Справа № 760/8516/21
Провадження № 1-кс/760/2828/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3
на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Скарга обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 було подано засобами електронного зв`язку до Національного антикорупційного бюро України заяву від 01.04.2021 про вчинення кримінального правопорушення.
Скаржник вказує, що всупереч вимогам ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.
Враховуючи вищенаведене, скаржник просить слідчого суддю визнати бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення протиправною; зобов`язати уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав до слідчого судді клопотання, в якому просив проводити судове засідання за його відсутності.
До слідчого судді надійшли заперечення Керівника Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , в яких зазначено, що 01.04.2021 до Національного антикорупційного бюро України надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована 01.04.2021 за вх.№А-4180. З поданої заяви вбачається, що 01.04.2021 ОСОБА_3 звернувся на спеціальну телефону лінію НАБУ зі зверненням, на телефонний дзвінок відповіла працівник НАБУ ОСОБА_5 , яка, як вказується заявником, поводила себе неналежним чином, що, на думку заявника, свідчить про вчинення працівником НАБУ кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України. При цьому, на думку заявника, така поведінка працівників НАБУ пов`язана з тим, що Директор НАБУ ОСОБА_6 не вживає заходів щодо зміцнення службової дисципліни, а відтак, ним також вчиняється кримінальне правопорушення, передбачене ст. 367 КК України.
У поданих запереченнях також вказується, що, наведені у заяві ОСОБА_3 відомості не вказують на вчинення кримінального правопорушення, не містять конкретних фактів, які б вказували на наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, у діях працівника НАБУ ОСОБА_5 . Крім того, в ході перевірки доводи ОСОБА_3 щодо неналежної поведінки та некоректного спілкування під час телефонної розмови працівником НАБУ ОСОБА_5 свого підтвердження не знайшли.
Виходячи з викладеного, підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні, про що ОСОБА_3 повідомлено листом від 07.04.2021.
З огляду на викладене, Керівник Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 просив в задоволенні скарги відмовити.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Виходячи з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 було подано засобами електронного зв`язку до Національного антикорупційного бюро України заяву від 01.04.2021 про можливе вчинення працівником Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 та Директором Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України, яка була зареєстрована 01.04.2021 за вх.№А-4180. Однак, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.
Як вбачається з копії заяви про вчинення кримінального правопорушення, на думку скаржника, в діях працівника Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 та Директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 367 КК України, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, оскільки в ході звернення ОСОБА_3 на спеціальну телефону лінію НАБУ працівник НАБУ ОСОБА_5 , як вказується у заяві, поводила себе неналежним чином, затягувала час розмови, задавала ОСОБА_3 різні питання, цілеспрямовано, на думку ОСОБА_3 , провокуючи його на конфлікт, а коли у відповідь на її неадекватну поведінку заявник почав виказувати своє невдоволення, працівник НАБУ ОСОБА_5 кинула слухавку. Як вбачається з копії заяви про вчинення кримінального правопорушення така поведінка працівників НАБУ пов`язана з тим, що Директор НАБУ ОСОБА_6 , займаючи відповідальну посаду, не вживає заходів щодо зміцнення службової дисципліни, що, на думку заявника, свідчить про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.
У зв`язку із встановленим, слідчий суддя виходить з ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Крім того, слідчий суддя враховує, що виходячи з ч.2 ст.214, ч.1 ст.219 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Положення стст. 214, 219 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Тобто, виходячи з вищенаведених положень законодавства України реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вищезазначене повністю узгоджується із ст.2 КПК України, згідно з якою завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб, зокрема, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Аналогічна по суті позиція викладена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.2013, згідно з якою уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки за такою заявою або повідомленням, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-якими іншими. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Проте у доданій до скарги копії заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.2021 взагалі не визначено ні фактичних відомостей щодо реальності події злочинів, ні достатніх даних, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення злочинів, передбачених ст. 367 КК України, - службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. При цьому, п.3 Примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а її обчислення, виходячи з Постанови ВСУ від 27.10.2016, також має бути належним чином підтверджено та не викликати сумніву.
Слідчий суддя враховує також відповідну судову практику. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (зокрема, справа "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom), справа "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom).
Крім того, ухвалами судів апеляційної інстанції підтверджено обґрунтованість рішень слідчих суддів щодо відмов у задоволенні скарг на бездіяльність уповноважених службових осіб, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами про вчинення кримінальних правопорушень у разі встановлення слідчими суддями відсутності ознак заявлених правопорушень, зокрема, від 18.01.2021 (провадження №11-сс/824/1109/2021), від 29.01.2021 (провадження № 11-сс/991/116/21), від 02.02.2021 (провадження №11-сс/991/85/21).
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Отже, виходячи з наведених норм законодавства України, у слідчого судді відсутні повноваження визнавати бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинене кримінальне правопорушення, протиправною.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 01.04.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.2 КК України, стст. 2, 214, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 01.04.2021 про вчинення кримінального правопорушення, відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1