Провадження № 11-кп/4820/325/21
Справа № 688/1197/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2021 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

законного представника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001016 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, розлученого, особи з інвалідністю ІІІ групи з дитинства по слуху, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 28 січня 2021 року.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 06 листопада 2019 року по 07 листопада 2019 року включно.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято його під варту у залі судових засідань Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області 28 січня 2021 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.11.2019 року на сережку сірого кольору, футболку жіночу зеленого кольору з биркою «ICN & Angel», яка в області лівого плеча пошкоджена, спортивні штани синього кольору з білими лампасами в області лівого коліна з маркуванням «Ок», підслідник сірого кольору зі слідами бурого кольору, порожню полімерну пляшку ємкістю 1,5 л. з-під мінеральної води «Артезіанська» з різким запахом алкоголю, порожню скляну пляшку ємністю 0,7 л. з-під горілки «Зубровка» з різким запахом алкоголю, жилетку синього кольору з плямами бурого кольору, мобільний телефон марки «Нокіа» із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , спортивну куртку з капюшоном синього кольору, футболку синього кольору з надписом «Believe in», кофту сірого кольору, штани джинсові темно-синього кольору, кашкет чорного кольору з надписом «Puma», черевики чорного кольору та мобільний телефон марки «Huawei» синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 80950 (вісімдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 26 коп. витрат за проведення експертизи № 1192 від 28.11.2019 року Вінницьким НДЕКЦ МВС України, та 3219 (три тисячі дев`ятнадцять) грн. 30 коп. витрат за проведення експертизи № 9.3-0088:19 від 21.12.2019 року Хмельницьким НДЕКЦ МВС України, а всього 84169 (вісімдесят чотири тисячі сто шістдесят дев`ять) грн. 56 коп.

За вироком суду, 05 листопада 2019 року в період часу з 20 год. 00 хв. до 23 год.00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю співмешканкою, колишньою дружиною, - потерпілою ОСОБА_11 , наблизився до неї, умисно наніс їй численні удари кулаками обох рук та ногами по голові, тулубу, кінцівках і животі, в тому числі не менше трьох ударів у передню поверхню живота зліва. Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій заподіяно, окрім інших, тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої травми живота з розривом брижі тонкої кишки та внутрішньочеревною кровотечею (1400 мл.) з крововиливом в брижу товстої кишки та трьома синцями на передній поверхні живота зліва, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді і вичерпаності можливостей їх отримати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Посилається на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненому.
Вважає, що протоколи огляду місця події від 16.11.2019 року є недопустимими доказами, оскільки такі складені з порушеннями.
Так, вказані слідчі дії проведені без відповідних дозволів; без роз`яснення понятим їх прав та обов`язків.
Також, зазначає, що в період з 11:50 год до 13:35 год фактично відбувся обшук квартири, а не її огляд, чим порушено вимоги ст. 234 КПК України.
Під час даної слідчої дії, яка проводилась за участі глухонімого ОСОБА_12 , перекладач не залучався.
В основу доведеності вини ОСОБА_7 суд поклав ряд імунологічних експертиз, однак не врахував наявність однакових антигенів у ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , що викликає сумнів у правильності висновків суду.
Вважає, що суд неповно дослідив висновки імунологічних експертиз № 270 від 29.11.2019 року, № 268 від 29.11.2019 року, № 269 від 29.11.2019 року, оскільки не врахував, що відповідно до таких неможливо виключити домішки крові, яка знайдена на речових доказах, і від ОСОБА_12 .
Висновки імунологічних експертиз № 271 від 04.12.2019 року, № 266 від 04.12.2019 року та № 267 від 28.11.2019 року взагалі не знайшли свого відображення у вироку суду.
Отже, суд допустив неповноту розгляду справи.
Разом з тим, звертає увагу на порушення права обвинуваченого на захист в частині пред`явленого обвинувачення, оскільки підозра, обвинувальний акт, відкриття матеріалів, усі процесуальні дії під час досудового розслідування здійснювались за участі сурдоперекладача, який не значиться в реєстрі перекладачів жестової мови.
Потерпілий ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд такої розгляд без його участі.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти такої, вважаючи вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши всім учасникам провадження право виступу у судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що 05.11.2019 року перебував у квартирі АДРЕСА_2 зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 . О 17:40 год. виявив, що ОСОБА_15 у квартирі відсутня. О 18:30 год. вона повернулась дуже п?яна, брудна, тримаючись за живіт. О 22:40 год. у квартиру зайшов батько, розбудив його, оскільки він спав, та разом виявили, що ОСОБА_15 у квартирі не було. Після приходу батька, хвилин через 5-20, але до 23-ої години ОСОБА_15 прийшла додому зігнутою, тримаючись за живіт, дуже п?яна і лягла на підлогу, де від болю крутилась до 01 год. ночі. О 04:00 год виявив останню мертвою. Заперечив нанесення їй тілесних ушкоджень.

