Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/225/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26 травня 2021 року, якою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, приватного підприємця, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, утримуючого батьків похилого віку, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,
застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 57 днів, у межах строку досудового розслідування, з 26 травня 2021 року до 23 липня 2021 року та покладено на нього такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонено цілодобово залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 ;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання в квартиру АДРЕСА_2 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного.

У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід. Контроль за виконанням ухвали покладено на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2021 року, відмовлено в задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовлено в задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді поруки та до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту,строком на 57 днів, у межах строку досудового розслідування, з 26 травня 2021 року до 23 липня 2021 року з покладенням на нього певних обов`язків. Відмовлено у клопотанні про застосування поруки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.1 ст.115 КК України, зокрема в тому, що він 23.05.2021 приблизно о 18:40 год. на території дачної ділянки АДРЕСА_3 , здійснив один постріл вгору. Після того як ОСОБА_10 зробив зауваження, ОСОБА_9 предметом схожим на рушницю здійснив другий постріл в бік металевого паркану за яким перебував ОСОБА_10 .

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що сторона обвинувачення не надала доказів умисного переховування та реальних ризиків невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Доводи слідчого ґрунтуються лише на припущеннях, тому не використовуються при доказуванні. До моменту вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 не викликали для проведення слідчих дій. Таким чином не існує передумов стверджувати про ризик ухилення та застосування тримання під вартою. Навпаки, дії підозрюваного свідчать про його прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні повно та всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку із зазначенням кваліфікуючих ознак. Додержуючись правил ч. 1 ст. 178 КПК України, був врахований працездатний вік ОСОБА_9 , а також створені ним міцні соціальні зв`язки, наявність родини і місця роботи. Матеріали клопотання не містять доказів про намір ухилитись від явки до слідчого. Підозрюваний сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює, обіцяє виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки. Не зафіксовано спроб підозрюваного змінити місце його реєстраційного обліку, проживання, роботи чи переховуватись від слідства. Місце постійного проживання підозрюваного та місце проведення досудового розслідування співпадають. Стверджує про неухильне виконання у майбутньому покладених на нього процесуальних обов`язків підозрюваного. Запевняє, що буде з`являтись для проведення слідчих дій з його участю. Заперечує можливість зміни ним місця постійного проживання та зобов`язується без потреб не виїжджати за межі міста Кропивницький. Наполягає про відсутності підстав та мотивів для продовження або вчинення злочину. Ознаки протиправної поведінки припинено. Рушницю відшукано та вилучено. Вказані обставини переконують у припиненні злочину. Не існує ризику вчинення підозрюваним нового злочину. На поліцію покладається обов`язок ефективно організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваного виду запобіжного заходу. Завдяки чому орган досудового розслідування зможе попередити ризик можливого вчинення нового злочину. Застосування менш суворого заходу забезпечення та контроль з боку органу поліції здатні попередити існуючі ризики. Перебільшеним є звернення слідчого з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу. Редакція підозри та матеріали провадження не містять доказів чи посилань на те, що ОСОБА_9 намагався прицільно влучити в життєво важливі органи потерпілого чи намагався завдати шкоди будь-якій людині. Слідчі експерименти не проводились. За таких умов передчасним стане застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу. З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, разового характеру інкримінованої події, вважає, що на час проведення досудового розслідування ОСОБА_9 достатньо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням його під вартою, застосувавши останньому тримання під домашнім арештом. Саме такий вид запобіжного заходу в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та контролювати його дії з боку правоохоронних органів.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Свої вимоги обґрунтував тим, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким, у відповідності до ст. 12 КК України, та передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. Звільнення від кримінальної відповідальності чи від відбування покарання з випробуванням за вчинення вказаного злочину КК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. А тому, за таких обставин обгрунтовано має місце ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, вчинене кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_9 має високий ступінь суспільної небезпеки, за обставинами провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому рішення суду за результатами розгляду питання щодо можливості обрання запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Проте, слідчим суддею невірно оцінено можливість впливу на свідків, оскільки у першу чергу необхідно виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Разом з тим слідчим суддею безпосередньо під час розгляду клопотання було запрошено до зали засідань потерпілого, де підозрюваний побачивши останнього вчинив з ним безпосередньо в залі судових засідань сварку в якій висловлював своє невдоволення та таким чином здійснюючи тиск на потерпілого. Вказане також слугує підставою можливого впливу на свідків та потерпілого з метою зміни показів та таким чином уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваним ОСОБА_9 ..

