Справа № 646/5333/19
№ провадження 1-кп/646/269/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2021року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого- ОСОБА_8
розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001582 від 24.06.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новошахтинськ, Ростовської області, Російської Федерації, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
23 червня 2019 року, приблизно, о 17 години 00 хвилин, ОСОБА_8 знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своїм сусідом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у нього виник конфлікт на ґрунті раніше складених неприязних стосунків. В ході конфлікту у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з мотивів особистих неприязних стосунків із потерпілим ОСОБА_7 , з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, наніс один удар ногою в область обличчя зліва, спричинивши при цьому останньому синці та садна на обличчі з набряком м`яких тканин, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-893/2019 від 25.07.2019, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше як 3 тижні (відповідно до п.п.2.3.2. «б»,2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказ №6 від 17.01.1995 МОЗ України»)
Відповідно до ч.1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що не вчиняв кримінального правопорушення та надав наступні свідчення: 23 червня 2019 року зранку і до приблизно 20:00 відпочивав на Безлюдівському озері, де його бачили його знайомі, зокрема ОСОБА_9 . Про обставини нанесення тілесних ушкоджень йому стало відомо зі слів його знайомих, близько 21:00 того ж дня.

Допитаний потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав наступні свідчення: 23 червня 2019 року приблизно о 17 годині він був на подвір`ї свого будинку та коли залаяла собака він побачив ОСОБА_8 , який розкидав палиці, заявивши, що це його подвір`я. Через деякий час нахилившись щоб зібрати розкидані палиці ОСОБА_8 наніс йому ногою в обличчя удар від якого він втратив свідомість. Також зазначає, що свідками цих подій були його малолітній онук ОСОБА_10 , який перебував у будинку та його дружина ОСОБА_11 , яка знаходилась на подвір`ї та в подальшому викликала швидку допомогу та поліцію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_7 , пояснила, що 23.06.2019 року приблизно о 16 годині вона була на літній кухні, а чоловік порався на подвір`ї, коли залаяла собака її чоловік пішов подивитися, що трапилось, а вона вийшла за ним. Там вони побачили їх сусіда ОСОБА_8 , який розкидавав гілки, які напередодні її чоловік спиляв на їх території. На запитання її чоловіка- ОСОБА_7 що ОСОБА_8 робить, він відповів, що прибирає палиці з його території. Свідок ОСОБА_11 попросила заспокоїтися чоловіка та піти додому, бо раніше у них з сусідом ОСОБА_8 вже були подібні конфлікті ситуації з приводу територій їх домоволодінь. Після цього, приблизно через 10-15 хвилин ОСОБА_7 пішов складати ці палиці і знову почала лаяти собака, вийшовши на вулицю свідок ОСОБА_11 побачила як ОСОБА_8 вдарив ногою по обличчю ОСОБА_7 та від цього удару він впав на землю та з його обличчя пішла кров, потім він відштовхнув її та від поштовху вона також впала на землю на гілки, а ОСОБА_8 втік. Вона викликала швидку допомогу та поліцію. Від отриманих травм її чоловік 4 дні перебував у лікарні.

Допитаний в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_10 , в присутності законного представника та педагога, пояснив, що влітку 2019 року в післяобідній час він був у будинку за адресою: АДРЕСА_3 та почув шум зовні та у зв`язку з тим, що з кімнати де він був не видно нічого було він перейшов у іншу кімнату та через вікно побачив, що його дідусь нагнувся для того, щоб зібрати гулки, а їх сусід дядя Вітя вдарив його ногою по обличчю. Після цього підбігла бабуся і сусід відштовхнув її та вона впала на землю, а сусід втік. Після цього він повернувся до кімнати та подзвонив своїй матері, і через деякий час приїхала швидка допомога та поліція. В судовому засіданні малолітній свідок впізнав у обвинуваченому ОСОБА_8 сусіда, який і завдав тілесних ушкоджень його діду за вищевказаних обставин.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що влітку 2019 року приблизно о 16 годині, він з напарником прибули за викликом з приводу нанесення тілесних ушкоджень. Їх зустріла дружина потерпілого, яка провела їх до першої кімнати будинку, де на дивані сидів її чоловік у якого була сильна гематома з лівої сторони обличчя. Зі слів потерпілого, йому стало відомо, що тілесні ушкодження він отримав у ході конфлікту через спиляні гілки дерева. Він з напарником прийняли заяву про кримінальне правопорушення, отримали пояснення та намагалися поспілкуватися з сусідом, але двері їм ніхто не відчинив. Потерпілого госпіталізували до лікарні.

За клопотанням обвинуваченого в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_13 , який повідомив, що 23 червня 2019 року приблизно о 13 годині приїхав з дружиною та дитиною відпочивати на «Безлюдівку» та був там приблизно до 20 години. Він періодично бачив та спілкувався з обвинуваченим- ОСОБА_8 з приводу того, що в той день на поверхню озера виявлено труп. Також зазначає, що обвинувачений був на велосипеді та поїхав раніше них з Безлюдівки, бо збирався піти дощ, це було приблизно о 18-19 годині.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 03.06.2019 та ілюстраціями до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 під час слідчого експерименту, докладно розповіла про обставини та механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 23.06.2019 близько 17-00 години і описала дії обвинуваченого ОСОБА_8 (а.с.70-74).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 05.06.2019 та ілюстраціями до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 , в присутності свого законного представника ОСОБА_14 під час слідчого експерименту, докладно розповів про обставини та механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 23.06.2019 близько 17-00 години і описав дії обвинуваченого ОСОБА_8 (а.с.75-79).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.07.2019 та ілюстраціями до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 під час слідчого експерименту, докладно розповів про обставини та механізм отримання їм тілесних ушкоджень 23.06.2019 близько 17-00 години і описав дії обвинуваченого ОСОБА_8 (а.с.81-85).
Згідно висновків експерта №09-837/2019 та №09-893/2019 встановлено, що у гр-на ОСОБА_7 мали місце синці та садна на обличчі с набряком м`яких тканин, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, синці за механізмом удара-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання за 1-3 доби до проведення огляду.
За ступенем тяжкості синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів (відповідно до п.п.2.3.2.«б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення степеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказ № 6 від 17.01.1995 poky МОЗ України»)».
При консультативному вивченні цифрових рентгенограм від 27.06.2019р. на ім`я ОСОБА_7 кістково-травматичних ушкоджень кісток носу, не виявлено.
Тілесні ушкодження отримані ОСОБА_7 могли утворитися за обставинами та механізмом, на які він вказує в протоколі допиту від 03.07.2019р. та в протоколі слідчого експерименту від 08.07.2019р. за його участю.
Крім того, згідно даним медичної документації у гр-на ОСОБА_7 мала місто ЗЧМТ, струс головного мозку, який утворився від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом удара або удара-стиснення не пізніш 23.06.2019 року.
За ступенем тяжкості ЗЧМТ, струс головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше як 3 тижні (21 день), (згідно п.п.2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення степеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказ № 6 від 17.01.1995 poky МОЗ України»)».
Згідно повідомлення начальника Харківського регіонального центру з гідрометеорології ОСОБА_15 від 12.05.2019 року, встановлено, що згідно даних метеостанції Харків, що є репрезентативною для АДРЕСА_4 з 09 год 00 хв. по 21 год. 00 хв. спостерігалась мінлива хмарність, опадів не було, вітер східний 2-5 м/с.

Тому суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_13 та обвинуваченого і вважає, що це є лише способом уникнути кримінальної відповідальності. Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 не весь час перебував в полі зору свідка ОСОБА_13 та міг покинути місце відпочинку на Безлюдівському озері раніше.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного кримінального правопорушення повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі « Федорченко та Лозенко проти України»).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Невизнання вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд розцінює як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності та спростовується показами потерпілого, свідків, та іншими дослідженими доказами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопрушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень".
Згідно частини 1 статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді старшого інспектора Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_16 від 11.09.2019 року, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середня та оцінка небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має середній рівень. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо та не становити небезпеку для суспільства.
Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_17 вчинив кримінальний проступок.
Обставин, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новошахтинськ, Ростовської області, Російської Федерації, громадянин України, українець, с середньою-спеціальною освітою, розлучений, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий..
Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, стан здоров`я обвинуваченого, його похилий вік, заборону призначення покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі для осіб, які досягли пенсійного віку, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, дані досудової доповіді у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, необхідно призначити покарання в межах санкцій статті у вигляді штрафу.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.100, 124, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень, 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1