Отже обвинувачений, заперечуючи нанесення ним потерпілій тілесних ушкоджень, виклав свою версію події. Разом з тим, підтвердив, що 05.11.2019 року перебував у квартирі АДРЕСА_2 разом із потерпілою.

Незалежно від того, що обвинувачений свою вину у вчиненому не визнав, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю суб`єктивних та об`єктивних доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст. 23 КПК України безпосередньо в ході судового розгляду судом першої інстанції.
Так, показаннями свідка ОСОБА_12 , який є батьком обвинуваченого, підтверджується, що 5 листопада 2019 року приблизно о 07:30 год він на пішов на роботу, залишивши у квартирі невістку ОСОБА_15 та сина ОСОБА_16 . Коли повернувся, то ОСОБА_15 п`яна спала у спальній кімнаті, у неї були синці під очима, інших тілесних ушкоджень на ній не бачив. Після цього він пішов до сестри ОСОБА_10 , а повернувшись близько 23 години, побачив, що біля дверей у спальній стояв син ОСОБА_17 . Невістка п?яна лежала у кімнаті на підлозі, рухаючи головою. Разом із сином спостерігали за нею з 23 години до 01 години, після цього пішли спати. О 04 год. виявив, що ОСОБА_15 , лежачи у кімнаті на підлозі, померла. Отже, потерпіла з 23 години до виявлення її померлою увесь час лежала на підлозі кімнати.

Такими показами ОСОБА_12 спростовуються покази обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що 05.11.2019 року о 22:40 год коли батько повернувся до квартири, то обвинувачений спав, а ОСОБА_15 була відсутня. Натомість підтверджується, що близько 23 години 05.11.2019 року потерпіла перебувала у квартирі разом із обвинуваченим, зокрема лежала на підлозі, та, тримаючись за живіт, стогнала.

Покази свідка ОСОБА_12 узгоджуються із показами свідка ОСОБА_10 , яка показала, що 05.11.2019 року у період часу з 20:30 20:45 год. до 22:15 год. ОСОБА_12 перебував у неї. При цьому розповідав, що вдома залишились обвинувачений та потерпіла, яка була п`яна.

Покази свідка ОСОБА_12 про місцерозташування тіла померлої ОСОБА_15 , узгоджуються із показами свідка ОСОБА_18 , якими підтверджується, що близько 05 год. 06.11.2019 року до неї у двері позвонив ОСОБА_19 і попросив прийти до нього у квартиру. Прийшовши, побачила у спальній кімнаті на підлозі неподалік ліжка мертву ОСОБА_15 . ОСОБА_17 при цьому взявся за голову. Бачила ОСОБА_15 за два тижні до її смерті, тілесних ушкоджень на ній не було.

Відсутність тілесних ушкоджень на тілі потерпілої до настання її смерті також підтверджується показами свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .
Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 підтвердили, що до настання смерті потерпілої бачили лише синці на її обличчі.
Натомість, свідок ОСОБА_26 показала, що о 8:40 год. 05.11.2019 року під час спілкування по телефону з потерпілою дізналась, що вона посварилась з чоловіком і він їй наносив тілесні ушкодження.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , з яким обвинувачений працював, підтверджується, що 05.11.2019 року ОСОБА_7 на роботі не перебував, оскільки відпросився.
Покази свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_18 щодо місцезнаходження тіла померлої ОСОБА_11 узгоджується із відомостями протоколів огляду місця події від 06.11.2019 року з фототаблицями до них, проведених в період з 05:00 год. по 05:20 год. та з 11:50 год. по 13:35 год, якими підтверджується, що місцем вчинення даного кримінального правопорушення є квартира АДРЕСА_2 . Під час її огляду у житловій кімнаті під вікном навпроти вхідних дверей, в положенні лежачи на животі, виявлено труп жіночої статі - жительки цієї ж квартири ОСОБА_11 . В ході огляду з килима, що знаходиться на підлозі спальної кімнати, з під подушки на ліжку у цій же кімнаті, з пластикового смітника, що в кухні квартири вилучено жмути волосся чорного кольору. У спальній кімнаті вилучено зріз з поверхні ковдри жовтого кольору з речовиною бурого кольору, пошкоджену в області лівого плеча футболку жіночу зеленого кольору, спортивні штани синього кольору з білими лампасами (а.к.п. 33-39, 68-90, Т. 1). Вилучені речі постановою слідчого від 07.11.2019 року визнані речовими доказами та в подальшому досліджені (а.к.п. 107, Т. 1).