Також слідчим суддею не враховано ту обставину, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням предмета схожого на мисливську рушницю при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в денну пору доби, що свідчить про спрямованість та протиправність особи і схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень, однак вказує на наявність ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Це підтверджується відсутністю усвідомлення вчинення суспільно небезпечних дій у вигляді пострілів в напрямку живих людей, які у цьому провадженні є свідками та потерпілими.

Крім того суб`єктивна сторона дій ОСОБА_9 повністю відповідає вимогам наявності у його діях умислу, оскільки беручи до рук зброю особа усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямовуючи її в напрямку живих людей - явно передбачає наслідки пострілу та припускає настання наслідків.

Крім цього, підозрюваного не зупинила наявність на території подвір`я потерпілого дітей. Вказане в сукупності вважає, що в повній мірі дає зрозуміти, що ОСОБА_9 має антисоціальну налаштованість у цьому кримінальному провадженні та в повній мірі можливості продовжити свою протиправну діяльність.

Слідчим суддею також не враховано вагомість доказів, факту відсутності протипоказань для утримання підозрюваного в умовах позбавлення волі, та відомостей стосовно співпраці з правоохоронними органами, які базуються виключно на словах підозрюваного та захисника, хоча в кримінальному провадженні вказані обставини повинні бути підтверджені документально та покази підозрюваного абсолютно не узгоджуються з показами інших учасників по справі.

Що стосується тверджень про недоведеність підстави застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, то зазначалося під час розгляду клопотання, що особисте зобов`язання є найм`якішим видом запобіжного заходу, який полягає лише у виконанні обов`язків передбачених ст. 194 КПК України в разі їх встановлення судом, що не зможе забезпечити виконання завдань і мету запобіжного заходу, домашній арешт не буде в повній мірі мати на меті запобігання ризикам та впливу на потерпілого і свідків, переховування від слідства чи суду та вчинення інших правопорушень, чим буде порушуватися принцип рівності учасників. Застава, є недоцільною по причині вчинення інкримінованого кримінального правопорушення пов`язаного із посяганням на життя іншої особи, та відсутність даних про наявність грошових заощаджень для її внесення. Що стосується особистої поруки, то як на момент звернення до суду з клопотанням про тримання під вартою так і до сьогоднішнього дня не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 . Інших запобіжних заходів процесуальним законодавством не передбачено. Тому, найдоцільніше обрати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на даному етапі досудового розслідування не виконано завдань кримінального процесуального законодавства в частині всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Утримання ОСОБА_9 під вартою в повній мірі буде відповідати вимогам дієвості заходів забезпечення кримінального провадження на початковому етапі.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник адвокат ОСОБА_8 вказав, що по вказаному провадженню шкода була завдана лише листові з метало профілю, огорожі паркану, котрий належить дружині підзахисного ОСОБА_11 , з середини двору у вигляді вм`ятин на висоті не вище 96 см. від шару грунту. При цьому, слід врахувати, що сама огорожа повністю не прозора і має висоту 2 метри це лише лист профілю, а зріст потерпілого складає лише до 1 метра 70 сантиметрів. Таким чином постає логічне питання, як потерпілий заявник, маючи зріст до 1 метра 70 сантиметрів, через не прозорий паркан висотою 2 метри, перебуваючи на своїй, сусідській дачній ділянці, без використання перескопу, бачив і розумів, що постріл робив саме ОСОБА_9 зі своєї дачної ділянки і, що цілився останній саме в потерпілого, або в його життєво важливі органи на висоті 96 сантиметрів від шару грунту. До того ж слід врахувати і ту обставину, що жодної зброї у себе у користуванні чи то у членів своєї сім`ї ОСОБА_9 не має, а предмет схожий на мисливську рушницю, без патронів, було без згоди власників сусідського будинку вилучено взагалі самими працівниками поліції з хащів дачного будинку до котрого ні ОСОБА_12 ні члени його сім`ї не мають жодного відношення. Не встановлено чи взагалі з вказаної мисливської рушниці було зроблено постріли і чи вм`ятини на металевопрофільному листі зроблені від пострілів з вогнепальної чи то пневматичної зброї взагалі. Із речових доказів слідчим було вилучено свинцеву кульку діаметром до 2 мм, це за версію слідства елемент наділений вбивчою силою, котрий з невстановленою слідством відстані мав позбавити потерпілого життя через металевий, непрозорий 2 метровий забор на висоті 96 сантиметрів від землі, де мабуть у потерпілого логічно знаходяться життєво важливі органи. До того ж, сам потерпілий не вказує на наявний конфлікт з ОСОБА_9 того дня, до приїзду працівників поліції і не вказує, що саме потерпілий разом зі своїми товаришами перебуваючи в нетверезому стані з використанням кастету втрьох нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_9 на очах його сім`ї, а коли дружина та малолітній син ОСОБА_9 намагались їх відтягнути від батька то останні нанесли тілесні ушкодження і дружині та дитині, що виразилось у ударах по голові, обличчю, тулубу і штовхані. По вказаному факту як ОСОБА_9 так і його дружиною ОСОБА_11 подано заяву до правоохоронних органів за ст.ст.125, 122, 296 ч.4 КК України про що додаються відповідні документи, талон повідомлення, копія заяви, копія пояснення, копія скарги в порядку ст.303 КПК України. Вважає, що розуміючи невідворотність кримінальної відповідальності за побиття дружини і дитини, а також після слів ОСОБА_11 , що вона не спустить з рук їх побиття і буде викликати поліцію, поки остання надавала допомогу чоловікові та сину, промивала чоловікові рани в роті настойкою для дизенфекції, так як в роті була земля та кров, в цей час сусід ОСОБА_10 вирішив спрацювати на випередження і першим здійснив виклик по лінії 102 та зайняв у вказаному конфлікті позицію жертви, а в подальшому не виключено, що будучи людиною причетною до військової служби чи він чи його товариші здійснили підкидання незареєстрованої рушниці на нейтральну територію і по приїзду СОГ вказав на наявні на заборові саме ОСОБА_9 вм`ятини. Зі слів ОСОБА_13 з приводу вм`ятин, було повідомлено, що вони там були і раніше і звідки вони там взялись невідомо, так як на дачі подружжя буває вкрай рідко, а жодних з мисливської рушниці в цей день вони не чули. Перебуваючи в ІТТ міста Кіровограда ОСОБА_9 , особисто, одразу після пред`явлення йому повідомлення про підозру, не маючи жодних матеріалів справи, не користуючись ст.63 Конституції України, надавав слідчому повні показання подій того дня. Вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати у необхідності обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, жодна обставина яка б мала свідчити щодо перешкоджання досудовому розслідуванню, втечі, впливу на свідків та скоєння нового або аналогічного правопорушення не доведена.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали подання слідчого про обрання запобіжного заходу, матеріали кримінального провадження надані прокурором, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Разом із тим на переконання колегії суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належним чином дотримані не були, слідчий суддя дійшов помилкового та передчасного висновку, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Так, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження, підозра ОСОБА_9 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами і, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 23.05.2021, де оглянуто ділянку місцевості за домоволодінням АДРЕСА_4 , під час якого було виявлено та вилучено предмет схожий на рушницю з маркуванням № НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 23.05.2021, де оглянуто ділянку місцевості за домоволодінням АДРЕСА_5 , під час якого було виявлено та вилучено металеву свинцеву, деформовану кульку на одній та на одній із секцій металопрофільного паркану є сліди вогнепального пострілу з багато численними скрізними отворами;

- протоколом огляду місця події від 24.05.2021, де оглянуто ділянку місцевості за домоволодінням АДРЕСА_5 , під час якого було виявлено та вилучено чотири металевих предмети з поверхні грунту та п`ять змивів з металевої поверхні паркану;

- схематичним планом секції паркану з скрізними отворами;

- схематичним планом розташування об`єктів відносно здійсненого пострілу;

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 в яких він зазначає, що 23.05.2021 року виник конфлікт з ОСОБА_9 в результаті якого останній висловлював йому неодноразові погрози вбивством із мисливської рушниці, а потім вистрілив в паркан за яким знаходились діти та дорослі, після пострілу всі сховались в будинку та викликали поліцію, проте ОСОБА_9 після вистрілу продовжував погрожувати йому вбивством. Також зазначив, що всі дуже злякались за своє життя та здоров`я. Крім, того вказані обставини підтверджуються:

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який показав що між ОСОБА_15 та йог сусідом ОСОБА_9 виник словесний конфлікт у зв`язку із тим, що діти ОСОБА_16 та діти ОСОБА_17 почали одне одного ображати. Також ОСОБА_15 повідомив що ОСОБА_9 погрожував йому тим, що візьме зброю і всіх перестріляє. Коли сіли за стіл та почали їсти, близько 18 год. 50 хв. усі почули постріл, який пролунав зі сторони від сусіда ОСОБА_18 . Він, ОСОБА_14 встав на корч та побачив через забор сусіда ОСОБА_18 , який тримав в руках рушницю та її перезаряджав. Зробив йому зауваження та попросив цього не робити. На, що останній не відреагував. Коли він, ОСОБА_14 , пішов та сів за стіл то буквально через пару хвилин пролунав в другий постріл та всі побачили, що це зробив сусід ОСОБА_18 , який перебував на погрібі в цей час цілився в їх сторону. Зробивши постріл він ні в кого не вцілив. Потім всі почали кричати від страху, швидко забрали дітей та сховалися у будинок; та аналогічними показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; речовими доказами та іншими зібраними доказами.

Колегія вважає, що слідчий суддя правильно зазначив в ухвалі, що у перші дні, тобто на початковій стадії розслідування з об`єктивних причин не можна дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору їх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд, тому твердження сторони захисту про оспорювання кваліфікації дій підозрюваного, не є предметом дослідження. При вирішенні цього клопотання достатньо встановити наявність обгрунтованої підозри, що було виконано слідчим з прокурором.

Також, слідчим суддею зазначено, що злочин в якому пред`явлено особі про підозру є умисним, тяжким, вчинений у стані алкогольного сп`яніння, у заздалегідь підшуканим предметом схожим на рушницю. Підозрюваний немає передбаченого законом дозволу на зберігання мисливської чи вогнепальної зброї. Об`єктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість житла та здоров`я людини. Підозрюваний вину заперечує. Були вчинені умисні спроби приховати рушницю. Крім того конфлікт не вирішений, а учасники конфлікту обізнані про місце проживання один одного. Крім того слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - у виді позбавлення волі строком до 15 років.

Крім того слідчий суддя дійшов висновку та зазначив в ухвалі, що прокурор довів сукупність обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України. Також слідчий суддя обґрунтовано відмовив у клопотання представників сторони захисту про застосування поруки. Колегія суддів також доходить до висновку, що клопотання про застування поруки задоволенню не підлягає та відмовляє у застосуванні поруки.

Проте на переконання колегії суддів слідчий суддя дійшов помилкового та передчасного висновку, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Так, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів вважає доведеним наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 , може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчим суддею не в повній мірі враховано, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням предмета схожого на мисливську рушницю при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння згідно висновку КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» №87 (а.с.31) в денну пору доби, що свідчить про спрямованість та протиправність особи і схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень, та вказує на наявність ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Підозрюваний не має передбаченого законом дозволу на зберігання мисливської чи вогнепальної зброї. Об`єктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини. Слід зазначити, що згідно схеми напрямок пострілу був здійснений в секцію метало профілю паркану саме в зону земельної ділянки де перебували дорослі та діти, при цьому в деяких місцях секція була пробита, на ділянці знайдено частки метального заряду, що також вказує на прямий умисел завдати шкоду життю та здоров`я вказаних осіб. Підозрюваний вину заперечує. Були вчинені умисні спроби приховати рушницю. Крім того конфлікт не вирішений, а учасники конфлікту обізнані про місце проживання один одного.

Більше того, як встановлено в суді апеляційної інстанції останній під апеляційного розгляду навмисно замінив секцію паркану з метало профілю в яку був здійснений постріл, та який в результаті пострілу в деяких місцях було пробито, вказане стало відомо під час проведення слідчого експерименту від 08.06.2021 року, що прямо вказує, що він здійснив дії щоб сховати та знищити сліди злочину.

Суб`єктивна сторона дій ОСОБА_9 повністю відповідає вимогам наявності у його діях умислу, оскільки беручи до рук зброю особа усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямовуючи її в напрямку живих людей - явно передбачає наслідки пострілу та припускає настання наслідків.

Більше того, підозрюваного не зупинила наявність на території подвір`я потерпілого інших осіб, у тому числі дітей. Вказане в сукупності в повній мірі дає зрозуміти, що ОСОБА_9 має антисоціальну налаштованість у цьому кримінальному провадженні та в повній мірі може продовжити свою протиправну діяльність.

При цьому колегія суддів враховує поведінку підозрюваного під час скоєння кримінального правопорушення, яка є зухвалою та агресивною і небезпечною, пов`язаною із висловленням погроз вбивством та вчиненням дій, які загрожували життю та здоров`ю людей, із застосуванням предмету схожого на мисливську рушницю. Це підтверджується відсутністю усвідомлення вчинення суспільно небезпечних дій у вигляді пострілів в напрямку живих людей в тому числі дітей, які у цьому провадженні є свідками та потерпілими.

Також колегія суддів доходить до висновку, що форма поведінки підозрюваного спрямована на приховання доказів та слідів злочину, що в свою чергу може вплинути на об`єктивність проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. При тому, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування та призначено ряд експертиз та проводяться інші слідчі дії.

Враховуючи вище викладе, колегія суддів вважає, що оскільки на даний час по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій направлених на встановлення та зібрання доказів, а тому у разі застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній зможе незаконно впливати на хід досудового розслідування, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, тобто в наявності ризики передбачені ст.177 КПК України.

За таких обставин, навіть з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_9 працездатного віку, наявності міцних соціальних зв`язків, родини і місця роботи, місця постійного проживання, наявності на утриманні двох дітей та батьків похилого віку, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки злочин який він вчинив пов`язаний із погрозою застосування насильства.

Разом із тим, твердження сторони захисту, що у ОСОБА_9 в результаті виниклого конфлікту отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому носа та ребер не знайшли свого об`єктивного підтвердження, оскільки як встановлено матеріалами кримінального провадження під час затримання ОСОБА_9 виявлено садини, що було зафіксовано, проте останній від медичної допомоги відмовився. Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було надано копію медичної довідки та копію амбулаторної картки хворого, які в свою чергу не підтвердили наявність перелому ребер та носа у ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання щодо строку дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із засад, які закріплені у ст.ст. 197, 219 КПК України, колегія суддів враховує, що підозра ОСОБА_9 пред`явлена 24.05.2021року, а тому строк досудового розслідування спливає 23.07.2021 року і саме до вказаної дати має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що складає 44 дні, тобто у межах строку досудового розслідування.

Враховуючи вище викладене колегія суддів доходить висновку що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26 травня 2021 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Клопотання слідчого СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_21 задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000247, за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 44 дні, який рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 17 год. 10 хв. 10 червня 2021 року до 17 год. 10 хв. 23 липня 2021 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

ОСОБА_9 взяти під варту негайно в залі апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підписи)