ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1075/21 Справа № 197/37/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ Широківського виправного центру № 75 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого:
- 16 лютого 2009 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст. 93 п."а", "і", ст. 123 ч.1 КК України (в редакції 1960 року), ст. 185 ч.2, 357 ч.2, 358 ч.1, ч3, 70 ч.1 КК України до 15 років позбавлення волі,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ Широківського виправного центру № 75 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Суд першої інстанції, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, праці, додержання ним вимог режиму, про його особу, за весь період перебування в установі відбування покарань дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_6 за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
В апеляційній скарзі:
- захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення подання начальника ДУ Широківського виправного центру № 75 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
В обґрунтовування зазначає, що в оскаржуваному рішенні не зазначені мотиви відмови в задоволенні подання. Засудженому замінено не відбуту частину покарання на більш м`яке, тобто суд вже прийшов до висновку, що засуджений став на шлях виправлення. Крім того, при відбуванні покарання в колоніях середнього рівня безпеки не мав жодного стягнення, а лише заохочення, уклав шлюб, постійно спілкується з дружиною, має малолітню доньку. Звертає увагу на те, що ТОВ РЕЗИНОПЛАСТ надає гарантії щодо працевлаштування ОСОБА_6 на посаду пресувальник-вулканизаторник.

Заслухавши засудженого, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги свого захисника та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до змісту п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці
За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_6 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що засуджений не довів своє виправлення в повній мірі.
Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 року, яким його засуджено за п.п. а, і ст. 93, ч. 1 ст. 123 КК України (в ред. 1960 року), ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 357, ч. 1, 3 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Стягнуто солідарно на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди 930,20 грн., та в рахунок моральної шкоди 250 000 грн.
Ухвалою Петриківського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2016 року зараховано строк покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 року строк попереднього ув`язнення з 06.08.2008 року по 26.05.2009 року з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.02.2020 року засудженому замінена невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 7 місяців 26 днів.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2020 року за правилами, передбаченими п. б ч. 1 ст. 72 КК України, зарахований час слідування під вартою з ДУ Солонянська виправна колонія № 21 через ДУ Криворізька УВП № 3 до ДУ Широківський виправний центр № 75 у строк покарання з 21.02.2020 року по 19.08.2020 року, що складає 5 місяців 29 днів.
Початок строку за вироком -16 серпня 2008 року, кінець строку - 17 квітня 2022 року.
Судом першої інстанції встановлено, що за час відбування покарання з 18.08.2008 року в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» засуджений характеризувався з негативної сторони, вимоги режиму утримання порушував та притягався 1 раз до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення погашено за плином часу у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 06.05.2009 року утримувався в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», за час відбування у якому ОСОБА_6 характеризувався посередньо. Вимоги режиму утримання порушував та притягався 1 раз до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняте та погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 09.08.2009 року відбував покарання в Державній установі «Єнакіївська виправна колонія (№ 52)», за час перебування у якій характеризувався позитивно, мав 5 заохочень та 1 стягнення, яке зняте та погашене у встановленому законом порядку. З 07.06.2012 року відбував покарання у Державній установі «Петрівська виправна колонія (№ 49), за час перебування у якій характеризувався позитивно, мав 6 заохочень та 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. З 20.07.2016 року відбував покарання у Державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94), за час перебування у якій характеризувався позитивно, був заохочений 1 раз за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. З 23.02.2017 року відбував покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21), за час перебування у якій характеризувався позитивно, мав 9 заохочень. З 19.08.2020 року по теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Широківський виправний центр (№ 75), за час перебування у якому характеризується позитивно, має 1 заохочення (від 01.10.2020 року), не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей. Крім того, відповідно до вироку суду повинен відшкодувати майнову та моральну шкоду на користь потерпілої дружини вбитого чоловіка, однак заходів щодо добровільного відшкодування завданої шкоди не вживав, до органів юстиції щодо виконавчого листа не звертався.

Сама по собі позитивна характеристика засудженого напередодні виникнення права на умовно-дострокове звільнення, яка ґрунтується на дотриманням ним умов і порядку в установі, не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання і у сукупності між собою.
Дотримання засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є його обов`язком, і не може окремо дана обставина слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.
За наведених обставин, виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання адміністрації ДУ Широківський виправний центр (№ 75) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 року, оскільки засуджений на даний час, не досить переконливо довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а характеристика ОСОБА_6 та його соціальна активність хоча і мають місце, однак оцінюється судом лише як те, що він стає на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ Широківського виправного центру № 75 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4