Відповідно до даних протоколу огляду трупа від 06.11.2019 року з фототаблицями до такого, на трупі ОСОБА_11 виявлено синці під лівим та правим оком, на підборідді, на шиї справа, на плечі справа, спереді та ззаду на правій кисті, в ділянці грудної клітки справа, в ділянці лівого плеча та передпліччя зліва, в ділянці лівого бедра, обширний синець в паховій ділянці зліва та на животі посередині зліва неподалік пупа, синці на бедрі справа та на ягодиці, синці на правому та лівому колінному суглобі (а.к.п. 40-51, Т. 1).

Тілесні ушкодження, які виявлені на трупі ОСОБА_11 , під час його огляду, узгоджуються із даними судово медичної експертизи № 281 від 04.12.2019 року (проведення експертизи розпочато о 09:00 год. 06.11.2019 року), яким підтверджується, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено такі тілесні ушкодження: тупа закрита травма живота з розривом брижі тонкої кишки та внутрішньочеревною кровотечею (1400 мл.) з крововиливом в брижу товстої кишки та трьома синцями на передній поверхні живота зліва, які утворилися від ударних дій тупих твердих предметів (предмета) в передню поверхню живота зліва, що відобразилося у вигляді точок прикладання травмуючої дії трьох синців на передній поверхні живота, виникли незадовго (приблизно за 3-6 годин) до настання смерті, в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті;

б) перелом десятого ребра по середньо-пахвовій ліній справа;
в) синці навколо обох очей, крововилив під кон`юнктиву лівого ока, синець в ділянці спинки носа, синець на поверхні лівої щоки, синець в ділянці підборіддя, синець на слизовій оболонці нижньої губи, садно в ділянці кута нижньої щелепи справа, синець на передньо-боковій поверхні шиї справа, синець на боковій поверхні шиї зліва, синець на передній поверхні грудної клітки справа, три синці на передній поверхні правого плеча, два синці на задній поверхні правого передпліччя, синець на тильній поверхні правої кисті, два синці на задній поверхні лівого передпліччя, синець на тильній поверхні лівої кисті, два синці на боковій поверхні таза зліва, синець на зовнішній поверхні лівого стегна, синець на боковій поверхні таза справа, синець в правій поперековій ділянці, синець на поверхні правої лопатки. Тілесні ушкоджень у вигляді синців на задніх поверхнях обох передпліч та тильних поверхнях обох кистів рук могли утворитися при самозахисті;
г) садно та синець на передній поверхні лівого колінного суглобу, садно на задній поверхні правого колінного суглобу
Тілесні ушкодження вказані в п.п. 1 а, б, в, г даного висновку могли утворитися в один і той же проміжок часу (приблизно за 3-6 годин) до настання смерті.

Утворення ушкоджень, виявлених на тілі трупа ОСОБА_11 внаслідок падіння (падінь) з висоти власного зросту (окрім вказаних в п.п. 1 г) виключено. Під час спичинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 могла перебувати в положеннях стоячи, сидячи, лежачи або близьких до них.

Не виключається можливість, що при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги після спричинення тупої закритої травми живота, життя ОСОБА_11 можна було б врятувати.

Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок тупої закритої травми живота з розривом брижі тонкої кишки, який супроводжувався внутрішньо-черевною кровотечею, за 4-8 годин до моменту судово-медичної експертизи її трупа (а.к.п. 54-61, Т. 1).

