Справа № 683/606/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів Хмельницької області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 09 лютого 2021 року близько 22 години, знаходячись у кухонній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з метою подальшого збагачення викрав із зовнішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_4 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 емітовану на ім`я останнього, яку в подальшому використав для незаконного заволодіння коштами ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 10 лютого 2021 року він, діючи з корисливих мотивів та з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, використовуючи викрадену ним банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 емітовану на ім`я ОСОБА_4 , та знаючи пін-код доступу до неї, через банкомат АТ «Ощадбанк», що по вул. Центральна,13/1 в с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області, о 01 годині 25 хвилин здійснив зняття готівки із вказаної банківської картки в сумі 500 грн. та о 01 годині 29 хвилин в сумі 1000 грн., тим самим умисно таємно викрав вказані грошові кошти, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 1500 грн.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, а саме у таємному викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, а також у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

09 березня 2021 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах: обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, примирився з потерпілим; обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди; обставини, які обтяжують покарання відсутні; сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 3 років обмеження волі, за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за

сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим сторони визначили ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України погодили звільнити його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, які згідно ст.12 цього ж Кодексу є кримінальними проступками. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечує.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому, враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_5 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно частково відшкодував завдану шкоду, відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчинених кримінальних проступків, з урахуванням особи винного, а також наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд дійшов висновку укладену між потерпілим і обвинуваченим угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі.

При звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України встановлюється іспитовий строк 1 рік, а також у відповідності до ст.76 КК України покладає на нього наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Укладену 09 березня 2021 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 емітовану на ім.»я ОСОБА_4 та грошові кошти в сумі 666 грн., які передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому;

- DVD-R диск із відеозаписом з камер спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6,7 статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: