ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/507/21 Справа № 210/5511/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року клопотання захисника засудженого щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 було залишено без задоволення.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 відбуває покарання, призначене вироком Желєзнодорожного районного суду м. Рязані Російської Федерації від 14 липня 2016 року у вчиненні злочину, передбачених п. «а» ч. 4 ст. 228.1, ч.3 ст. 30 п. «а» ч. 4 ст. 228.1, ч.3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 УК РФ та на підставі ч. 3 ст. 69 УК РФ призначено остаточне покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2018 року приведено у відповідність із законодавством України вирок Желєзнодорожного районного суду м. Рязані Російської Федерації від 14 липня 2016 року. Ухвалено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та на підставі ст. 69, ч. 2 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 07 жовтня 2015 року по 26 липня 2016 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відтак початок строку відбування покарання 14 липня 2016 року, кінець строку 18 червня 2022 року.
Згідно оцінки ступеню виправлення засудженого станом на 14 серпня 2020 року, зазначеної в щоденнику індивідуальної роботи з засудженим, засуджений стає на шлях виправлення.
Згідно довідки про заохочення і стягнення засуджений за час відбування покарання має 14 стягнень, які на даний час є погашеними, та 3 подяки, дві з яких в 2020 році.
З довідки про доходи встановлено, що ОСОБА_8 до праці з 01 січня 20209 року не залучався.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник засудженого в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання та застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 81 КК України.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник засудженого посилається на те, що ОСОБА_8 за час відбування покарання неодноразово відзначався адміністрацією виправних закладів, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, має 3 заохочення, а стягнення, які застосовувалися під час відбування покарання в Російській Федерації, погашені у встановлені законом порядку, під час відбування покарання у виправних закладах України - засуджений жодного стягнення не мав, що підтверджується наявною в матеріалах особової справи довідкою про заохочення та стягнення, а також витягами з наказів державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засудженого ОСОБА_8 , що є в особовій справі останнього.
Щодо відношення ОСОБА_8 до праці, то захисник зазначає, що в матеріалах особової справи відсутнє документальне підтвердження його працевлаштування під час відбуття покарання в державній установі «Виправна колонія (№ 5) (Російської Федерації). Як вбачається з Виписки з наказу №69-ОС від 20.04.2017 року засуджений за підсумками роботи в 1-му кварталі 2017 року без оплати праці по благоустрою територію ВК за добросовісне відношення до праці, навчанню був відзначений адміністрацією установи виконання покарань шляхом оголошення подяки.
Окрім цього, як вбачається з матеріалів особової справи за подальший період відбування покарання в цьому виправному закладі, а саме матеріалів, які складалися за наслідками притягнення до дисциплінарної відповідальності, вбачається, що засуджений ОСОБА_8 весь час працював на виробництві і мав зауваження на виробництві щодо зовнішнього вигляду, порядку пересування тощо.
Під час подальшого відбування покарання на території України засуджений ОСОБА_8 також весь час виконує роботи з благоустрою території без грошової винагороди.
Засуджений цінить соціально корисні зв`язки, підгримує з рідними зв`язки шляхом листування, отримує передачі, провину у скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється, намагається своїм відношенням до праці та робіт з благоустрою установи спокутувати свою вину за вчинений злочин.
З дитинства страждає на хронічне захворювання бронхіальна астма і стоїть на диспансерному обліку, є інвалідом III групи з цього хронічного захворювання, що підтверджується медичною довідкою долученої до клопотання про умовно дострокове звільнення.
Документи, які містяться в матеріалах особової справи не відповідають вимогам закону, оскільки в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» взагалі відсутня будь - яка документально підтверджена інформація про наявність індивідуальної програми соціально - виховної роботи засудженого ОСОБА_8 та інформація про порядок і наслідки її реалізації необхідної для здійснення оцінки ступеня виправлення з зазначенням середнього балу і фіксації загальних зауважень.
Що стосується Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80), захисник зазначає, що хоча згідно Поквартального оцінювання поведінки засудженого і зазначена задовільна оцінка ступеню виправлення за приведеними критеріями, але будь - яке документальне підтвердження інформації про наявність індивідуальної програми соціально - виховної роботи засудженого ОСОБА_8 необхідної для здійснення оцінки ступеня виправлення - в матеріалах справи відсутні.
Також, захисник звертає увагу, що засуджений на протязі тривалого строку у пів року, тобто з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року відзначався адміністрацією виправної колонії виключно з позитивного боку - «за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці та зразкове виконання робіт з благоустрою», а в характеристиці від 20.02.2020 року, чомусь з`являється загальна негативна характеристика засудженого та твердження адміністрації виправної колонії про не залучення ОСОБА_8 до робіт з благоустрою, такі твердження адміністрації установи не відповідають дійсності і повністю спростовується наявними в матеріалах особової справи наказами про заохочення ОСОБА_8 .
Таким чином, захисник вважає, що судом першої інстанції клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання було розглянуто без належного, повного та всебічного з`ясування всіх необхідних обставин справи та без належного дослідження матеріалів особової справи останнього, ухвала суду, на думку захисника є необґрунтованою та незаконною, підлягає скасуванню, а ОСОБА_8 - умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник засудженого в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній. Засуджений в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу свого захисника підтримав та просив її задовольнити, застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги захисника засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_8 відбуває покарання, призначене вироком Желєзнодорожного районного суду м. Рязані Російської Федерації від 14 липня 2016 року за вчинення злочинів, передбачених п. «а» ч. 4 ст. 228.1, ч.3 ст. 30 п. «а» ч. 4 ст. 228.1, ч.3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 УК РФ, на підставі ч. 3 ст. 69 УК РФ призначено остаточне покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2018 року приведено у відповідність із законодавством України вирок Желєзнодорожного районного суду м. Рязані Російської Федерації від 14 липня 2016 року. Ухвалено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та на підставі ст. 69, ч. 2 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 07 жовтня 2015 року по 26 липня 2016 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відтак початок строку відбування покарання 14 липня 2016 року, кінець строку 18 червня 2022 року.
З 09 жовтня 2015 року засуджений утримувався в місцях попереднього ув`язнення в державній установі Слідчий ізолятор №1 (РФ) - мав 3 стягнення, заохочень не мав;
З 29 липня 2016 року засуджений утримувався в державній установі «Виправна колонія (№ 5) (Російської Федерації) - мав 10 усних стягнень та 1 заохочення за сумлінне ставлення до праці від 20 квітня 2017 року;
З 02 липня 2019 року засуджений утримувався в місцях попереднього ув`язнення в державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№ 4) - стягнень і заохочень не мав;
З 26 липня 2019 року засуджений утримувався в державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) - мав заохочення від 31 березня 2020 року - за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці у 1-му кварталі 2020 року та зразкове виконання робіт з благоустрою; заохочення від 30 червня 2020 року - за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці у 2-му кварталі 2020 року та зразкове виконання робіт з благоустрою.
З 10 серпня 2020 року по теперішній засуджений час відбуває покарання в Державній установі Криворізька виправна колонія (№80) - стягнень, заохочень не мав. Згідно характеристики та поквартального оцінювання поведінки - засуджений ОСОБА_8 до праці не залучався, але виконує роботи з благоустрою, характеризується задовільно. Оцінка ступеню виправлення засудженого ОСОБА_8 , згідно Витягу з протоколу №31 від 27 серпня 2020 року - стає на шлях виправлення.

На час звернення з клопотанням про умовно - достроково звільнення засуджений ОСОБА_8 відбув 2/3 призначеного судом покарання і має правові підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Таким чином, із вищенаведеного можна дійти висновку, що після приведення вироку РФ у відповідність вимогам законодавству України та за час відбування засудженим покарання у виправних установах на території України, ОСОБА_8 неодноразово відзначався адміністрацією виправних закладів, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, має З заохочення, під час відбування покарання у виправних закладах України - засуджений жодного стягнення не мав, що підтверджується наявною в матеріалах особової справи довідкою про заохочення та стягнення, а також витягами з наказів державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засудженого ОСОБА_8 , що є в особовій справі останнього. Щодо стягнень, які застосовувалися до засудженого під час відбування ним покарання в Російській Федерації, то колегія суддів враховує той факт. Що вони погашені у встановленому законом порядку, а також, приймає до уваги пояснення засудженого, надані ним в ході судового засіданні в суді апеляційної інстанції, згідно яких за час відбування засудженим покарання на території РФ до нього, як до громадянина України, упереджено ставилась адміністрація виправної установи з огляду загострену на політичну ситуацію між Росією та Україною та всі накладені стягнення були не за порушення трудового розпорядку чи обов`язків, а за зовнішній вигляд засудженого, який в силу понаднормового робочого графіку не встигав доглядати за зовнішнім виглядом та своїм робочим одягом.
Окрім цього, колегія суддів при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання враховує, що засуджений цінить соціально корисні зв`язки, підгримує з рідними зв`язки шляхом листування, отримує передачі, провину у скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється, намагається своїм відношенням до праці та робіт з благоустрою установи спокутувати свою вину за вчинений злочин.
Поміж іншого, колегія суддів окрім поведінки засудженого за час відбування покарання та його ставлення до праці, враховує також, його стан здоров`я, а саме, наявність хронічного захворювання бронхіальної астми, перебування на диспансерному обліку, інвалідність III групи, що підтверджується медичною довідкою долученої до клопотання про умовно дострокове звільнення.
Тож, за таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що засуджений за час відбування покарання на території України своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення, зробив для себе відповідні висновки щодо вчиненого злочину, розкаявся, зможе соціально адаптуватися після умовно-дострокового звільнення та продовжити своє виправлення за межами виправної установи, а тому, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 81 КК України та звільнити останнього умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
Керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання задовольнити.
Звільнити умовно-достроково від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_8 на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 7 днів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4