Такі відомості узгоджуються із даними лікарського свідоцтва № 2175 від 06.11.2019 року, згідно з яким причина смерті ОСОБА_11 розрив брижі тонкої кишки (а.к.п. 53, Т. 1)

Даними висновку судово медичної експертизи № 305 (додатковий) від 05.12.2019 року, підтверджується, що ушкодження, що виявлені на тілі трупа ОСОБА_11 (що вказані в п.п. 1 а, б у висновку експерта № 281 від 04.12.2019 року) могли утворитися внаслідок ударів кулаками рук та ногами. Не виключається можливість, що під час та після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 у вигляді множинних синців на поверхнях тіла, перелому десятого ребра правої половини грудної клітки, тупої закритої травми живота з розривом брижі тонкої кишки, потерпіла могла здійснювати спрямовані на самооборону дії (прикривати руками частини тіла), можливо самостійно рухатись (повзати, тощо) до втрати свідомості (по мірі збільшення крововтрати) (а.к.п. 64-67, Т. 1).

Таким чином, тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті ОСОБА_11 , спричинені їй не раніше 19 години 05.11.2019 року та не пізніше 02 години 06.11.2019 року саме ударними діями від ударів рук та ногами. У вказаний період часу обвинувачений, за його ж показаннями, безперервно перебував у квартирі за місцем свого проживання. Під час та після нанесення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до її смерті, остання могла лише повзати до втрати свідомості та прикриватись руками.

Отже наведене свідчить про те, що після нанесення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, остання не могла піднятись у квартиру, яка була розташована на четвертому поверсі, що підтверджується даними протоколу огляду місця події від 06.11.2019 року та фототаблицями до такого (а.к.п. 71-72, Т. 1), показами свідка ОСОБА_10 , наданими під час досудового розслідування (а.к.п. 140, Т. 1), а саме: квартиру АДРЕСА_2 , в якій вона проживала, та в якій померла. А тому, покази обвинуваченого про те, що потерпіла отримала тілесні ушкодження поза межами квартири є неспроможними.

Наявність же у потерпілої тілесних ушкоджень у вигляді синців на задніх поверхнях обох передпліч та тильних поверхнях обох кистів рук підтверджують те, що остання оборонялась, про що зазначив експерт у своєму висновку № 281 від 04.12.2019 року.

Відомостями із висновку судово медичної експертизи № 464 від 07.11.2019 року підтверджується, що у ОСОБА_7 також виявлені тілесні ушкодження, а саме: садно на тильній поверхні лівої кисті в ділянці другого п`ясно-фалангового суглобу, яке утворилося від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею або при контакті із таким за механізмом тертя не більше ніж за одну-дві доби до моменту проведення судово-медичної експертизи, і належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості (а.к.п. 228-229, Т. 1).

Даними висновку імунологічної експертизи № 301 від 18.12.2019 року підтверджується, що на футболці синього кольору із написом «BELIEVE IN YOURSELE», що вилучена у затриманого ОСОБА_7 , знайдена кров, яка може походити від ОСОБА_7 і не може походити від потерпілої ОСОБА_11 (а.к.п. 190-191, Т. 1).

Роз`яснюючи свій висновок № 301 від 18.12.2019 року, експерт ОСОБА_28 в суді першої інстанції підтвердила, що на вилученій у ОСОБА_7 футболці може бути його кров, але не може бути крові потерпілої.

Згідно з висновками імунологічних експертиз № 269 від 29.11.2019 року, № 268 від 29.11.2019 року, № 270 від 29.11.2019 року на вилучених під час огляду місця події пошкодженій футболці зеленого кольору, відрізку синтетичної тканини жовтого кольору (зрізі ковдри) та спортивних штанах із білими лампасами знайдена кров людини, яка може походити в тому числі і від потерпілої ОСОБА_11 . Виключити домішки крові від ОСОБА_7 неможливо. (а.к.п. 51-52, 71-72, 76-77, Т. 2).

Отже, не виключається, що кров, яка знайдена на досліджених предметах, може належати ОСОБА_7 .

Даними висновку судово - біологічної № 1192 від 28.11.2019 року, підтверджується, що генетичні ознаки клітин з ядрами та слідів крові людини, виявлених на зрізах нігтів пальців рук ОСОБА_11 збігаються між собою, є змішаними, належать більш ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові потерпілої ОСОБА_11 і ОСОБА_7 (а.к.п. 18-48, Т. 2).

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , сліди крові на речових доказах, наявність генетичних ознак його крові на зрізах нігтів пальців рук потерпілої та виявлені у неї тілесні ушкодження свідчать про наявність ознак боротьби між останніми, під час якої ОСОБА_11 могла оборонятися.
Відповідно до даних протоколу огляду від 02.12.2019 року оглянуто належний ОСОБА_11 мобільний телефон «Huawei» синього кольору, м.т. НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який за хронологією 05.11.2019 року протягом дня перебував за адресою АДРЕСА_3 , що також може свідчити про те, що потерпіла ОСОБА_7 протягом дня 05.11.2019 року перебувала у вказаній квартирі.

