Справа № 309/1140/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/686/20 за апеляційною скаргою прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 24. 02. 2020.

Цим вироком:
ШИМА ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , без освіти, не працюючий, не одружений, судимий, засуджений:
- за ч. 2ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки 06 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим покаранням за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 16. 09. 2019, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки 06 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України у строк покарання ОСОБА_9 остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховано відбуте ОСОБА_9 покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 16. 09. 2019 - 45 днів позбавлення волі.
Початок відбування покарання засудженому ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту його затримання - 14 год. 30 хв. - 11. 01. 2020.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні не обрано з посиланням на те, що засуджений ОСОБА_9 відбуває покарання у виді арешту в Державній установі Закарпатська установа виконання покарань №9.
Речовий доказ: велосипед марки «FUJI», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 , повернуто власнику ОСОБА_10 .

Згідно вироку ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

31. 03. 2019 о 13 год. 55 хв. ОСОБА_9 , знаходячись на АДРЕСА_2 , маючи намір на крадіжку чужого майна, скориставшись відсутністю власника, зайшов на територію необгородженого подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав бувший у користуванні велосипед марки «FUJI» вартістю 4500 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

-2-

Крім того, 21. 04. 2019 о 01 год. 40 хв. ОСОБА_9 , знаходячись в м. Хусті по вул. Слав`янській біля магазину «Компвест», маючи намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, таємно шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Оптіма», чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3500 грн.

26. 04. 2019 о 10 год. 20 хв. ОСОБА_9 , знаходячись в м. Хусті по вул. Карпатської Січі на місцевому ринку, маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, усвідомлюючи караність та протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав гаманець із сумки ОСОБА_12 , в якому знаходились грошові кошти у сумі 1300 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_9 та кваліфікацію його діянь, зазначає про незаконність вироку суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду від 24. 02. 2020 щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання змінити, вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 02 (двох) років 06 (шість) місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 до відбування покарання у виді 02 (двох) років 06 (шість) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, в решті вирок суду залишити без змін. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на те, що при призначенні ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції необґрунтовано застосував положення ч. 1 ст. 70 КК України в частині складання покарань за сукупністю вироків, в той час як повинен був застосувати правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, які застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. Оскільки у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_9 вчинив злочини 31. 03. 2019, 21. 04. 2019 та 26. 04. 2019, тобто до ухвалення попереднього вироку постановленого Хустським районним судом щодо нього 16. 09. 2019, то у даному випадку при призначенні ОСОБА_9 покарання необхідно застосовувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, а не ч. 1 ст. 70 КК України, як застосував суд першої інстанції.

21. 04. 2021 прокурор ОСОБА_5 , в судовому засіданні змінила вимоги апеляційної скарги, просила вирок суду щодо ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, потерпілих, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи прокурора про часткове задоволення апеляційної скарги, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який не заперечував щодо задоволення

-3-

зміненої апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового розгляду в судових дебатах, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що під час судового розгляду ОСОБА_9 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні зі згоди обвинуваченого та інших учасників судового процесу, суд першої інстанції, з`ясувавши добровільність позиції обвинуваченого та учасників судового провадження, правильність розуміння ними змісту вказаних обставин, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Викладені у вироку висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються перевіреними судом першої інстанції доказами та учасниками кримінального провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України не перевіряються.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони є обґрунтованими, з таких підстав.

Відповідно до положень п. п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у вироку в резолютивній частині зазначається, зокрема, покарання, призначене по обвинуваченню, що визнане судом доведеним, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Питання про призначення покарання за сукупністю злочинів виникає у тих випадках, коли злочинна діяльність особи проявляється у вчиненні одного або декількох діянь, які кваліфікуються за двома або більше кримінально-правовими нормами Особливої частини КК України, до засудження за будь-який з них.

За змістом пунктів 1 та 2 частини 1 статті 65 КК України суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються у разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком,

-4-

так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне призначене за сукупністю злочинів покарання, зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у ст. 72 КК України.

Ці приписи є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

При ухваленні вироку відносно ОСОБА_9 , судом першої інстанції зазначене не було враховано, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16. 09. 2019 вироком Хустського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_9 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 03 (три) місяці.

Як встановив суд першої інстанції, 31. 03. 2019, 21. 04. 2019 та 26. 04. 2019, тобто до ухвалення вищевказаного вироку, ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення у даному кримінальному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд при призначенні ОСОБА_9 покарання, не правильно застосовував положення ч. 1 ст. 70 КК України, що вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у зв`язку з чим, вирок в цій частині підлягає зміні, а саме виключенню з резолютивної частин вироку покликання на норми вищезгаданої статті.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 в строк відбування покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 24. 02. 2020, відбуте покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 16. 09. 2019. Вказані обставини стверджуються листом Закарпатської установи виконання покарань №9 від 20. 01. 2021 за №12/6.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у разі, якщо його зміна не погіршує становища обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження, вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 24. 02. 2020 щодо ОСОБА_9 підлягає зміні в частині призначення остаточного покарання, оскільки зміна вироку не погіршує становище останнього, обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно визначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за оскаржуваним вироком і вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 16. 09. 2019.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині визначення остаточного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 413, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

-5-

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 24. 02. 2020 відносно ОСОБА_9 , в частині призначеного покарання, - змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду на призначення покарання за сукупністю злочинів із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 16. 09. 2019, більш суворим, призначеним за цим вироком, та остаточно вважати ОСОБА_9 засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки 06 (шість) місяців.
Зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 24. 02. 2020, відбутий строк за попереднім вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 16. 09. 2019.
В решті вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 24. 02. 2020 щодо ОСОБА_9 , - залишити без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: