Провадження № 1-кс/761/6519/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3

про накладення арешту на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "АБК Груп Україна" () у кримінальному проваджені № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на корпоративні права у вигляді 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АБК Груп Україна» () у кримінальному провадженні № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно заяви директора-розпорядника фонду гарантування вкладів фізичних осіб, невстановлені посадові особи ПУАТ «ФІДОБАНК» МФО (300175), шляхом розтрати активів Банку, проведеними операціями в 2015 році, по відчуженню майна Банку - банківських будівель загальною площею 5 690,1 кв.м., вчинили продаж за ціною 170 400 000 грн., згідно договорів купівлі-продажу між ПУАТ «ФІДОБАНК» МФО (300175) та ТОВ «Едельмар» (код 39239180), тим самим привели до недостатності майна Банку для задоволення їх вимог, як наслідок, нанесли великої матеріальної шкоди вкладникам та кредиторам Банку, що призвело до віднесення Банку до категорії неплатоспроможних, та завдало великої матеріальної шкоди кредиторам.

На підставі рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 травня 2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Також, в ході подальшого розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що в період 2015 року, службовими особами ПАТ «ФІДОБАНК» (код 14351016), а саме головою правління ОСОБА_5 та іншими посадовими особами правління Банку, зловживаючи службовим становищем здійснено відчуження майна банку, а саме - банківських будівель загальною площею 5104,2 кв. м. та 585,9 кв. м., продаж вчинено за ціною 152 800 000,00 грн. та 17 600 000,00 грн. відповідно, шляхом укладання договору купівлі-продажу між ПАТ «ФІДОБАНК» (код 14351016) та ТОВ «Едельмар» (код 39239180). Крім того, згідно наявної інформації придбання вказаних банківських нежитлових приміщень здійснено службовими особами ТОВ «Едельмар» (код 39239180) за рахунок коштів накопичених на власному поточному рахунку компанії відкритому в ПАТ «УПБ» (код 19019775, МФО 300205), отриманих від компанії TOB «МаксимусЕссет» (код 38930661) з поточного рахунка відкритому в ПАТ «ФІДОБАНК» (код 14351016) та з джерелом походження фактично з власних коштів ПАТ «ФІДОБАНК» (код 14351016).
Тобто, придбання ТОВ «Едельмар» (код 39239180) нежитлових приміщень у ПАТ «ФІДОБАНК» (код 14351016), розташованих за адресою - м. Київ, вул. Червоноармійська, 10-Б та 10-А, відбулася за рахунок коштів походження яких бере початок у ПАТ «ФІДОБАНК» (код 14351016). ТОВ «Едельмар» (код 39239180) придбано нерухомість банку мали початок у ПАТ «ФІДОБАНК» (код 14351016) з декількох джерел, а саме: отримання кредиту, отримання овердрафту, розрахунки за договорами купівлі-продажу цінних паперів. Клієнти ПАТ «ФІДОБАНК» здійснювали між собою перерозподіл таких коштів шляхом надання/повернення фінансової допомоги один одному або шляхом укладання договорів купівлі-продажу цінних паперів з подальшим достроковим розірванням.
Отже, службові особами ПАТ «ФІДОБАНК» (код 14351016) зловживаючи службовим становищем, упродовж 2015-2016 років, шляхом проведення міжбанківських операцій, у тому числі операцій з цінними паперами, заволоділи майном банківської установи в особливо великих розмірах. Проведення вищевказаних операцій призвело до суттєвого погіршення фінансового стану Банку та неможливості належного виконання ним своїх зобов`язань перед вкладниками та іншими кредиторами, шляхом доведення ПУАТ «ФідоБанк» до категорії неплатоспроможних. Кінцевою метою вказаних умисних дій керівництва банківської установи було привласнення та виведення грошових коштів, та майна банку.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено наявність операцій по відчуженню майна банку - банківських будівель загальною площею 5 104,2 кв.м. та 585,9 кв.м., продаж вчинено за ціною 152 800 000,00 грн. та 17 600 000,00 грн. відповідно, шляхом укладання договору купівлі-продажу між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «Едельмар» (код 39239180).