При огляді належного ОСОБА_12 мобільного телефону марки «Хіаоmі» чорного кольору, м.т. НОМЕР_5 , ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 на наявній програмі «Instagram» виявлене повідомлення від ОСОБА_29 » 07.11.2019 о 07-41 наступного змісту: «Добрий Вечером. Соболезную. Алена. Зачем Олег раз бил жена?» (а.к.п. 113-128, Т. 2).

Наведені вище і досліджені судом першої інстанції докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення злочину) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень статей 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та одночасно спростовують доводи сторони захисту про недоведеність його вини у вчиненому.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікував правильно за ч. 2 ст. 121 КК України, як завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. З такою кваліфікацією його дій погоджується апеляційний суд.
Доводи сторони захисту про те, що протоколи огляду місця події від 16.11.2019 року є недопустимими доказами, оскільки такі слідчі дії проведені з порушеннями, апеляційний суд до уваги не бере виходячи з такого.

У матеріалах справи протоколи огляду місця події від 16.11.2019 року відсутні. Натомість, наявні протоколи огляду місця події від 06.11.2019 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.
Як убачається з матеріалів справи, огляд місця події - квартири АДРЕСА_2 , який проводився 06.11.2019 року з 05 години 00 хвилин до 05 години 20 хвилин, проведений за добровільною згодою власника квартири ОСОБА_12 , що підтверджується відомостями із його розписки від 06.11.2019 року, відповідно до якої останній дозволив працівникам поліції оглянути свою квартиру АДРЕСА_2 (а.к.п. 32, Т. 1).

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що його батько ОСОБА_12 не заперечував проти огляду квартири та особисто надав дозвіл на нього.

Отже, вказана слідча дія проведена з дотриманням вимог закону, а саме: ч. 1 ст. 233 КК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.11.2018 року, справа № 536/1048/16-к.

Посилання ж на недопустимість протоколу огляду місця події, який був проведений 06.11.2019 року з 11:50 до 13:35, а саме: проведення такого без відповідного дозволу, є необґрунтованими, оскільки ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 08.11.2019 року надано дозвіл на проведення огляду місця події за правилами обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_12 .

Що стосується відсутності сурдоперекладача під час означеної слідчої дії, то вказане ніяким чином не вплинуло і не могло вплинути на фіксацію обставин огляду квартири, у якій виявлено труп потерпілої. Натомість, після огляду квартири її власник ОСОБА_12 , який є глухонімий, однак вміє читати і писати, оскільки навчався у спеціалізованій школі інтернаті, ознайомився із протоколом, підписав такий особисто. Зауважень та доповнень не подавав.

Твердження про недопустимість протоколів огляду місця події від 06.11.2019 року, оскільки понятим ОСОБА_22 ОСОБА_10 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 не були роз`яснені їх права та обов`язки, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки із протоколів огляду місця події від 06.11.2019 року вбачається, що таким були роз`яснені їх права та обов`язки, про що останні розписались особисто вкінці протоколів. Жодних зауважень та доповнень до таких не робили.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що порушень під час проведення огляду місця події не допущено, а тому протоколи огляду місця події від 06.11.2019 року отримані в порядку, встановленому процесуальним законом, отже є допустимими доказами у справі.

Посилання сторони захисту на порушення права обвинуваченого на захист в частині пред`явленого обвинувачення, оскільки процесуальні дії здійснювались за участі сурдоперекладача, який не зареєстрований в реєстрі перекладачів жестової мови, не заслуговують на увагу суду, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 68 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача). Перед початком процесуальної дії сторона кримінального провадження, яка залучила перекладача, чи слідчий суддя або суд пересвідчуються в особі і компетентності перекладача, з`ясовують його стосунки з підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим, свідком і роз`яснюють його права і обов`язки.

Отже, вимогами ст. 68 КПК України не передбачено обов`язкової умови для залучення сурдоперекладача до участі у кримінальному провадженні наявність його в реєстрі перекладачів жестової мови. Не містять такої вимоги й інші нормативно правові акти.

