Справа № 953/7321/21
н/п 1-кс/953/7368/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді- ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого СУ ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 16.04.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, працює директором ХАПО КП « Теплові мережі», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-останній раз 23.09.2011 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 185 КК України до 8 років позбавлення волі, та конфіскацією усього особистого майна, з переглядом вироку вищим спеціалізованим судом України та винесенням ухвали від 14.06.2012 із застосуванням ст. 69 КК України пом`якшено покарання до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільненого 17.07.2014 з ДУ «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» за ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.07.2014 на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст.194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2021 до суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 16.04.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання слідча вказує, що відділом з розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000772, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 16.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 14, ст.348 та ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчий зазначає, що в період з 16.04.2021 по 05.07.2021 ОСОБА_9 , підозрюється в тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою особою, готували посягання на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ Управління стратегічних розслідувань в Харківській області ДСР НП України, а також пошкодили автомобіль «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 , шляхом встромлення в його дах сокири, завдавши ОСОБА_10 згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 10628 від 12.07.2021, матеріальної шкоди у сумі 18035,25 гривень.

Крім того, 09.12.2020 близько 01:30 год., ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та невстановленою у ході досудового розслідування особою, вчинили умисне знищення шляхом підпалу автомобіля марки «Toyota Land Cruiser -200» д.н.з. НОМЕР_2 (161 rus), який належав ОСОБА_12 , 1986 р.н. та автомобіля марки «Infiniti FX-37» д.н.з. НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_13 , 1991 р.н., спричинивши їм матеріальної шкоди.

У зв`язку з чим, 27.07.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, тобто за умисне знищення чужого майна, що вчинене шляхом підпалу та за попередньою змовою групою осіб.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри та на недоведеність існування ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, сторона захисту просила врахувати те, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей 2007, 2008, 2011, 2013, 2016 років народження, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований - працює директором ХАПО КП « Теплові мережі». У зв`язку із цим сторона захисту прохала суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

В провадженні Головного управління Національної поліції в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000772 від 16.04.2020 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.14, ст.348, ч.2 ст.194 КК України.

27.07.2021 о 09 годині 02 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, що вчинене шляхом підпалу та за попередньою змовою групою осіб.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, який досяг 14-річного віку. Потерпілими у даному кримінальному провадженні визнані старший оперуповноважений з особливо важливих справ Управління стратегічних розслідувань Харківського управління ДВБ НП України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даними, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.04.2020; даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 16.04.2019; показаннями потерпілого ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту потерпілого від 16.04.2020; даними, які містяться в рапорті старшого оперуповноваженого УСР в Харківській області ДСР НПУ майора поліції ОСОБА_15 від 29.05.2020; даними, які містяться в рапорті старшого оперуповноваженого УСР в Харківській області ДСР Національної поліції України майора поліції ОСОБА_16 від 22.09.2020; показаннями свідка ОСОБА_17 , які містяться в протоколі допиту свідка від 04.11.2020; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 від 04.11.2020 та довідкою до протоколу; даними, які містяться в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 05.11.2020; показаннями потерпілого ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 03.12.2020; даними, які містяться в протоколі огляду від 03.12.2020 з фототаблицею до протоколу огляду від 03.12.2020; даними, які містяться в протоколі за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи від 23.10.2020 (з поміткою «розсекречено»); даними, які містяться в протоколі за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи від 23.10.2020 (з поміткою «розсекречено»); даними, які містяться в протоколі про результати дослідження інформації, отриманої в ході аудіо контролю особи від 21.12.2020; даними, які містяться в протоколі за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи від 13.01.2021 (з поміткою «розсекречено»); даними, які містяться в протоколах за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи від 13.01.2021 (з поміткою «розсекречено»); даними, які містяться у висновку експерта № 10628 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, складеного 12.07.2021; даними, які містяться в письмових поясненнях ОСОБА_18 ; даними, які містяться в протоколі огляду місця подіії від 10.12.2020; даними, які містяться в протоколі огляду предметів від 18.12.2020; даними, які містяться акті про пожежу від 10.12.2020; даними, які містяться в довідці про опитування від 10.12.2020; показаннями свідка ОСОБА_19 , які містяться в протоколі допиту від 07.06.2021; показаннями свідка ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту від 07.06.2021; показаннями потерпілої ОСОБА_13 , які містяться в протоколі допиту від 07.06.2021; показаннями потерпілого ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту від 19.07.2021; даними, які містяться у висновку експертів № 21183/21184 за результатами проведення комлексної судової експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів та пожежно-технічної експертної експертизи від 16.07.2021; даними, які містяться в аналітичному звіті № б/н до вих.№ 299/119-33/01-2021 від 12.05.2021; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 27.07.2021.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, в тому числі на тих, що не допитані в ході досудового розслідування; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, який є тяжким злочином. Санкція відповідної частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

Крім того, в межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон. В 2020 році виїжджав через пограничний пункт Гоптівка- автомобільний та пішохідний пункт пропуску на кордоні з Росією 4 рази. У 2021- один виїзд через прикордонну службу аеропорту Бориспіль.

Слідча суддя зазначає, що наявність у підозрюваного паспорту громадянина України для виїзду за кордон підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування, оскільки за наявності такого документу можливість безперешкодно покинути територію України є вищою, ніж за відсутності нього. Вказане дає підстави слідчій судді вважати, що в ході подальшого досудового розслідування або судового розгляду справи, розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, підозрюваний може дійти висновку про доцільність переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Доводи сторони захисту про відсутність такого ризику та долучені ними документи не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, потерпілих, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Слідча суддя також погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені усі обставини кримінального правопорушення, у тому числі дотепер не встановлено місцезнаходження знаряддя злочину, а тому обґрунтованими є підстави вважати, що підозрюваний може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та в особливо великих розмірах.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеними ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином за його необґрунтованістю стороною обвинувачення.

Крім того, слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, а також дані щодо його особи, який раніше судимий, за вчинення злочину проти власності, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та в особливо великих розмірах, одружений, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, зі слів підозрюваного офіційно працевлаштований займає посаду директора ХАПО КП « Теплові мережі».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, те, що злочин у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є проти власності, вчинений шляхом підпалу, що спричинив матеріальні збитки в особливо великому розмірі, захист цього права має особливе суспільне значення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілих, слідча суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Прокурор в судовому засідання прохав обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідча суддя не погоджується з розміром застави з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 п. 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки підозрюваного до суду достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

На переконання слідчої судді підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 454 000 (2270 гривень х 200 = 454 000,00 грн.

Зазначений розмір, з урахуванням майнового стану підозрюваного та його родини, не є явно непомірним для нього. В той же час він є значним та, на думку слідчої судді, цілком здатним забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України,

суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 16.04.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в межах строку досудового розслідування на 60 діб до 24.09.2021 включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суму застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 000 (2270 гривень х 200 = 454 000) (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 24.09.2021 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.07.2021.

Слідча суддя ОСОБА_1