Провадження по справі№ 1-кп/522/1684/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000210 від 21.03.2020р. на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, українки, громадянки України, маючої середню - технічну освіту, не заміжньої, працюючої водієм трамвая КП «ОМЕТ», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
за обвинуваченнм у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2020 ОСОБА_3 , будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами категорії «Т», перебуваючи у трамвайному депо № 1 комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (юридична адреса: 65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, ), згідно своїх трудових обов`язків, працюючи у першу зміну (з 05.00 до 14.00 год. того ж дня) на технічно справному пасажирському трамвайному вагоні «МТ-3» борт № «4034», що належить КП «ОМЕТ», на підставі шляхового листа № 162 за березень 2020 року, здійснювала перевезення пасажирів на міському маршруті № 18, сполученням Куликове поле - 16 ст. В. Фонтану в місті Одеса.

У той же день, близько 11.00 годин водій ОСОБА_3 , рухаючись за вказаним маршрутом по вулиці Канатній в м. Одеса, з боку вулиці Семінарська у напрямку проспекту Гагаріна в Приморському районі міста Одеса, здійснюючи свій другий рейс, під`їхала до розташованої праворуч за ходом руху зупинки трамваю «1 станція В. Фонтану» (що не має загороджувального бар`єру), зупинила керований вагон, перед нерегульованим пішохідним переходом на відстані 0,8 метрів. Попереду від трамваю та пішохідного переходу на відстані 3,6 метрів між рельсами зустрічних напрямків розташований цегляний стовп, на якому встановлені дорожні знаки 5.42.1 «Пункт зупинки трамвая» та 5.35.2 Пішохідний перехід. Після чого, ОСОБА_3 відчинила передні двері трамваю з метою здійснення висадки та посадки пасажирів, однак на висадку нікого не було, а на зупинці на посадку знаходився один пасажир чоловічої статі, особу якого слідством не встановлено. ОСОБА_3 , дотримуючись обмежень щодо перевезення пасажирів відповідно постанови Кабінету Міністрів від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню не території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», повернулась до салону праворуч та запитала у кондуктора ОСОБА_7 щодо наявності у салоні трамваю вільних місць, на що отримала позитивну відповідь, щодо одного вільного місця, після чого, впустивши до салону трамваю стоячого на зупинці пасажира (чоловіка), ОСОБА_3 швиденько зачинила передні двері та розпочала рух.

Тим часом, по пішохідному переході, розташованому попереду трамваю, рухалась у темпі швидкої ходьби зліва на право по відношенню руху трамваю пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала намір встигнути до трамвайного вагону «МТ-3» борт № «4034».

В свою чергу, водій ОСОБА_3 , маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити перешкоду у русі, у вигляді пішохода ОСОБА_8 , зріст якої становить 174 см, на трамвайній колії, перед передньою частиною вагону, яка через свій похилий вік потребувала особливої уваги водія та особливої обережності, контролю за переміщенням та діями, а також адекватного реагування на них, особливо перед початком руху трамвая, рівно як і нагляд за постійною зміною дорожньої обстановки, - не здійснювала, відволіклась від керування, чим позбавила себе можливості прогнозування вірогідності виникнення небезпеки для подальшого свого руху, тим самим виявила злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховувала на їх відвернення.

Так, перед початком руху, водій ОСОБА_3 вкрай уважною не була, своєчасних заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, не вжила, невірно оцінила дорожню обстановку, що склалася, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру не переконалась, що її маневр буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не дочекалась, доки пішохід похилого віку залишить межі пішохідного переходу та відійде на безпечну відстань від трамваю, зачинила передні двері і пустила вагон вперед, на «ХІД», в результаті чого відбувся наїзд та повалення передньою частиною вагону борту «МТ-3» борт № «4034» на пішохода ОСОБА_8 , яка знаходилась по середині між трамвайними рейками.

В результаті наїзду та повалення потерпіла ОСОБА_8 впала між трамвайними рейками та потрапила під днище вагону, де на неї було вчинено переїзд лівими колесами заднього візка, що призвело до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинному зв`язку з її смертю на місці пригоди, а саме: а) відкрита черепно-лицева травма: скальпована рана обличчя, множинні переломи кісток обличчя; б) травма шиї: травматична ампутація голови розтрощення шиї та її органів; в) закрита травма грудної клітки; переломи правих та лівих ребер, багато осколкові переломи тіл обох лопаток, перелом хребта поміж 8-м та 9- м грудними хребцями з повним розривом спинного мозку, розрив аорти повний відрив правої легені від місця її прикріплення, розриви легенів, розриви навколосерцевої сумки та серця; г)відкриті травма живота та тазу: розриви куполів діафрагми, розриві печінки, селезінки, переломи кісток тазу; д)травма кінцівок: садно правого стегна, рана нижньої кінцівки; перелом лівої плечової кістки, розміжчення лівого передпліччя та лівої кисті, закритий перелом лівої стегнової кістки.

