Дата документу 15.04.2021 Справа № 334/154/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/154/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/253/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ( ОСОБА_6 ) адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000031 від 06 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задоволено та накладено арешт на автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений в ході проведення огляду 11 лютого 2021 року, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

представника власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвоката ОСОБА_7 .

Представник власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000031 від 06 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задоволено та накладено арешт на автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений в ході проведення огляду 11 лютого 2021 року, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим можливо накласти арешт на автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представник власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та зняти арешт з автомобіля DAEWOO SENS, державний номер НОМЕР_1 , що на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що у вступній та мотивувальній частині ухвали зазначено, що 15 лютого 2021 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про проведення огляду у кримінальному провадженні від 06 січня 2021 року, при цьому у резолютивній частині ухвали суд постановляє накласти арешт на майно.

До того ж, вищезазначене клопотання про проведення огляду від 06 січня 2021 року в матеріалах справи № 334/154/21 відсутнє.

Зі змісту ухвали суду вбачається, що слідчим було зазначено, що 27 грудня 2020 року невстановлений водій, керуючи автомобілем DAEWOO SENS, державний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул.Патріотичної зі сторони вул.Гагаріна в напрямку бул.Центрального в м.Запоріжжі, в районі буд.57 скоїв наїзд на велосипедистку ОСОБА_10 .

З протоколу допиту потерпілої особи, який є в матеріалах справи, вбачається, що потерпіла зазначає, що наїзд на неї (тобто ДТП) сталася 09 січня 2021 року, на відміну зазначених даних слідчого, який вказує дату наїзду 27 грудня 2020 року.

Слідчий вказує, на те, що водій невстановлений. Однак, з матеріалів справи, з постанови про визнання в якості речового доказу, той самий слідчий ОСОБА_8 зазначає ПІБ водія - ОСОБА_11 , до того ж, на титульній сторінці справи суд зазначає «за участі водія ОСОБА_11 ». Тобто дані, зазначені в процесуальних документах, складених слідчим ОСОБА_8 , не співпадають та суперечать один одному. Суд першої інстанції не звертає на це уваги.

Також, слідчий вказує конкретне місце скоєння наїзду на велосипедистку, однак при цьому в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б засвідчували факт вчинення ДТП (протокол про адміністративне правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення, протокол огляду місця події, схема місця ДТП тощо). Постає питання, якими доказами підтверджено міркування слідчого, що не викликали жодних сумнівів у суду.

Крім того, слідчий вказує та кваліфікує вигадану ситуацію, що не має жодних підтверджень, як дорожньо-транспортна пригода. На підставі чого подію, описану нібито потерпілою, слідчий кваліфікує як ДТП, а суд приймає як доведений факт, невідомо.

Апелянт зазначає, що в ухвалі слідчим суддею зазначено й те, що внаслідок ДТП велосипедист отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ноги та самостійно у подальшому звернулася до лікарні.

В матеріалах справи відсутні будь-які медичні довідки, експертні висновки, й інші докази, які могли б свідчити про наявність у ОСОБА_10 ушкоджень, встановленого діагнозу, дати отримання ушкоджень, спосіб отримання травм. Тобто відсутній факт підтвердження наслідків, й в подальшому причинно-наслідкового зв`язку. Суд при цьому приймає як обґрунтований та доведений факт міркування та припущення слідчого щодо встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , дати та причини їх отримання.

Також, в матеріалах справи, а саме в протоколі допиту потерпілого, ОСОБА_10 зазначено, що вона 09 січня 2021 року (в день наїзду на неї) звернулася самостійно до лікарні, де їй встановили діагноз - перелом ноги. Також потерпіла зазначає, що не повідомляла лікарям про те, що отримала ушкодження внаслідок ДТП. Тобто, об`єктивні причини отримання нею травми не встановлені і ґрунтуються лише на суперечливих показаннях потерпілої (які не збігаються з даними слідчого про дату вчинення ДТП 27 грудня 2020 року).

Крім того, апелянт звертає увагу на хронологію подій, а саме:

05 січня 2021 року постраждала ОСОБА_10 звернулася до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом ДТП за її участі та автомобіля DAEWOO SENS, державний номер НОМЕР_1 , а також залучення її в якості потерпілої у кримінальному провадженні.

06 січня 2021 року - слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 було внесено відомості до ЄРДР під №0000031 за фактом вказаного ДТП.

09 січня 2021 року було скоєно наїзд на постраждалу ОСОБА_10 , як вбачається із протоколу допиту потерпілого, підписаного нею власноруч.

Того ж дня, 09 січня 2021 року нібито потерпілій ОСОБА_10 лікарями було поставлено діагноз - перелом ноги (проте відсутній будь-який доказ на підтвердження цього факту).

Тобто, з вищезазначених фактів з ухвали суду випливає, що звернення ОСОБА_10 із заявою та внесення відомостей до ЄРДР слідчим по факту ДТП передувало самому ДТП. Виходячи з цього, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між подією та наслідками. Наслідки не можуть передувати події. На цей факт суд також не звернув уваги та сприйняв подібні зазначення слідчого як змістовне обґрунтування свого клопотання. Крім того, навіть у разі підтвердження факту отримання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, за наявними даними у кримінальному провадженні неможливо встановити, що вони були отримані внаслідок ДТП за участі автомобіля DAEWOO SENS, державний номер НОМЕР_3 .

Окрім того, з показань потерпілої ОСОБА_10 , що зафіксовані слідчим в протоколі допиту потерпілого, свідком ДТП була особа на ім`я ОСОБА_12 . Однак, слідчим не було проведено допит цього свідка, протокол про допит цього свідка в матеріалах справи відсутній.

Допит власника автомобіля проведено не було.

У тексті ухвали суду визначено, що для накладення арешту на автомобіль достатньо доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, й необхідно накласти арешт. Дане твердження суду викликає достатні сумніви.

Також в ухвалі суду зазначено, що клопотання слідчого оформлено відповідно до ст.171 КПК України. Однак, в матеріалах справи взагалі відсутнє таке клопотання на яке посилається суд в описовій частині (клопотання про арешт від 06 січня 2021 року).

Суд першої інстанції в ухвалі зазначає, що при зверненні із клопотанням слідчого доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Однак, таке твердження суду ґрунтується виключно на міркуваннях слідчого та при відсутності будь-яких доказів такого правопорушення в матеріалах справи.

Апелянт вказує на неспіврозмірність накладеного арешту, чим права власника автомобіля значно обмежені в частині користування автомобілем, оскільки в межах карантинних заходів перевезення пасажирів в громадському транспорті обмежені, а у власника автомобіля є систематична необхідність в перевезенні своєї неповнолітньої дитини до навчального закладу й в користуванні власним майном за особистими потребами.

Більше того, суд також в ухвалі зазначає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, й що транспортний засіб зберігає на собі сліди ДТП. Проте, доказів, що підтверджують наявність та фіксування ДТП, немає, тим паче, немає жодних підтверджень факту наявності слідів ДТП в матеріалах справи.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі суду зазначає, що при розгляді справи була неявка всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи. Проте, апелянт - власник майна - ОСОБА_6 не отримував жодних викликів до суду та не був повідомлений про місце, день та час розгляду клопотання, чим фактично був позбавлений можливості брати участь у судовому розгляді клопотання слідчого та подати свої заперечення. Вказані наслідки призвели до неповноти судового розгляду у суді першої інстанції, так як судом не були дослідженні усі докази та не встановлені обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

В матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження повідомлення сторін по справі про її розгляд. Проте, в матеріалах справи є заява слідчого ОСОБА_8 від 12 лютого 2021 року, в якій він просить суд розглянути клопотання без його участі та без участі осіб, у володінні яких знаходиться зазначене майно. При цьому, ОСОБА_8 на момент подачі такої заяви було відомо, що майно знаходиться на території майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, оскільки 11 лютого 2021 року автомобіль було вилучено, про що складено відповідний протокол самим ОСОБА_8 . До того ж, відсутні правові підстави для перешкоджання слідчим у присутності при судовому розгляді справи сторонам, які мають законне право брати участь у судових засіданням суду.

