Справа № 308/9020/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 26.06.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, з вищою освітою, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним на підставі угоди про визнання винуватості

Особа - 1 з метою особистого незаконного збагачення, діючи умисно, організував вчинення вимагання грошових коштів в сумі 200 000,00 гривень у громадянина ОСОБА_6 (анкетні відомості потерпілого змінені у зв`язку із застосуванням заходів безпеки щодо учасника кримінального провадження). Так, в другій декаді березня 2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.03.2021, у Особа - 1 виник злочинний умисел на протиправне заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом пред`явлення останньому протиправної вимоги передачі грошових коштів в сумі 200 000,00 гривень за неіснуючий борг.

Для реалізації вказаного злочинного умислу Особа - 1, усвідомлюючи протиправний характер свої дій і те, що реалізувати даний злочинний намір він особисто не може, залучив до попередньої злочинної змови як безпосереднього виконавця злочину раніше судимого Особа 2.

Особа - 2, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що для реалізації злочинного наміру, спрямованого на протиправне заволодіння у ОСОБА_6 грошовими коштами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19 години 50 хвилин 23.03.2021 підшукав як виконавців злочину Особа - 3 та ОСОБА_4 , до відома яких довів свій злочинний умисел, а також погодив із ними злочинні ролі.

23.03.2021 о 19 годині 50 хвилин, для реалізації спільного злочинного наміру, Особа - 2 спільно із ОСОБА_4 та Особою 3, на автомобілі марки «Мерседес Бенц Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , під`їхали до будинку №12 по вулиці Оноківська в м. Ужгород, де Особа - 1, на виконання відведеної йому злочинної ролі, за вказівкою Особа - 3 із номера мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував потерпілому ОСОБА_6 та наказав йому вийти на вулицю.

Побачивши, що потерпілий ОСОБА_6 вийшов у двір будинку АДРЕСА_2 , особа - 2 спільно із ОСОБА_4 та особою - 3 підійшли до потерпілого. Після цього, особа - 2 діючи на виконання відведеної йому злочинної ролі в попередній змові пред`явив потерпілому ОСОБА_6 протиправну вимогу передати йому 200 000,00 гривень, за нібито реалізацію ювелірних виробів, які було надані потерпілому невстановленою особою.

На висловлену особа - 2 протиправну вимогу передачі грошових коштів, потерпілий ОСОБА_6 відповів про неможливість передачі грошових коштів в сумі 200000 гривень у зв`язку із їх відсутністю, в подальшому Особа 2, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , з метою психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_6 почав погрожувати йому вбивством та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, якщо той не передасть йому грошові кошти.

В подальшому, Особа 2, знаходячись біля потерпілого ОСОБА_6 неодноразово продовжив висловлював в його адресу погрози вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень в разі не передачі йому частини грошових коштів в сумі 2000 доларів США до понеділка, тобто до 29.03.2021.

В подальшому, цього ж дня, 23.03.2021 о 20 годині 19 хвилин, Особа - 2 реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на протиправне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , з метою отримання засобів для подальшого вчинення злочину зателефонував своєму знайомому, раніше судимому Особа - 4 та повідомив йому про свої наміри, однак останній ствердно не погодився брати участь в діях, пов`язаних з вимаганням грошових коштів у ОСОБА_6 .

Не зупиняючись на цьому, 29.03.2021 приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , особа - 3 та ОСОБА_4 , з метою протиправного, заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , шляхом їх вимагання, разом з Особа - 4, на автомобілі марки «Мерседес ДЖЛ», д.н.з. НОМЕР_3 , який орендував Особа - 4, попрямували за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_3 .

В подальшому, 29.03.2021 о 15 годині 15 хвилин, Особа - 2, Особа - 3, ОСОБА_4 та Особа - 4 на автомобілі марки «Мерседес ДЖЛ», д.н.з. НОМЕР_3 , під`їхавши до будинку АДРЕСА_2 , де Особа - 2 та Особа - 3 підійшли до потерпілого ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 та Особа - 4 залишились біля автомобіля, після чого потерпілий ОСОБА_6 передав Особі - 2 грошові кошти в сумі 55 000 гривень в рамках контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, при цьому Особа - 2, отримавши від потерпілого частину грошових коштів, перерахувавши їх, повторно висловив вимогу передати йому іншу частину в сумі 44000 гривень до кінця березня 2021 року.

В подальшому Особа - 2, Особа - 3 та ОСОБА_4 були викриті працівниками поліції, при цьому під час затримання Особа - 3 та Особа - 2 стали втікати в напрямку вулиці Тельмана в м. Ужгороді, де були затримані в порядку ст.208 КПК України неподалік будинку №1Б по вулиці Тельмана в м. Ужгороді.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 189 КК України, а саме: вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.

