Провадження № 1-кс/293/25/2021
УХВАЛА
Іменем України
19 березня 2021 рокусмт Черняхів

Слідчий суддя Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів заяву слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід від 03.03.2021 у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Житомирської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11.03.2021 суд поставновив передати заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у справі № 295/15048/20 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Житомирської місцевої прокуратури у зв`язку із невнесенням відомостей до ЄРДР для розгляду в Черняхівський районний суд Житомирської області.

17.03.2021 року до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшла заява судді Житомирського районного суду Житомирської області від 03.03.2021 про самовідвід судді ОСОБА_3 у справі № 295/15048/20.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддя ОСОБА_3 , зазначає, що на адресу Житомирсьокго районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Житомирської місцевої прокуратури у зв`язку із невнесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою стосовно прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_6 , суддів Вінницького апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яку в порядку автоматичного розподілу передано слідчому судді ОСОБА_3 до розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_3 у поданій заяві зазначає, що з метою уникнення сумнівів в об`єктивному та неупередженому розгляді скарги, з врахуванням положень ст. 75 КПК, вважає за необхідне заявити самовідвід, оскільки ним у справі № 278/338/19 винесено рішення, явим відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_10 до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про визнання незаконним строкового договору, скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, стягнення заборгованості по заробітній платі та за час вимушеного прогулу і моральної шкоди. Вказане рішення було оскаржене ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції.

Крім того,вказує, що у справі № 296/6403/19 вирішувалось питання даного громадянина щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно судді ОСОБА_3 .

Враховуючи існування вказаних обставин, з метою уникнення сумнівів в неупередженості і об`єктивності суду, суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід.

Скаржник ОСОБА_4 , прокурор та слідчий суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлялись належним чином, про що свідчить телефонограми в матеріалах справи та витяг з електронної пошти (а.с. 102,104,105).
Суддя ОСОБА_3 у заяві про самовідвід просив вирішувати питання відводу без його участі.
Дослідивши заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 та окремі матеріали скарги ОСОБА_4 суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Підстави для відводу судді визначені нормами статей 75-76 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії").

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Вештайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28.10.1998, п.45).

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку у демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).
Так, у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», Європейський суд з прав людини вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (заява № 17056/06, § 98).
19.05.2006 року Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23 схвалено Бангалорські принципи поведінки суддів, які мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів. Так, п. 1.1. Бангалорських принципів закріплено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Другим стандартом етичної поведінки суддів Бангалорськими принципами визначено принцип об`єктивності, який є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Згідно з п. 2.5. Бангалорських принципів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
З огляду на зміст заяви про самовідвід від 03.03.2021, а також з метою запобігання можливих звинувачень в подальшому у необ`єктивному розгляді справи, упередженості та заінтересованості в результатах розгляду скарги, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі 295/15048/20 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Житомирської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .
Відповідно до ст.81 ч.1 КПК України у разі заявлення відводу (самовідводу) судді, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ст.35 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 35, 75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Заяву слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі 295/15048/20 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Житомирської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.
Справу № 295/15048/20 передати до Житомирського районного суду Житомирської області для визначення у порядку ст. 35 КПК України іншого судді для подальшого розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1