мірі дорожніми знаками, що частково є причиною ДТП.

Потерпілий ОСОБА_7 та цивільний позивач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Між тим вина обвинуваченого по справі підтверджується оголошеними в суді письмовими доказами: - протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.08.2017 року зі схемою місця ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення автомоіблів та їх розташування після ДТП (а.с.134 т.1); - протоколами огляду транспортних засобів від 27.08.2017 року, згідно яких проведено огляд транспортних засобів «Nissan Primera», р/н НОМЕР_1 та «Маzda 323», р/н НОМЕР_3 , зафіксовані механічні пошкодження (а.с.142 т.1, 144 т.1); - висновком експерта від 21.12.2017 року №710-А (а.с.189 т.1); - висновком експерта від 09.11.2017 року №711-А (а.с.213 т.1);- висновком екскретів №19-1965/1966 по відеотехнічному та автотехнічному дослідженню обставин зіткнення автомобілів «Nissan Primera» р/н НОМЕР_1 та «Маzda 323» р/н НОМЕР_3 (а.с.272 т.1)

10.03.2021 року під час розгляду справи в суді від обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Дане клопотання мотивоване тим, що з часу вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, сплинуло більше трьох років, інкримінований йому злочини на дату його скоєння відповідно до ст.12 КК України відносився до злочинів невеликої тяжкості, а з 01.07.2020 року до нетяжких злочинів з огляду на санкції цих статтей, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин складає три роки з дня вчинення правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, який на теперішній час сплив і суд зобов`язаний закрити провадження відносно ОСОБА_4 по даним підставам і звільнити його від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання.

Прокурор, не заперечував проти закриття провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності з зазначених в клопотанні адвоката та обвинуваченого підстав.

Суд, заслухавши думку прокурора, з`ясувавши позицію обвинуваченого, його захисника, впевнившись у добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав обвинуваченим, вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового нетяжкого (за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років), тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення злочину 27.08.2017 року, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, в редакції ст.49 КК України, яка чинна на теперішній час, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до ч.3 ст.4 КК України часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Так згідно обвинувального акту по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 вчинив злочин 27.08.2017 року та його дії органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України станом на інкриміновану дату скоєння, являвся злочином невеликої тяжкості, а з 01.07.2020 року - являються нетяжким злочином, оскільки санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає найбільш суворе покарання в вигляді обмеження волі.

Відповідно строк давності притягнення ОСОБА_4 за вчинення вказаного злочину сплинув - 27.08.2020 року. Даних щодо переривання вказаного строку в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, з часу скоєння ОСОБА_4 злочину за ч.1 ст.286 КК України сплинуло більше трьох років, таким чином, з урахуванням тяжкості та часу вчинення діяння, яке інкриміноване обвинуваченому, суд приходить до висновку, що на час слухання кримінального провадження у суді та розгляду клопотання обвинуваченого та його захисника про закриття провадження, строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплинув.

Відповідно до частин 1-3 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом, а відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284, ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено останньому, що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, закриває кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільняє особу від кримінальної відповідальності. Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд здійснюється у загальному порядку.

Обвинувачений заявив суду, що свою вину він визнає частково, зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий, та проти закриття провадження з вказаної підстави він не заперечує.

Суд приходить до висновку про те, що позиція обвинуваченого є добровільною, останній, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження, таким правом не скористався та не заперечував проти закриття провадження за нереабілітуючих підстав.

Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності обвинуваченому роз`яснено.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року "Про судову практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" при наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за перебігом строків давності, таке звільнення є обов`язковим.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що під час судового розгляду по справі встановлено наявність законних підстав для закриття провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності.

Крім цього, при вирішенні питання про закриття провадження, суд повинен вирішити питання щодо відшкодування понесених по справі судових витрат.

Між тим, судом встановлено, що до винесення вказаної постанови та під час слухання справи в Одеському апеляційному суді ОСОБА_4 сплатив понесенні по справі судові витрати за проведення експертизи в розмірі 15858,96 грн, що підтверджується квитанцією №12388Е1955 від 24.09.2019 року (а.с.4 т.2), а тому дане питання при закриття провадження судом не вирішується.

Крім цього під час розгляду справи у суді обвинуваченим ОСОБА_4 в добровільному порядку було відшкодовано заподіяну потерпілому та цивільному позивачеві шкоду, а тому останні подали заяву про залишення їх позовів без розгляду. (а.с.103 т.1)

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284, 286, 369,372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0001078, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.08.2017 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, - залишити без розгляду.

Речові докази до кримінального провадження не долучались. Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1