Справа № 346/5404/20
Провадження № 1-кп/346/309/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, депутатом та інвалідом не являється, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зокрема кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 296 КК України.
Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин. 06 вересня 2020 року близько 03:30 год., потерпілий ОСОБА_6 , спільно із своїми знайомими ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , перебували на святкуванні весілля, яке проходило в с. Мишин, Коломийського району. Під час святкування даного весілля, безпосередньо на території господарства, де проходило весілля, до вищевказаних осіб підійшов обвинувачений ОСОБА_4 , та безпричинно з хуліганських спонукань вступив в конфлікт із ОСОБА_7 , у який в подальшому втрутився ОСОБА_6 та намагався припинити його. В ході даного конфлікту, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, у громадському місці з хуліганських спонукань наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар кулаком руки в область щелепи, від чого потерпілий втратив свідомість та отримав тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю та беззастежно підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Щиро кається, більше такого вчиняти не буде.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 296 КК України, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; він не працює; неодружений, раніше несудимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, характеризується позитивно за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1