КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/2654/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаїв, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , визначено до 30 травня 2021 року включно.
Визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 681 000 гривень.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 , такі обов`язки:
1. не відлучатися за межі міста Миколаєва за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
2. повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;
3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;
4. здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначено строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обов`язків в межах строку досудового розслідування з моменту внесення підозрюваним застави у розмірі, визначеному судом.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою, прийнята всупереч вимогам ст. ст. 2, 9, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 370, 372 КІІК України, а тому внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону підлягає скасуванню виходячи з наступного.
В порушення вимог ст. 372 КПК України описова частина ухвали не міститьмотивів неврахування належних доказів сторони захисту про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, не містить мотивів та посилання на докази на підставі яких суд встановив ризики передбачені ст. 177 КПК України, не містить мотивів неврахування тверджень сторони захисту про невідповідність повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України, про необґрунтованість підозри та відсутність складу кримінальних правопорушень інкримінованих підозрюваній, що виключає обрання будь-якого запобіжного заходу. Резолютивна частина не містить порядку набрання ухвалою законної сили, що свідчить про ухвалення незаконного рішення.
Апелянт вказує на те, що матеріали клопотання не містять обґрунтованої підозри та не містять доказів, які б свідчили про наявність будь-якого із ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Також апелянт зазначає, що при обранні запобіжного заходу у відповідності до ст. 178 КПК України слідчий суддя навів доводи, що позитивно характеризують особу підозрюваної, наявність місця проживання, сім`ї, роботи. Разом з цим не навів в оскаржуваній ухвалі на підставі чого дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу та не послався на докази на підставі яких він дійшов такого висновку, що свідчить про ухвалення судом незаконного та необгрунтованого рішення.
Крім того апелянт зазначає, що слідчий суддя встановив завідомо непомірний розмір застави, визначивши його в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в результаті чого підозрювана на даний час перебуває під вартою. Слідчий суддя не врахував, що розмір доходів підозрюваної ОСОБА_7 у вигляді заробітної плати не відповідає розміру застави, підозрювана являється єдиним годувальником родини, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, майновий та фінансовий стан не дозволяє внести зазначений розмір застави, що в свою чергу свідчить про постановлення судом необґрунтованого рішення.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрювану, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та невстановленими особами в період часу з 2018-2020 років вчинили ряд корисливих злочинів, направлених на заволодіння нерухомим майном (квартир) шляхом обману мешканців міста Києва.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньої змовою з ОСОБА_10 , діючи із прямим умислом і корисливим мотивом, вчинили дії направлені на обмеження волі пересування та вільному виборі свого місця перебування ОСОБА_12 , відібравши у останнього документи, що посвідчують його особу, а саме: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, посвідчення водія, військовий квиток, гроші для самостійного існування та незаконно, протиправно утримуючи його за адресою: АДРЕСА_2 , протягом тривалого часу, вчиняючи психологічний тиск на останнього.
31.03.2021 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.
01.04.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 146КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на наявність повідомленої підозри ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст. 146 КК України, з посиланням на докази, що її пітверджують, а також на те, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється у зв`язку із чим застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
02.04.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва дане клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 травня 2021 року включно, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 681 000 гривень у національній грошовій одиниці України.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя встановила наявність обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_13 про причетність підозрюваної до вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст. 146 КК України, яка підтверджуються долученими до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.03.2021 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 31.03.2021 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.03.2021 року; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 від 31.03.2021 року; протоколом обшуку від 31.03.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.03.2021 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_12 від 31.03.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 31.03.2021; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 31.03.2021 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 31.03.2021 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2021 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_16 від 31.03.2021 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_16 від 31.03.2021 року; протоколом огляду місця події від 31.03.2021 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 31.03.2021 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2021 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_18 від 23.09.2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 23.09.2020 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_19 від 22.09.2020 року; протоколом допиту ОСОБА_19 від 22.09.2020 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.09.2020 року; та іншими матеріалами долученими до клопотання.
Також слідчий суддя врахувала, обставини викладені у клопотанні слідчого, які дають підстави вважати про наявність ризиків, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваної виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахувала мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінальних правопорушень, що інкримінується ОСОБА_7 , а також обставини у відповідності до вимог ст.178 КПК України, що характеризують особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину та хвору матір, офіційно працює на державній службі та прийшла до висновку, що дані обставини свідчать про можливість невиконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України. Вагомість наявних доказів підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слдічий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме можливість підозрюваної ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається, оскільки жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу в їх сукупності.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_7 , покладених на неї процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочини, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.
Застосувавши до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив їй заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 гривень у національній грошовій одиниці України.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України, підстав вважати, що такий розмір застави є завідомо непомірний колегію суддів не встановлено, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Доводи захисника про те, що відсутні будь-які докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих їй злочинів, а також про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так, з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Erdagoz v. Turkey п. 51).
Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.
Суди мають вивчати всі факти, що свідчать про наявність чи відсутність справжнього публічного інтересу, що виправдовує (з урахуванням принципу презумпції невинуватості) обмеження права на свободу, та викладати їх у своїх рішеннях про відмову у звільненні особи з-під варти (рішення у справі «Labita v. Italy», пп.152153).
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.
Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовжування обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.
Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Наявність характеризуючі дані про особу ОСОБА_7 , яка має постійне місця проживання, сім`ю, роботу, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючисьст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4