Справа № 464/4000/21
пр.№ 1-м/464/2/21
У Х В А Л А

14 червня 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації від 13.12.2018р., відносно засудженого, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у с т а н о в и в :
31.05.2021р. до суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018р. відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частиною п`ятою статті 228-1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, організованою групою, в особливо великому розмірі) КК Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Клопотання мотивовано тим, що 30.09.2020р., згідно наказу №3401/5 Міністерства юстиції України, на підставі ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, прийнято рішення про прийняття засудженого ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання в Україну. На даний час останній відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Рязанській області», кінець строку відбуття - 23 листопада 2025 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
За таких обставин, з метою створення належних підстав для реалізації засудженим ОСОБА_4 права бути переданим в Україну як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання, Міністерство юстиції України просить суд визначити статті КК України, якими передбачена кримінальна відповідальність, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винуватим вироком суду Російської Федерації та визначити строк позбавлення волі.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, у своєму клопотанні просив суд розглянути справу без його участі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку іноземного суду підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
30 вересня 2020 року наказом №3401/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 керуючись ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року.
Нормою ст. 602 КПК України визначено, що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до вимог частини третьої статті 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України, суд визначає статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави, дотримуючись тривалості призначеного таким вироком покарання, крім передбачених законом випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка набрала чинності для України з 01 січня 1996 року, зокрема, пунктом «b» частини 1 статті 9, визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 цієї Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а)повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зараховувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
Вирішуючи питання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України суд враховує наступне.
Згідно ч.1 ст.7 КК України, громадяни України, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 4 ст.10 КК України передбачено, що виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається злочином або було б злочином у разі його вчинення на території України.
Відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений вироком Хімкінського міського суду Московської області від 13 грудня 2018 року до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частиною п`ятою статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, організованою групою, в особливо великому розмірі) КК Російської Федерації і відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Рязанській області».
Згідно копії паспорту ОСОБА_4 , 1981 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Засуджений висловив бажання бути переведеним в Україну, для подальшого відбування покарання, що підтверджується його письмовою заявою наявною у матерілах справи (а.с.50 Том 1).
Так, санкція ч.3 ст. 30 КК РФ передбачає, що замахом на вчинення злочину визнаються умисні дії (бездіяльність) особи, безпосередньо направлені на скоєння злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця по незалежним від цього особи обставинам.
Санкція ч.5 ст. 228.1 КК РФ передбачає покарання за незаконний збут наркотичних засобів скоєний організованою групою в особливо великих розмірах у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років, з позбавленням права займати певні посади або займатись певною діяльністю на строк до 20 років або без такого та з штрафом в розмірі до одного мільйона рублів або у розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого або довічним позбавленням волі.
Зважаючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до Кримінального кодексу України, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.307 КК України, оскільки придбання наркотичних засобів з метою збуту в особливо великих розмірах є закінченим складом злочину і на відміну від законодавства Російської Федерації не може кваліфікуватися, як замах на вчинення злочину, який є незакінченим згідно ч.3 ст.15 КК України.
Санкцією ч.3 ст.307 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна .
Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.3 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі. Оскільки застосування покарання у виді конфіскації майна буде погіршувати становище засудженого, таке не підлягає до застосування.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , відповідно до вироку Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018р., слід рахувати з 13.12.2018р., враховуючи те, що цим же вироком засудженому зараховано в строк відбування покарання, його попереднє тримання під вартою з 24.11.2017р. по 13.12.2018р. У строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 зарахувати строк, відбутий у Російській Федерації.
На підставі вищезазначеного та керуючись ст.9-11 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, ст. ст. 602, 606, 609, 610 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Привести у відповідність із законодавством України вирок Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації та призначеним покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму.
ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.3 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі .
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 , відповідно до вироку Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018р., рахувати з 24.11.2017р. Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час попереднього утримання під вартою до постановлення вироку суду з 24.11.2017 по 13.12.2018.
У строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 зарахувати строк, відбутий у Російській Федерації.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, остання набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду, органом, що подав клопотання, особою щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором протягом семи діб з моменту її проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1