Справа № 314/4317/20
Провадження № 1-в/314/42/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого, який відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засуджений: 01.07.2015 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 71 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.09.2015 пом`якшено покарання, призначено покарання за ч. 1 ст. 115, 71 КК України у вигляді 7 років 3 місяців позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання час знаходження під вартою з 10.12.2012 по 20.12.2012.
Початок строку: 25.01.2015 Кінець строку: 27.08.2021

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», про умовно-дострокове звільнення.

Суд, вислухавши всіх учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений характеризується таким чином. Вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має вісім стягнень, які на час розгляду клопотання зняті та погашені. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має сім заохочень. На виробництві установи не працевлаштований через хворобу на туберкульоз. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно. Не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно - технічних навичок. На профілактичному обліку установи перебуває як схильний до членоушкодження.

Таким чином, поведінка ОСОБА_3 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що він протягом усього строку відбування покарання отримував як заохочення, так і стягнення. Крім того, засуджений перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до членоушкодження.

За вивчених обставин на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого, який відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

12.04.2021