Справа № 347/1298/21
Провадження № 11-сс/4808/182/21
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчої судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку. Повернуто ОСОБА_7 його скаргу на бездіяльність посадових осіб Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області невідкладно зареєструвати подану ним 26.12.2020 року заяву про вчинення злочину до ЄРДР та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. В порядку дослідження доказів витребувати з Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та дослідити в апеляційному провадженні матеріали по заявах ОСОБА_7 від 26.12.2020 року за реєстр. 7027 та від 12.04.2021 №1649.

Вважає, що зазначена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам та з істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема вказує, що 26.12.2020 року він звернувся до Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про злочин за ознаками ч.2 ст. 190 КК України в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які зловживаючи довірою заволоділи належною його дружині, ОСОБА_11 , квартирою, в результаті чого винними особами його дружині було завдано значної шкоди. Проте, за вказаною заявою посадовими особами Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області належним чином перевірку проведено не було, відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР у визначений законом термін не внесено. З даного приводу 12.04.2021 він звернувся зі скаргою до Косівської окружної прокуратури, яку було направлено на розгляд начальнику Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області. Однак, відповідь на дану заяву йому так і не надано, у зв`язку з чим 25.06.2021 року його адвокат направив адвокатський запит начальнику Косівського ВП ГУНП про надання відповіді на його попередні заяви та ознайомлення з матеріалами справи за його заявами. Цього ж числа він отримав копії перевірочних матеріалів, з яких вбачається, що жодних дій, спрямованих на внесення відомостей за його заявою до ЄРДР та здійснення досудового слідства посадовими особами Косівського ВП ГУНП не вчинялося. Оскільки відповідь на його заяву він отримав 25.06.2021, отже включно до 05.07.2021 у нього було право звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування. При цьому, посилається на п.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», згідно якого при оскарженні бездіяльності обчислення строків оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії. Зважаючи на вказане, вважає, що слідчий суддя безпідставно відхилила клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності посадових осіб Косівського ВП ГУНП та повернуто його скаргу.

Скаржник ОСОБА_7 , його представник адвокат ОСОБА_8 та прокурор в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду належним чином повідомлені, про поважні причини неприбуття не повідомили, заяв про розгляд провадження за їх участю та про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не надходило.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності скаржника, його представника та прокурора.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий або прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 26.12.2020 року ОСОБА_7 звернувся до Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про злочин за ознаками передбаченими ч. 2 ст. 190 КК України в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які зловживаючи довірою заволоділи належній його дружині ОСОБА_11 квартирою, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 , в результаті чого їй було завдано значної шкоди.

Водночас слідчою суддею в судовому засіданні були досліджені, надані слідчим відділенням Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, перевірочні матеріали за скаргою ОСОБА_7 , згідно яких встановлено, що начальником Косівського ВП ГУНП Р.Запоточним 31.12.2020 року ОСОБА_7 надсилався лист за № 8555/108/53/01-2020 щодо результату розгляду заяви останнього.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що бездіяльність органів досудового розслідування має невизначено тривалий характер, оскільки зі змісту вищевказаної відповіді вбачається, що ОСОБА_7 було відмовлено у внесені відомостей до ЄРДР у зв`язку із відсутністю ознак кримінального правопорушення.

Крім того, слідчою суддею встановлено, що в перевірочних матеріалах скарги №2111 також є власноруч написана заява ОСОБА_7 датована 04.01.2021 року, в якій він просить начальника Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області внести його заяву, яка була зареєстрована в єдиному журналі обліку за номером 7027 до ЄРДР згідно ст. 214 КПК України.

При цьому з перевірочних матеріалів встановлено, що за результатами перевірки заяви ОСОБА_7 від 26.12.2020, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку 28.12.2020 року за №7027 складено відповідну довідку, в нижній частині якої міститься власноруч зроблена відмітка про отримання ОСОБА_7 відповіді про результати розгляду заяви 04.01.2021 року та його підпис.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які спростовують вищевказані доводи слідчого судді та свідчать про безпідставність висновків суду першої інстанції.

05.07.2021 року ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 26.12.2020 року та зобов`язання вчинити дії. Зокрема зазначив, що посадовими особами Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області належну перевірку за його заявою здійснено не було, а тому 12.04.2021 року він звернувся зі скаргою до Косівської окружної прокуратури, однак відповідь ним не була отримана. 25.06.2021 року його адвокатом було здійснено запит щодо результатів розгляду поданих ним заяв, на яку того ж числа ним було отримано відповідь з Косівського ВП ГУНП. А відтак вважав, що саме з 25.06.2021 року слід обчислювати десятиденний строк звернення до слідчого судді з скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування.

При цьому, в судовому засіданні захисник скаржника заявив клопотання про поновлення пропущеного строку. В обґрунтування причин поважності якого вказав, на відсутність будь якої інформації щодо результатів розгляду заяви від 26.12.2020 року.

Ухвалою слідчої судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку. Повернуто ОСОБА_7 його скаргу на бездіяльність посадових осіб Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії.

Своє рішення слідча суддя мотивувала тим, що скаржнику ще 04.01.2021 року було відомо про те, що відомості за його заявою від 26.12.2020 року не були внесені до ЄРДР. При цьому зі скаргою на невнесення відомостей до Косівського районного суду ОСОБА_7 звернувся лише 05.07.2021 року, тобто з пропуском строку встановленого ч.1 ст. 304 КПК України.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, зважаючи на положення п. 3 ч.2 ст.304 КПК України, колегія суддів вважає, що слідча суддя прийшла до правильного висновку, що подана скарга підлягає поверненню, оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 цієї статті.

З огляду на викладене, прийняте слідчою суддею рішення є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції не позбавляє права на звернення до органів досудового розслідування з належним чином оформленою заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5