Провадження № 1-кс/761/7094/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника АТ «Гідромеханізація» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України,
в с т а н о в и в:
24 березня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника АТ «Гідромеханізація» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України, на: - трактор ЧТЗ № Т1456 з краном; - трактор ЧТЗ, інв. № 12; - кран МТТ 16А № 16697 (вантажністю 10 т), інв. № 15, № двигуна № НОМЕР_1 , 1991 року випуску; - малий буксирний катер БМК 130; - земснаряд «Гідромеханізатор-1», типу 350-50Л, 1987 року випуску; - автомобіль УАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 ; - трактор ЧТЗ, б/н, на кузові позначено № НОМЕР_3 ; - трактор ЧТЗ, інв. № 10; - кран № 1742, реєстр № 17863; - насипи піску «Пісок щільний природний для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій і робіт» (ДСТУ БВ.2.7-32-95), видобутого шляхом намиву, що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами: 800000000:90:283:0031 та 800000000:90:283:0033, орендованих AT «Гідромеханізація», в об`ємі 261 978 м. куб., із забороною AT «Гідромеханізація» здійснювати відчуження зазначеного майна та розпорядження ним.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.
Прокурор першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , за клопотанням якого було арештовано майно, в судовому засіданні заперечував проти клопотання представника АТ «Гідромеханізація» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, посилаючись на зміст наданих письмових заперечень просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року обґрунтовано та потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на даний час не відпала.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року у справі № 760/8106/21 (провадження № 1-кс/760/5500/2021) клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України, задоволено частково. Накладено арешт на майно, що належить на праві власності АТ «Гідромеханізація», а саме: - трактор ЧТЗ № Т1456 з краном; - трактор ЧТЗ, інв. № 12; - кран МТТ 16А № 16697 (вантажністю 10 т), інв. № 15, № двигуна № НОМЕР_1 , 1991 року випуску; - малий буксирний катер БМК 130; - земснаряд «Гідромеханізатор-1», типу 350-50Л, 1987 року випуску; - автомобіль УАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 ; - трактор ЧТЗ, б/н, на кузові позначено № НОМЕР_3 ; - трактор ЧТЗ, інв. № 10; - кран № 1742, реєстр № 17863; - насипи піску «Пісок щільний природний для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій і робіт» (ДСТУ БВ.2.7-32-95), видобутого шляхом намиву, що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами: 800000000:90:283:0031 та 800000000:90:283:0033, орендованих AT «Гідромеханізація», в об`ємі 261 978 м. куб. Також, заборонено AT «Гідромеханізація» здійснювати відчуження зазначеного майна та розпоряджатися ним.
При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на майно, послугувала наявність розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001146 від 21 листопада 2016 року.
У той же час, на переконання суду, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, приходжу до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника АТ «Гідромеханізація» - адвоката ОСОБА_3 та скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України.
Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання представника АТ «Гідромеханізація» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001146, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1