27 березня 2015 року ТОВ «Едельмар» (код 39239180) з власного поточного рахунку в ПАТ «УПБ» було здійснено оплату за договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 25 березня 2015 року за реєстровим № 405 в сумі 152 800 000,00 грн. нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (колишня адреса Червоноармійська), 10-а (загальною площею 5104,2 кв.м.), та реєстровим № 406 в сумі 17 600 000,00 грн. нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (колишня адреса Червоноармійська), 10-б (585,9 кв.м.).
Також, в ході слідчих (розшукових) дій встановлено, що фактично кошти сплачені ТОВ «Едельмар» (код 39239180) за договорами купівлі-продажу нерухомості були накопичені на власному рахунку компанії в ПАТ «УПБ» шляхом надходження коштів через поточні рахунки різних компаній з поточного рахунку ТОВ «Максимус Ессетс» (код 38930661) в ПАТ «ФІДОБАНК». Тобто фактично купівля банківських будівель за адресами: м. Київ, вул. Велика Васильківська (колишня адреса Червоноармійська), 10-б та 10-а відбулась за рахунок коштів походження яких бере початок у ПАТ «ФІДОБАНК».
В результаті здійснення аналізу грошових потоків компаній, залучених до схеми набуття коштів ТОВ «Едельмар» (код 39239180) для купівлі даної нерухомості встановлено, що всі грошові потоки мали початок в ПАТ «ФІДОБАНК» з декількох джерел отримання кредиту, отримання овердрафту, розрахунки за договорами купівлі- продажу цінних паперів. Клієнти ПАТ «ФІДОБАНК» здійснювали між собою перерозподіл таких коштів шляхом надання/повернення фінансової допомоги один одному або шляхом укладання договорів купівлі-продажу цінних паперів з подальшим достроковим розірванням.

Далі було встановлено, що основним джерелом накопичення коштів на рахунках ТОВ «Максімус Ессетс» (код 38930661), набутих згодом ТОВ «Едельмар» (код 39239180), були розрахунки за договорами купівлі-продажу цінних паперів. Операції за договорами купівлі-продажу цінних паперів мали типовий характер: ПАТ «ФІДОБАНК» здійснював попередню оплату цінних паперів, які відображались на рахунку дебіторської заборгованості № 3541. Отримані від банку кошти за «продаж» цінних паперів продавці або їх контрагенти, яким перераховувались кошти, у вигляді поворотної фінансової допомоги, розміщували на депозитних рахунках в ПАТ «ФІДОБАНК». Далі протягом короткого періоду відбувалось дострокове розторгнення депозитів, а також, до визначеної дати передачі продавцем банку цінних паперів, здійснювалось розторгнення договорів купівлі-продажу цінних паперів.
У ході аналізу автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» ТУ ДФС у м. Києві було встановлено, що ПАТ «ФІДОБАНК» перераховувало кошти на адресу ТОВ «Едельмар» (код 39239180) за оренду приміщення за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (колишня адреса Червоноармійська), 10-а. В подальшому встановлено, що ТОВ «Едельмар» (код 39239180) з метою несплату ПДВ та обготівкування коштів отриманих від ПАТ «ФІДОБАНК», проводили безтоварні операції з рядом СГД з явними ознаками фіктивності.
Також, було встановлено, що ТОВ «Максимус Ессет» (код 38930661) на податковому обліку перебуває в Запорізькій ОДПІ ТУ ДФС Запорізької області, директором/бухгалтером та засновником являється одна і та сама людина ОСОБА_6 , код іпн НОМЕР_1 , який зареєстрований на території Донецької області, який крім того являється директором та засновником ще дванадцяти СГД, що мають ознаки фіктивності. ТОВ «Максимус Ессет» згідно інформації 1-ДФ на підприємстві працює одна людина ОСОБА_6 , також вказане підприємство не знаходиться за юридичною адресою, не має ніяких складських приміщень, не може виконувати ні які роботи та надавати послуги підприємствам контрагентів у зв`язку з відсутністю можливості.
