УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року

м. Київ
провадження № 51-1427впс21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про направлення матеріалів кримінального провадження за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального провадження України (далі КК України), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшло вищезазначене клопотання, в якому захисник указує, що ухвалами слідчого судді Чернігівського апеляційного суду №№ 4625т, 4626т, 4627т від 29 вересня 2020 року надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль за особами: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами проведення якої було складено протокол. Однак, оскільки досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, яке знаходиться за адресою: вул. Симона Петлюри, 15, м. Київ, розгляд відповідних клопотань щодо негласних слідчих (розшукових) дій, відповідно до ст. 247 КПК України, на думку захисника, мав здійснюватися слідчим суддею Київського апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. У зв`язку з цим, захисник просить передати провадження до Київського апеляційного суду.
У судовому засіданні слідчий заперечив проти задоволення клопотання.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Як слідує зі змісту клопотання, захисник вважає, що слідчий суддя Чернігівського апеляційного суду розглянув клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій з порушенням правил територіальної підсудності, у зв`язку з чим він просить передати провадження до Київського апеляційного суду.
Однак відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, відповідне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду лише, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Таким чином, Верховний Суд не має повноважень передати з одного суду до іншого суду провадження, яке вже завершилося ухваленням відповідного рішення, як у цьому випадку.
У зв`язку з цим колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про направлення матеріалів кримінального провадження за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3