Справа № 362/933/21
Провадження № 1-кп/362/436/21
ВИРОК
18.03.2021 м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
02 січня 2021 року близько 03 год. 00 хв. (більш точного часу встановити не можливо), ОСОБА_5 проходив по вулиці Київській в с. Багрин Васильківського району Київської області, де поряд з домоволодінням № 8 помітив припаркований автомобіль марки «CHRYSLER» д.н.з. НОМЕР_1 , власником та фактичним користувачем якого є ОСОБА_6 .
У цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та, реалізуючи його, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок іншої особи, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_5 смикнув за ручку відкриття дверцят з правої водійської сторони, яка була не зачинена, та проник всередину автомобіля, звідки викрав пластиковий кейс «King Roy» синього кольору, в середині якого знаходився ручний інструмент з металу, вартість якого становить 1156,80 грн. та буксирувальний трос ТР-209-5-1, вартість якого становить 186,33 грн., які належать ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 1343,13 грн.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
За умовами вказаної угоди про визнання винуватості, враховуючи те, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, сторони погодилися на призначення йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання зі встановленням іспитового терміну 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації по зміну місця проживання.
Окрім того, додаткового покласти на ОСОБА_5 обов`язок, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, пояснив, що в обвинувальному акті описано вірно всі обставини, за яких він здійснив викрадення речей з автомобіля, у вчиненому щиро розкаюється, шкоду потерпілому відшкодував речі повернув.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь . Також обвинувачений в повній мірі розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України ; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим , вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим.
Захисник не заперечував проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості.
Як вбачається із письмової згоди, доданої до вказаного клопотання, потерпілий ОСОБА_6 не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором. Претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право зокрема затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі пояснень обвинуваченого, прокурора суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, умови угоди відповідають вимогам КПК України, а саме: угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення ними угоди. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому; характер і тяжкість обвинуваченн я.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, зокрема вона містить беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
З огляду на викладене, а також те, що умови угоди відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси потерпілого чи інших осіб; укладення угоди було добровільним ; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні всі фактичні підстави для визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 витрати, пов`язані із залученням експерта, а саме:1307,60 грн. за дактилоскопічну експертизу та 653,80 грн. за товарознавчу експертизу, а разом 1961,4 грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувалися.
Керуючись ст. ст. 100, ст. 314, ст. 374, ст. ст. 468-469, ст. ст. 472-475 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання і встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації по зміну місця проживання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази трос буксирувальний та пластиковий кейс синього кольору «King Roy» з металевим ручним інструментом, віддані під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в його повному володінні, користуванні і розпорядженні.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 40 (сорок) копійок на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1