Смерть ОСОБА_8 настала від вищевказаної поєднаної травми голови, шиї, тулуба та кінцівок обличчя, травматичної ампутації голови розтрощення шиї та її органів, переломів правих та лівих ребер, багато осколкові переломитіл обох лопаток, перелом хребта поміж 8 та 9 грудними хребцями з повним розривом спинного мозку, повного відриву правої легені від місця її прикріплення, розриву аорти, розривів легенів, розривів навколосерцевої сумки та серця, розривів куполів діафрагми, розривів печінки, селезінки, переломів кісток тазу, закритого перелому лівої плечової кістки, розміщення лівого передпліччя та лівої кисті, закритого перелому лівої стегнової кістки.

Таким чином водій водій ОСОБА_3 грубо порушила пункти: 1.5.; 1.7.;

2.3. б); 10.1. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії та бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров 'ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 1.7. «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руку водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнала в повному обсязі та підтвердила обставини справи, які описані у обвинувальному акті. Як зазначила обвинувачена ОСОБА_3 , вона дуже шкодує про вчинене нею кримінальне правопорушення, понад усе бажала б виправити наслідки вчиненого злочину, щиро кається, відчуває щирий жаль з приводу вчиненого злочину та осуд своєї поведінки, а також просила суд прийняти до уваги той факт, що вона з 1995 року працює водієм трамваю, у ДТП потрапила вперше, до 21.03.2020р. та після ДТП не вчиняла порушення Правила дорожнього руху, не здійснювала інші ДТП. Крім того, на даний час їй вже 53 роки, у зв`язку з чим в неї не має можливості знайти іншу роботу. Заробітна плата, яку вона отримує на посаді водія травмаю є єдиним джерелом доходу як її, так і її матері 1948 року, яка після перенесеного інсульту страждає перепадами кровяного тиску та потребує постійного догляду та матеріальної допомоги, яка пов`язана з витратами на лікування, про що свідчать надані суду документи.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 , пояснила, що в ході досудового розслідування нею було відшкодовано потерпілому ОСОБА_5 матеріальну та моральну шкоду в сумі 25000 гривень, про що складено розписку. Крім того, потерпілий не має стосовно неї, ОСОБА_3 претензій щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні, надав до суду заяву щодо відсутності матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 претензій та просивсуд суворо не карати обвинувачену.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілому.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем мешкання.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому, прохання потерпілого ОСОБА_5 суворо не карати обвинувачену.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України,- не встановлено.
Суд вважає, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 у своїй сукупності, а також те що ОСОБА_3 на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, щиро розкаялась у вчиненому злочині, тобто висловила щирий жаль з приводу вчиненого злочину та осуд своєї поведінки, добровільно відшкодування моральної та матеріальної шкоди, прохання потерпілого сурово не карати обвинуваченого, дають підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства і необхідності призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення і для попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.
З огляду на характер допущених порушень ПДР України, та враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином, вчиненим з необережності, внаслідок якого загинула потерпіла ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне застосовувати до ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вид та обсяг призначеного покарання призначено відповідно до вимог санкції статті 286 КК України, станом на момент вчинення злочину, відповідно до Закону України від 2008 року.
Цивільний позов,- відсутній.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченої.
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Одеського науково-дослідний інститут судових експертиз затрати, витрачені на залучення експертів у зв`язку з проведенням:
- судової експертизи технічного стану транспортного засобу у сумі 1797 (одну тисячу сімсот девяносто сім) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки;
- судової авто технічної експертизи обставин та механізму дорожньо транспортної пригоди у сумі 1961 (одну тисячу девятсот шістдесят одну) гривню 04 (чотири) копійки.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 органом досудового розслідування не застосовувався.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: трамвай марки МТ-3, вагон №4034 д.н.з. НОМЕР_1 , - відданий на зберігання начальнику депо №1,- вважати повернутим за належністю.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
03.06.2021