Так, в ПУАТ «ФІДОБАНК» відповідно до кредитного договору № 782014К від 27 листопада 2014 року відкрито кредитну лінію ТОВ «ФК «Авіста» з лімітом кредитування
400,0млн. грн., цільовим призначенням - «поповнення обігових коштів» та терміном погашення - до 26 листопада 2015 року.
За рахунок кредитних коштів, наданих позичальникам-юридичним особам а саме: ТОВ «Грифон Капітал», ТОВ «Скай Кепітал», ТОВ «ФК «Глобал Фінанс», ТОВ «ФК «Авераж», ТОВ «ФК «Вендор» та ТОВ «ФК «Авіста» на загальну суму 2 056 млн. грн., профінансовано сплату зобов`язань за договорами відступлення прав вимог за кредитами, що обліковувались за балансом Банку на загальну суму 2 239,5 млн. грн., а також кредитів, переданих на баланс Банку від неплатоспроможного ПАТ КБ «Промекономбанк» в межах умов надання фінансової підтримки Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, в сумі 40 000 000 грн., для відшкодування коштів за вкладами неплатоспроможного ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК».
Така практика кредитування для викупу проблемного портфеля фінансовими компаніями є способом штучного покращення якості активів, що обліковувались за балансом Банку на момент їх продажу, уникнення формування резервів під кредитні ризики, а також збільшення рівня його доходності.
Після отримання грошових кредитних коштів, які надані ТОВ «ФК «Авіста» були направлені на поточні рахунки ТОВ «ФК «Авераж», ТОВ «ФК «Вендор», ТОВ «ФК «Глобал Фінанс», ТОВ «Грифон Капітал», ТОВ «Скай Кепітал», як попередня оплата за попередніми договорами, внаслідок чого до ТОВ «ФК «Авіста» перейшло викуплене згідно умов цих попередніх договорів право вимоги за частиною договорів відступлення кредитної заборгованості фізичних та юридичних осіб ПУАТ «ФІДОБАНК». Але фактично кредитними коштами ТОВ «ФК «Авіста» було профінансовано часткове закриття заборгованості за кредитами ТОВ «ФК «Авераж», ТОВ ФК «Вендор», ТОВ «ФК «Глобал Фінанс», ТОВ «Грифон Капітал», ТОВ «Скай Кепітал».
За наявними в матеріалах кредитної справи документами, кредитний договір від імені ТОВ «ФК «Авіста» підписаний директором товариства - ОСОБА_7 (на дату підписання кредитного договору - співробітник ПуАТ «Фідобанк»). Від імені Банку - ОСОБА_8 (на підставі довіреності від 17 грудня 2013 року).
Забезпеченням виконання умов вказаного кредитного договору були:
- відкладальна умова до 03 грудня 2014 року надати в заставу майнові права на депозит в сумі не менше ніж 50,0 млн. грн.;
- відкладальна умова до 30 грудня 2014 року надати в заставу майнові права за контрактами (право отримати від контрагентів грошові кошти) в сумі не менше ніж 250,0 млн. грн.;
- відкладальна умова до 30 грудня 2014 року надати в заставу майнові права на корпоративні права на 100% частки у статутному капіталі, як позичальника так і засновника позичальника.
Рішення щодо встановлення ліміту кредитування ТОВ «ФК «Авіста» прийнято кредитним комітетом у складі заступника голови правління банку ОСОБА_9 , члена правління ОСОБА_10 , директора з правових питань ОСОБА_11 , керівника служби економічної безпеки ОСОБА_12 , заступника голови правління банку ОСОБА_13 (протокол засідання кредитного комітету від 27 листопада 2014 року № 1523).
Рішення про надання поновлювальної кредитної лінії на поповнення обігових коштів ТОВ «ФК «Авіста», затверджене рішенням правління Банку у складі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 (протокол № 110 від 27 листопада 2014 року).
У період дії кредитного договору № 782014К від 27 листопада 2014 року, укладеного між ПУАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФК «Авіста», неодноразово укладались додаткові договори до кредитного договору та договору застави, яким передували рішення кредитного комітету та Правління Банку.
Крім того, згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 25 листопада 2015 року, укладеного між ТОВ «АЛЬКАНА» та Банком, відбулося часткове погашення заборгованості ТОВ «ФК «Авіста» на загальну суму 36 952 600,00 грн. (протокол засідання кредитного комітету № 116/17 від 23 листопада 2016 року), за рахунок яких було погашено нараховані проценти в сумі 11 002 406,60 грн. та частина основного зобов`язання в сумі 25 950 193,40 грн.
Погашення заборгованості ТОВ «ФК «Авіста» відбулось за рахунок набуття Банком права власності на земельні ділянки загальною площею 11,35 га, які розташовані у Київській області Макарівського району Новосілківської сільської ради.
Внаслідок неповернення кредиту ТОВ «ФК «Авіста» Банку завдано збитків на суму 341 040 717,60 грн.
Також, було встановлено що протягом 2014 року Банком видано кредити наступним суб`єктам господарської діяльності:
1. 10 січня 2014 року - TOB «Скай кепітал» (), заборгованість у сумі 368,2 млн. грн. закрита 29 грудня 2015 року за рахунок передачі відступного (земельні ділянки, автомобіль) протокол Кредитного комітету № 134 від 22 грудня 2015 року;
2. 29 квітня 2014 року - ТОВ «Грифон Капітал» (), станом на 01 травня 2016 рік заборгованість складає 234,7 млн. грн.;
3. 30 травня 2014 року - TOB «ФК «Глобал Фінанс» (), станом на 01 травня 2016 рік заборгованість складає 363,9 млн. грн.;
4. 31 липня 2014 року - ТОВ «ФК «Вендор» (ЄДРПОУ 38996895), станом на 01 травня 2016 року заборгованість складає 356,8 млн. грн.;
5.29 серпня 2014 року складає ТОВ «ФК «Авераж» (), станом на 01 травня 2016 рік заборгованість - 369,4 млн. грн.;
6. 27 листопада 2014 року - ТОВ «ФК «Авіста» (), станом на 01 травня 2016 рік заборгованість складає 341,0 млн. грн.
За рахунок кредитних коштів, наданих позичальникам-юридичним особам (ТОВ «Грифон Капітал», ТОВ «Скай Кепітал», ТОВ «ФК «Глобал Фінанс», ТОВ «ФК «Авераж», ТОВ «ФК «Вендор», ТОВ «ФК «Авіста») на загальну суму 2 056 млн. грн., профінансовано сплату зобов`язань за договорами відступлення прав вимог за кредитами, що обліковувались за балансом Банку на загальну суму 2 239,51 млн. грн., а також кредитів, переданих на баланс Банку від неплатоспроможного ПАТ КБ «Промекономбанк» в межах умов надання фінансової підтримки Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, в сумі 40 000 000 грн. для відшкодування коштів за вкладами неплатоспроможного ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК».
Таким чином, службові особи ПУАТ «ФІДОБАНК» МФО (300175), шляхом розтрати активів Банку, проведеними операціями в 2015 році, по відчуженню майна Банку - банківських будівель загальною площею 5690,1 кв.м., вчинили продаж за завідомо заниженою ціною в адресу ТОВ «Едельмар» (код 39239180), тим самим привели до недостатністю майна Банку для задоволення їх вимог, як наслідок, нанесли великої матеріальної шкоди вкладникам та кредиторам Банку, що призвели до віднесення Банку до категорії неплатоспроможних, що завдало великої матеріальної шкоди кредиторам.
На даний час невстановлені особи проводять реєстраційні дії щодо ТОВ «Едельмар» (код 39239180) з метою противоправного заволодіння вищевказаним нерухомими майном підприємства.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 листопада 2019 року № 188375811, записом про право власності № 34015530 від 05 листопада 2019 року здійсненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_19 право власності на об`єкт житлової нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10-А та АДРЕСА_1 , зареєстровано за TOB «ХЕНВІК СИСТЕМ» (код 43126851).
Крім того, встановлено, що засновником ТОВ «ХЕНВІК СИСТЕМ» (код 43126851) являється ТОВ «Едельмар» (код 39239180).
Також, встановлено, що відповідно до рішення Єдиного учасника ТОВ «ХЕНВІК СИСТЕМ» б/н від 30 жовтня 2019 року, до статутного капіталу ТОВ ХЕНВІК СИСТЕМ» внесено зміни, зокрема внесено додатковий вклад учасника ТОВ «Едельмар» у вигляді нежитлових споруд, що знаходяться за адресами: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10-А та АДРЕСА_1 , тим самим було безоплатно змінено власника з ТОВ «Едельмар» на ТОВ «ХЕНВІК СИСТЕМ».
Однак, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 січня 2021 року № 241977334, записом про право власності № 40274201 від 26 січня 2021 року здійсненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_20 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26 січня 2021 року право власності на об`єкт житлової нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10-А та АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «Мердок» (код 43327424), ТОВ «Фінансова компанія «Флай Фінанс» (код 39807893), ТОВ «АБК Груп Україна» (код 43556134), ТОВ «СІ КЕЙ Україна» (код 43555963).
З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, запобіганню подальшого відчуження речових доказів (майна за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (колишня адреса Червоноармійська), 10-а (загальною площею 5104,2 кв.м.), та реєстровим № 406 та нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (колишня адреса Червоноармійська), 10-б (585,9 кв.м.), попередження заподіянню збитків, виникла необхідність у накладенні арешту на корпоративні права ТОВ «АБК Груп Україна» ().
27 січня 2021 року постановою старшого слідчого з ОВС 6 СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_21 винесено постанову про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів корпоративних прав у вигляді 100% статутного капіталу підприємства ТОВ «АБК Груп Україна» ().
На підставі вищевказаного та враховуючи, що майно, що на даний час належить ТОВ «АБК Груп Україна» () є предметом вчиненого кримінального правопорушення, було набуто в результаті протиправного діяння, та відчуження (переоформлення) корпоративних прав зазначеного товариства призведе до неможливості відшкодування заподіяних збитків та виконання вироку у частині можливої конфіскації майна, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на корпоративні права ТОВ «АБК Груп Україна» ().

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник володільця майна ТОВ «АБК Груп Україна» - адвокат ОСОБА_4 ,заперечував проти клопотання прокурора про накладення арешту на корпоративних прав у вигляді 100% статутного капіталу підприємства ТОВ «АБК Груп Україна» (), посилаючись на зміст наданих письмових заперечень, просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки накладення арешту на майно ТОВ «АБК Груп Україна», не ґрунтується на вимогах кримінально процесуального законодавства, а також не відповідає формі, змісту та меті, передбаченій національним та міжнародним законом. Так, сторона обвинувачення сама не визначилася з якою метою вона просить накласти арешт чи то з метою збереження речового доказу нерухомого майна, до якого жодного відношення корпоративні права ТОВ «АБК Груп Україна» не мають, чи то з метою відшкодування заподіяних збитків та виконання вироку у частині можливої конфіскації майна ТОВ «АБК Груп Україна», в тому числі як захід кримінально-правового характеру до юридичної особи, стосовно якого досудове розслідування не здійснюється взагалі. В обґрунтування мети арешту, як збереження речового доказу, прокурором у своєму клопотанні зазначено про винесення слідчим 27 січня 2021 року постанови про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме корпоративних прав у вигляді 100 % статутного капіталу ТОВ «АБК Груп Україна». При цьому, до матеріалів клопотання прокурором не долучено копії відповідного процесуального рішення, а в самому клопотанні не наведено жодних доказів того, що статутний капітал суб`єкту господарювання являється джерелом погашення збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Щодо конфіскації майна, як виду додаткового покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, в тому числі як захід кримінально-правового характеру до юридичної особи, повністю виключається та свідчить про безпідставність накладення арешту на майно, оскільки законодавцем чітко наведені підстави як конфіскації майна як виду покарання так і застосування до юридичної особи заходів кримінального-правового характеру. Крім того, твердження прокурора, що даний арешт необхідний з метою відшкодування спричинених збитків є необґрунтоване, оскільки на момент звернення прокурора із клопотанням про арешт майна ТОВ «АБК Груп Україна» відсутні відомості про наявність у кримінальному провадженні цивільного позову до ТОВ «АБК Груп Україна», засновника чи службових осіб товариства із зазначенням обґрунтованого розміру заподіяної шкоди. Стороною обвинувачення у клопотанні описуються обставини вчинення кримінального правопорушення та існування певної схеми заволодіння майном ПАТ «Фідобанк», однак незрозуміло, яке відношення до вказаної протиправної діяльності має ТОВ «АБК Груп Україна», яке є самостійним суб`єктом господарювання та здійснює свою діяльність виключно у законний спосіб. Також, зазначав, що прокурором при зверненні з зазначеним клопотанням, допущено низку порушень кримінального процесуального законодавства. Таким чином, відсутні правові підстави, які б виправдовували таке втручання держави у законні інтереси та права ТОВ «АБК Груп Україна» на мирне володіння належним майном, як накладення арешту.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, вислухавши позицію прокурора у кримінальному провадженні, представника володільця майна, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Так, в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження№ 0000025, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Як убачається із матеріалів клопотання, накласти арешт на корпоративні права ТОВ «АБК Груп Україна» (код ) у кримінальному проваджені № 0000025 від 10 січня 2019 року, необхідно з метою запобігання подальшого відчуження речових доказів, відшкодування заподіяних збитків та виконання вироку у частині можливої конфіскації майна.
Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясуватиправову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора, та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а тому суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правовупідставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використаннямайна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно, на яке прокурором планується накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження № 0000025 від 10 січня 2019 року.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що до матеріалів клопотання та безпосередньо в судовому засіданні прокурором не було долучено постанову старшого слідчого з ОВС 6 СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_21 від 27 січня 2021 року про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів - корпоративних прав у вигляді 100% статутного капіталу підприємства ТОВ «АБК Груп Україна» (), на яку в обґрунтуванні клопотання посилається прокурор.

Більш того, матеріали клопотання не містять будь-яких даних, які б документально підтверджували той факт, що корпоративні права ТОВ «АБК Груп Україна» () набуті кримінально протиправним шляхом.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги доводи представника володільця майна з приводу того, що клопотання та долучені до нього матеріали не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на причетність засновників або службових осіб ТОВ «АБК Груп Україна» () до вчинення кримінального правопорушення за фактом якого здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000025 від 10 січня 2019 року.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що до матеріалів клопотання прокурором не долучено цивільного позову, який заявлено у ході досудового розслідування кримінального провадження, а також в обґрунтуванні клопотання не наведено доводів, які б достовірно вказували, що статутний капітал суб`єкту господарювання може бути джерелом погашення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, а також приймаючи до уваги доводи представника володільця майна, які викладені в письмових запереченнях долучених до матеріалів клопотання в судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що досягнення мети досудового слідства в рамках даного кримінального провадження не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно.

Так, на переконання слідчого судді, ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, не відповідає положенням Конституції України, вимогам кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди» чинні міжнародні договори, згода наобов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд із національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 рік) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 рік), учасником яких є й Україна.

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 рік) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи постановлення судом незаконного рішення, тоді як ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст. 1 Протоколу № 1, яка спрямована на захист особи (фізичної та юридичної) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів для захисту права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

При цьому, у своїх висновках ЄСПЛ неодноразово наголошував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу № 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

У свою чергу, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на корпоративні права ТОВ «АБК Груп Україна» () у кримінальному провадженні № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "АБК Груп Україна" () у кримінальному проваджені № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1