Справа 127/8766/21
Провадження 1-кс/127/3893/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Янгіюль, Ташкентська область, Узбекистан, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч. 3 ст. 187 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором, яке мотивує тим, що в неї в провадженні перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 12.01.2021, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 297 КК України, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що в листопаді 2016 року ОСОБА_3 спільно зі своїми знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали у нежитловому будинку АДРЕСА_2 , де за усною домовленістю із власником домоволодіння ОСОБА_6 виконували ремонтні та будівельні роботи.

У вечірню пору доби в один із днів листопада 2016 року (точні дату та час досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у одній із кімнат вищевказаного будинку, де вживали спиртні напої.

У подальшому, ОСОБА_4 залишив ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в зазначеній кімнаті, а сам піднявся на другий поверх будинку, де ліг відпочивати. В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на позбавлення життя останнього.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , діючи умисно, будучи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, взяв до рук побутовий ніж, та з прикладанням фізичної сили в невстановленій черговості наніс цим ножем удари ОСОБА_5 в область грудної клітки спереду в кількості близько семи (точну кількість слідством не встановлено), а також один удар у вказану область ззаду. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 впав на підлогу та через нетривалий час помер на місці.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Крім того, після того, як за вищевказаних обставин ОСОБА_3 заподіяв смерть ОСОБА_5 , тіло якого лежало в одній із кімнат нежитлового будинку АДРЕСА_2 , до вказаної кімнати увійшов ОСОБА_4 , який побачив місце події та з розмови із ОСОБА_3 зрозумів, що ОСОБА_5 помер.

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення наруги над тілом ОСОБА_5 . Усвідомлюючи, що про смерть ОСОБА_5 відомо ОСОБА_4 та розуміючи, що такі самостійно реалізувати свій умисел він не зможе, ОСОБА_3 усно домовився із ОСОБА_4 про спільне вчинення наруги над тілом та вони таким чином вступили у попередню змову між собою.

Далі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи умисно, спільно, опираючись на дії один одного, свідомо нехтуючи нормами суспільної моралі в частині шанобливого ставлення до померлих, не вживши заходів до поховання тіла ОСОБА_5 згідно встановлених традицій суспільства, в порушення вимог ст. 6, 26 Закону України «Про поховання та похоронну справу» порушуючи право людини на поховання її тіла і належне ставлення до тіла після смерті, зневажаючи тим самим пам`ять про померлу людину, почали реалізовувати вищевказану злочинну змову.

Так, в ту ж ніч, коли настала смерть ОСОБА_5 , в один із днів листопада 2016 року (точні дату та час досудовим слідством не встановлено), скориставшись наявністю на території вищевказаного домоволодіння траншеї, викопаної навколо гаражного приміщення, ОСОБА_4 узяв лопату та почав поглиблювати зазначену траншею, прокопавши понад метр в глибину.

В цей час ОСОБА_3 загорнув тіло ОСОБА_5 у ковдру та зняв з нього верхній одяг, шапку та взуття, після чого допомагав ОСОБА_4 поглиблювати траншею іншою лопатою. Далі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно винесли тіло ОСОБА_5 в ковдрі до викопаної ями та викинули його туди, після чого лопатами засипали тіло ґрунтом.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, - наруга над тілом померлого, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Янгіюль, Ташкентська область, Узбекистан, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч. 3 ст. 187 КК України

14.01.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 297 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.2021 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 14.04.2021.

Таким чином строк обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою спливає 14.04.2021, однак завершити досудове слідство до вищевказаного терміну не представляється можливим, оскільки для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, необхідно всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини вчинення підозрюваними дій, які інкримінуються їм як злочинні та їм надати належну правову оцінку.

Постановою керівника Вінницької місцевої прокуратури від 04.03.2021 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 12.01.2021, за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 297 КК України, до трьох місяців, тобто до 14.04.2021;

Вина підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_3 , про вчинене кримінальне правопорушення ;

- Протоколом огляду місця події від 12.01.2021;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.01.2021;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 12.01.2021;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.01.2021;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.01.2021;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.01.2021;

- Протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_4 від 13.01.2021;

- Протоколом огляду трупа від 13.01.2021;

- Іншими матеріалами кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Беручи до уваги особу ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 297 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, вік підозрюваного, його матеріальний стан, відсутність місця роботи та джерел доходу, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 297 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а також наявність ризиків, які продовжуються існувати, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_3 усвідомлюючи міру покарання, яке йому загрожує може переховуватись як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи у суді; незаконно впливати на та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_3 перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків з метою зміни їх показань під час досудового слідства, оскільки у матеріалах кримінального провадження наявні їх анкетні відомості; можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_3 перебуваючи на волі може вчинити інші злочини. Крім того, на даний час ОСОБА_3 ніде не працює, вагомих соціально стримуючих факторів немає, будь-яке джерело доходів відсутнє; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує.

Запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не представляється можливим. Застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_3 не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним вище ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, відсутність соціально стримуючих факторів. Тому у даному конкретному випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільними і саме продовження тримання під вартою може запобігти зазначеним у клопотання ризикам.

Також, слід зазначити Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру.

Оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , скоєний із застосування насильства, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилася, про день, час та місце розгляду клопотання була повідомлена завчасно та належним чином, про причини неприбуття суд не повідомила.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_3 на теперішній час не оголошений у міжнародний розшук, оскільки належні та допустимі докази в підтвердження цього відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є присутність учасників кримінального провадження сторони обвинувачення та сторони захисту, або перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим всупереч вищевказаній нормі закону не було доставлено у судове засідання підозрюваного ОСОБА_3 , тому враховуючи вище вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 183, 186, 193 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя