н/п 1-кс/766/1209/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам Німеччина, українця, громадянина України, який працює директором ТОВ «Калинівський м`ясопродукт», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого та покласти на нього виконання обов`язків, а саме:
- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання слідчому свої документи, що дають право на виїзд з України.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 09.09.2020 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2020 близько 19.15 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Audi A3 р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», яка є другорядною, зі сторони м. Олешки Херсонської області у напрямку м. Мелітополь Запорізької області, порушуючи вимоги п.п. 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та не урахував дорожню обстановку, у порушення вимог п.п. 16.11 та 16.3 Правил дорожнього руху України при здійснені виїзду на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, а саме автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» та автодороги М-17 «Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч», всупереч вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та таблички до дорожнього знаку 7.8 «Напрямок головної дороги» розділу 33 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по автодорозі М-17 «Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч», яка є головною, з боку с. Великі Копані Олешківського району у напрямку м. Олешки Херсонської області, в результаті чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем.
Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від заподіяних травм ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у лікарняному закладі.
Вказані наслідки знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм автомобіля Audi A3 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України, а саме:
- п. 2.3. б), згідно з яким, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.1., згідно з яким, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 16.11., згідно з яким, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;
- п. 16.3., згідно з яким, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів;
- дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та таблички до дорожнього знаку 7.8 «Напрямок головної дороги» розділу 33 Правил дорожнього руху.
Вказані дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.09.2020; висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 №1234 від 01.10.2020; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №20-682 від 21.01.2021; висновком судової експертизи обставин та механізму зіткнення №20-842 від 21.01.2021.
Наявні відомості про особу ОСОБА_4 , та характер вчинення ним кримінального правопорушення, підозра у вчиненні якого обґрунтована вагомими доказами, вказують на існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що в разі не обрання відносно нього запобіжного заходу домашнього арешту, підозрюваний переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керування транспортним засобом на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому з метою уникнення відповідальності може вільно залишити місце проживання, та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він зареєстрований та фактично проживає на території іншої області.
Крім того, ОСОБА_4 впродовж 2018-2019 років чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.
Прокурор на судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Підозрюваний пояснив, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у квартирі дружини за адресою: АДРЕСА_2 разом з нею та двома неповнолітніми дітьми. Працює директором ТОВ «Калинівський м`ясопродукт». Визнає свою причетність до злочину, в якому підозрюється. Просив застосувати до нього домашній арешт лише в нічний час, оскільки він має працювати та утримувати свою родину.
Захисник також просив застосувати до його підзахисного домашній арешт в нічний час, а саме з 22.00 год. до 06.00 год., оскільки ОСОБА_4 офіційно працевлаштований і має працювати задля того, щоб утримувати свою родину та відшкодувати шкоду, яка спричинена злочином. Так, на даний час підозрюваний частково відшкодував шкоду, оскільки щомісяця виплачує таке певну суму збитків. Також просив врахувати, що ОСОБА_8 має родину, постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно ч.1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний періоддоби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Слідчим суддею встановлено, що 02.02.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.09.2020; висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 №1234 від 01.10.2020; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №20-682 від 21.01.2021; висновком судової експертизи обставин та механізму зіткнення №20-842 від 21.01.2021.
З досліджених слідчим суддею матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив загибель людини та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, проживає на території іншої області, і з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожуватиме у разі визнання винним, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальною відповідальності.

Вказані обставини є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Разом з тим, запропонований прокурором запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , до підозрюваного застосований бути не може. Так, слідчому судді не надано доказів того, що підозрюваний дійсно проживає за вказаною адресою. Крім того, прокурором не надано і доказів згоди власника вказаного житла на проживання в ньому підозрюваного. Долучена до матеріалів клопотання довідка про склад сім`ї містить відомості лише щодо місця реєстрації та проживання дружини підозрюваного та його дітей, а не його самого. Що стосується побутової характеристики на ОСОБА_4 , то вона надана неуповноваженою особою, а саме конс`єржем підїзду.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. На погляд слідчого судді, вказаний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Керуючись ст.ст. 131,132, 176-179, 181 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України строком до 02.04.2021 року, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 12.02.2021 року о 10.00 год.

Слідчий суддяОСОБА_1