Натомість, участь перекладача, який володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими, є обов`язковою під час розгляду справи, одним із учасників якої є особа з порушенням слуху. Кваліфікація такого перекладача підтверджується відповідним документом, виданим у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, постановами слідчого від 06.11.2019 року у даному кримінальному провадженні були залучені перекладачі жестової мови - ОСОБА_32 , якій присвоєно кваліфікацію спеціаліста вчителя початкових класів для глухих і слабочуючих, сурдопедагог дошкільних закладів, що підтверджується відомостями із копії її диплому (ЛД ВЕ № 008707 від 16.06.1998 року, реєстраційний № 1517) (а.с. 150-152), та ОСОБА_9 , яка зареєстрована в реєстрі перекладачів жестової мови та є перекладачем дактилологом другої категорії, що підтверджується відомостями із копії її посвідчення № НОМЕР_8 , виданого 01.01.2019 року.

Під час досудового розслідування брали участь у ньому лише вказані сурдоперекладачі.

Оголошення ОСОБА_7 підозри, відкриття матеріалів кримінального провадження та вручення обвинувального акту відбувалося за участі сурдоперерекладача ОСОБА_33 , кваліфікація якої підтверджена вищевказаним документом.

За таких обставин колегія суддів не вбачає порушення права обвинуваченого на захист в частині пред`явленого обвинувачення.

Твердження про те, що суд неповно дослідив висновки імунологічних експертиз, зокрема, щодо ОСОБА_12 , не заслуговують на увагу суду та спростовуються відомостями із технічного звукозапису судових засідань, з яких вбачається, що вказані висновки були досліджені повністю. Разом з тим, вина ОСОБА_7 у вчиненому підтверджується не лише висновками імунологічних експертиз, а й сукупністю інших досліджених судом першої інстанції доказів.
Посилання на те, що висновки імунологічних експертиз № 271 від 04.12.2019 року, № 266 від 04.12.2019 року та № 267 від 28.11.2019 року не знайшли свого відображення у вироку суду, що свідчить про неповноту розгляду справи, апеляційний суд до уваги не бере виходячи з такого.
Так, відповідно до висновку імунологічної експертизи № 271 від 14.12.2019 року видова належність крові на жилетці не встановлена (а.к.п. 56-57, Т. 2).
Згідно з висновком № 266 від 04.12.2019 року видова належність крові в об`єкті № 1 (тампон марлевий, просочений речовиною світло коричневого кольору дуже слабкої інтенсивності) не встановлена (а.к.п. 63-64, Т. 2).
Відповідно до висновку № 267 від 28.11.2019 року на підсліднику плям подібних на кров не виявлено (а.к.п. 66-67, Т. 2).
Наведені висновки не впливають на доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому, тому у суду не було підстав зазначати такі у вироку.
Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.
Колегія суддів вважає, що місцевий суд під час судового розгляду дослідив усі обставини кримінального провадження, оцінив відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило її смерть, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Відповідно до висновку комісійної судово-психіатричної експертизи № 727 від 19.12.2019 року, згідно якої ОСОБА_7 хронічно протікаючими душевними захворюваннями (психічними захворюваннями), недоумством не хворіє, не хворів таким і на період інкримінованого йому злочину та перебував поза будь-яким тимчасовим розладом душевної діяльності, іншим психічним розладом, міг на період інкримінованого йому злочину та може на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових мір медичного характеру не потребує.

Тому суд обґрунтовано визнав його осудним та відповідальним за скоєне.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначаючи вид та міру такого, дотримався вимог ст. 65 КК України.

Зокрема, при призначенні покарання суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховано, що ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, місцевим судом правильно встановлено - вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та щодо колишнього подружжя. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.
Також при визначенні покарання суд правильно врахував особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства по слуху, скоїв умисний тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліках у лікарів нарколога, психіатра, в органах пробації не перебуває, вину не визнає, у скоєному не кається.
Обвинувачений після спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, не маючи перешкод, не вжив жодних дій, спрямованих на надання їй допомоги. При цьому за висновком судово-медичного експерта при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги після спричинення тупої закритої травми живота, життя ОСОБА_11 можна було б врятувати.
За таких обставин, беручи до уваги характер діяння, спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті, інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Колегія суддів погоджується з видом та мірою призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, вважає, що саме така міра покарання буде справедливою, необхідною та достатньою для попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому. Таке покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Призначене покарання відповідає загальним засадам, зазначеним у ст. 65 КК України та Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (зі змінами та доповненнями).
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, вирок місцевого суду є законним, обгрунтовним та вмотивованим, підстави для його скасування, як того просить апелянт відсутні.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4