29.06.2021 року між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468 - 470, 472, 473 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості врахував такі обставини:
- потерпілий ОСОБА_6 в порядку абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором, про що надав відповідну письмову згоду;
- ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, а саме активне сприяння у розкритті вчиненого ним злочину;
- наявність суспільного інтересу в забезпечені швидкого судового провадження, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду справи та економії бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням;
- відсутність обставин, що обтяжують покарання;
- наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину;
- підозрюваний погодився співпрацювати з прокурором щодо надання правдивих викривальних показань під час судового розгляду у кримінальному провадженні в суді у кримінальному провадженні №0001001 за ч. 2 ст. 189 КК України та ч.1, 2 ст.255-1 КК України та кримінальному провадженні №0000188 від 26.06.2021 за ч. 2 ст. 189 КК України;
- наявність суспільного інтересу в запобіганні повторного вчинення кримінальних правопорушень, як підозрюваним, так і іншими особами.

ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме: вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. При цьому сторони доходять висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Залегендований потерпілий ОСОБА_6 , особа якого була встановлена на стадії досудового розслідування прокурором, 29.06.2021 року надав прокурору письмову заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 . Також прокурором в судовому засіданні було надано заяву потерпілого ОСОБА_6 , в якій останній просив суд розгляд кримінального провадження провести без його участі, зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, цивільний позов заявляти не буде. На заяві потерпілого ОСОБА_6 наявна примітка прокурора ОСОБА_3 , що особа залегендованого потерпілого ОСОБА_6 була встановлена.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а сааме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. Просив суд звільнити його від відбування покарання з випробовуванням із встановленням річного іспитового строку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз. Просив суд звільнити його підзахисного від відбування покарання з випробовуванням із встановленням річного іспитового строку.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 .

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 189 КК України як вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 29.06.2021 року між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Угодою визначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. З даними висновками органу досудового розслідування суд погоджується, та вважає їх доведеними. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Перевіркою угоди на дотримання порядку її укладання, а також вивченням наданих суду даних щодо особистості обвинуваченого ОСОБА_4 судом не було знайдено підстав ставити під сумнів вказані обставини, а отже суд погоджується з ними.

Підстави призначення покарання, визначеного на підставі угоди про визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч. 2 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України відповідає вимогам закону, а отже відповідно до умов угоди ОСОБА_4 слід призначити це покарання, оскільки таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості злочину та особистості обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, на амбулаторному лікуванні в психоневрологічному диспансерному відділенні КНП «УМП» Ужгородської міської ради не перебував, як і не перебував під наглядом у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, раніше не судимий, з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а також відсутності обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Очевидної неможливості виконання обвинуваченом взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затвердженна, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угод про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 31.03.2021 і до 27.04.2021, з 27.04.2021 року до 25.07.2021 року щодо ОСОБА_8 застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим, на думку суду, слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_4 за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 31.03.2021 і до 27.04.2021, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

В періоді з 25.07.2021 по день ухвалення судом вироку запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, відповідних клопотань сторона обвинувачення не заявляла, отже суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2021 року та ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2021 року скасувати повністю.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.06.2021 року між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 26.06.2021 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, та призначити йому покарання, затверджене угодою, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2021 року по справі 303/2515/21 та ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2021 року по справі 303/2515/21 скасувати повністю.

Речові докази по справі, на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2021 року, які було вилучено 29.03.2021 року під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 , а саме:
-мобільний телефон марки «Huawei», бронзового кольору;
-мобільний телефон чорного кольору, який упаковано до спец пакету SUD 3006983 з логотипом «Національної поліції України;
-мобільний телефон марки «ASTRO», чорного кольору, який упаковано до спец пакету SUD 3006985 з логотипом «Національної поліції України;
-банківську картку Ощадбанк № НОМЕР_4 та три чеки на перерахування грошових коштів, які упаковано в паперовий конверт білого кольору.

Речові докази по справі повернути ОСОБА_4 , а саме:
-мобільний телефон марки «iPhone 8 Plus», ІМЕІ «1 НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 з однією сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» , НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_4 ;
-водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ;
-гаманець, в якому знаходяться грошові кошти в сумі 5510 гривень та два долари США.

Речові докази по справі, на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2021 року, які було вилучено 29.03.2021 року під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_9 , повернути ОСОБА_9 , а саме:
-банківські картки VTB Альфа банк, Укрсиббанк;
-дві картки Приватбанку, які упаковано в спецпакет SUD 2035571 з логотипом «Національна поліція України»;
-два зошити, з різними дописами, які поміщено до спец пакету SUD 2035572 з логотипом «Національна поліція України»;
-одну банкноту номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США, які упаковано в спецпакет SUD 2035575 з логотипом «Національна поліція України»;
-мобільний телефон марки «Еrgо», чорного кольору;
-флеш носій зеленого кольору, які упаковано в спец пакет ЕХРТ 0210440 з логотипом «Національна поліція України;
-предмет схожий на холодну зброю, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-21/3252-ХЗ від 19.04.2021, є бейсбольною бітою та до категорії холодної зброї не відноситься.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1