Судом першої інстанції було порушено вимогу ст.173 КПК України, де передбачено, що у разі відсутності власника майна, на яке накладено арешт, копія ухвали надсилається власнику майна не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвала про накладення арешту була постановлена 15 лютого 2021 року, й при ознайомленні з матеріалами справи, власнику майна став відомий текст ухвали про арешт, більше того, в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження направлення власнику майна копії ухвали суду, окрім супроводжувального листа, який не є доказом поштового відправлення. Тому, власнику майна - ОСОБА_6 тільки 18 лютого 2021 року помічником слідчого судді ОСОБА_1 було особисто вручено ухвалу про арешт майна, під час ознайомлення з матеріалами справи, про що свідчить підпис ОСОБА_6 із зазначенням дати отримання такої ухвали. Неповідомлення власника (який не є стороною у кримінальному провадженні) щодо судового розгляду питання про арешт його майна та порушення його процесуального права на його вчасне повідомлення (не пізніше наступного робочого дня), свідчить про грубе порушення чинного законодавства та нехтування інституту права приватної власності.

Ухвала суду була винесена судом першої інстанції при неповноті доказової бази, що призвело до невірних висновків.

Окрім того, попри те, що в ухвалі зазначено, що суд розглядав клопотання слідчого про проведення огляду, який в матеріалах справи відсутній взагалі, однак в резолютивній частині суд зазначає, що він задовольняє клопотання слідчого про арешт від 06 січня 2021 року. Суд посилається в резолютивній частині ухвали на клопотання про арешт майна від 06 січня 2021 року, однак такого клопотання в матеріалах справи не міститься. З цього, вбачається, що суд задовольнив неіснуюче клопотання, яке відсутнє в матеріалах справи, порушуючи норми процесуального законодавства. В додаток до цього суд першої інстанції безпідставно, не врахувавши усі об`єктивні обставини, нехтуючи усіма невідповідностями, які містяться у матеріалах, поданих слідчим, прийняв рішення про накладення арешту на автомобіль.

Виходячи з того, що суд наклав арешт на майно, виходячи з клопотання слідчого про огляд майна, а клопотання про арешт, що міститься в матеріалах справи, не відповідає нормам ст.ст.171,173 КПК України, слід дійти висновку, що суд повинен був відмовити слідчому в накладені арешту на таке майно.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 27 грудня 2020 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, невстановлений водій, керуючи автомобілем «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул.Патріотичної зі сторони вул.Гагаріна в напрямку бул.Центрального в м.Запоріжжі, в районі буд.57, при виконанні маневру лівого повороту не надав перевагу в русі велосипедистці ОСОБА_10 , яка рухалась у зустрічному напрямку, в наслідок чого скоїв на неї наїзд.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому малогомілкової кістки лівої ноги та самостійно у подальшому звернулась до лікарні.

05 січня 2021 року постраждала ОСОБА_10 звернулась до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом ДТП за її участі та автомобіля «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також залучення її в якості потерпілої у кримінальному провадженні.

06 січня 2021 року, слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 було внесено відомості до ЄРДР під №0000031 за фактом вказаного ДТП, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

14 січня 2021 року слідчим суддею Ленінського районного суду м.Запоріжжя було надано дозвіл на проведення огляду автомобіля «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з можливістю його вилучення у власника.

11 лютого 2021 року слідчим ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 оглянуто автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вилучено на територію майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнєчний, 11.

11 лютого 2021 року слідчим ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000031, автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було визнано в якості речового доказу.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому на стадії досудового розслідування необхідно провести ряд судових експертиз, а саме експертизу технічного стану транспортного засобу та автотехнічну експертизу, для чого потрібен вказаний транспортний засіб.

Розгляд клопотання щодо накладення арешту на зазначений автомобіль має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює добування інших доказів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин, слідчий просить накласти арешт на автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання. Зі слів представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді апеляційної скарги та вважає за можливе розглядати цю скаргу без нього.

Враховуючи думку учасників процесу, а також те, що, згідно з положеннями кримінального процесуального законодавства, участь власника арештованого майна при апеляційному розгляді не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд буз участі власника майна ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді; представника власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчий ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, зі змісту якого убачається, що вилучене майно є речовим доказом у провадженні, та у подальшому на стадії досудового розслідування необхідно провести ряд судових експертиз, а саме: експертизу технічного стану транспортного засобу та автотехнічну експерту, для чого потрібен вказаний транспортний засіб. Накладення арешту на зазначений автомобіль, має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює здобуття інших доказів, вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин кримінального провадження.
Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту клопотання.
На підтвердження доводів клопотання слідчий надав витяг з ЄРДР за №0000031 від 06 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
З доданих до клопотання документів убачається, що 14 січня 2021 року слідчим суддею Ленінського районного суду м.Запоріжжя надано дозвіл на проведення огляду автомобіля «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з можливістю його вилучення у власника.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_6 .

11 лютого 2021 року слідчим ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 оглянуто автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вилучено на територію майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнєчний, 11.

Зберігання вказаного автомобілю здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

11 лютого 2021 року, слідчим ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000031, автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було визнано в якості речового доказу.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання (на які міститься посилання в ухвалі слідчого судді), є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказаний автомобіль зберіг на собі сліди вчиненого правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже це майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.
Доводи слідчого у клопотанні про те, що накладення вказаного арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання вказаним у клопотанні ризикам, є переконливими.
З доданих до клопотання матеріалів убачається, що після події, відомості про яку внесені до ЄРДР, вищевказаний автомобіль був переданий у користування іншій особі - свідку ОСОБА_13 , який у своїх показаннях зазначив, що до того як він почав користуватися автомобілем, на кузові автомобілю мали місце механічні пошкодження. Ремонтні роботи автомобілю свідок не проводив. До свідка цим автомобілем керував ОСОБА_14 .
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що надані слідчому судді матеріали вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України; потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на вилучене майно; без застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про які йдеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами цієї статті (абз.2 ч.10), з метою збереження речових доказів може бути накладено арешт і на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.
Слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у даному провадженні і наявні ризики зникнення, пошкодження, втрати цього майна тощо, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.
Те, що у вступній та на початку мотивувальної частини оскаржуваної ухвали йдеться про клопотання слідчого про проведення огляду у кримінальному провадженні (замість клопотання про накладення арешту) не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне безумовне скасування вказаного судового рішення, та може бути опискою, оскільки мотивувальна та резолютивна частини клопотання, а також матеріали провадження свідчать про те, що розглядалось клопотання саме про арешт майна, і саме це клопотання міститься в матеріалах провадження (а.п.3-4).
В свою чергу, описки чи помилки у судовому рішенні (якщо вони допущені), можуть бути виправлені в порядку, передбаченому ст.379 КПК України.
Твердження апелянта про недоведеність факту ДТП та її наслідків, а також про суперечливість наявних доказів є передчасними. Обставини, на які посилається апелянт, мають перевірятися в ході досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, у встановленому законом порядку.
Те, що в печатному тексті протоколу допиту потерпілої від 09 січня 2021 року зазначено, що і сама подія мала місце 09 січня 2021 року (на що звертає увагу апелянт), на думку колегії суддів, також може бути опискою, що в свою чергу не свідчить про необґрунтованість клопотання слідчого та про неправильність висновків слідчого судді, оскільки зі змісту вказаних показань потерпілої зрозуміло, що вони стосуються саме події, відомості про яку внесені до ЄРДР.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що додані до клопотання докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.184 КПК України, є безпідставними, оскільки вказане клопотання належним чином вмотивоване та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною статтею.
Обмеження права власності в даному випадку, на думку колегії суддів, співрозмірне завданням кримінального провадження.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що вищевказаний арешт накладений безпідставно, є непереконливими.
Те, що клопотання розглянуто у відсутність власника майна ОСОБА_6 , не завадило слідчому судді повно і всебічно з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, та ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Колегія суддів враховує і те, що при апеляційному розгляді ОСОБА_6 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте висновки слідчого судді ним та його представником не спростовані.
Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, та свої висновки належним чином вмотивував.
Наявні в матеріалах провадження відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що не накладення вказаного арешту може призвести до відчуження (продажу), зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, зазначений арешт необхідний задля забезпечення збереження речових доказів у даному провадженні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не вбачає.
Крім того, при апеляційному розгляді встановлено, що досудове розслідування завершене та обвинувальний акт щодо ОСОБА_11 направлений до суду, що підтверджується витягом з ЄРДР, наданим прокурором.
Тому, в подальшому питання щодо накладеного арешту має вирішувати суд першої інстанції у порядку, передбаченому законом.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000031 від 06 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задоволено та накладено арешт на автомобіль «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений в ході проведення огляду 11 лютого 2021 року, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4