21.04.2021
Справа № 642/5922/20
Провадження № 1-кп/642/165/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

перекладача- ОСОБА_4 ,

захисників- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , 1989 року народження,
ОСОБА_8 , 1977 року народження,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
встановив:

В судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_9 .
Прокурор ОСОБА_3 вважав необхідним відкласти судовий розгляд для виклику потерпілого ОСОБА_9 . Інші учасники процесу погодились з думкою прокурора.
Суд приходить до висновку, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 322 КПК України у зв`язку з неявкою потерпілого ОСОБА_9 слід відкласти судове засідання.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вказаних положень, враховуючи, що строк тримання обвинувачених під вартою спливає 30 квітня 2021 року, судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 просив продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, обидва раніше неодноразово судимі, у тому числі за корисливі злочини, не мають джерела доходу, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливо до спливу строку тримання обвинувачених під вартою закінчити судовий розгляд справи.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, посилаючись на недоведеність зазначених прокурором ризиків, та просив змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 також просив обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на недоведеність підстав для продовження тримання його під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали думку захисників.

Ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 24 вересня 2020 року стосовно підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 20 листопада 2020 року. Ухвалами Ленінського районного суду м.Харкова строк тримання обвинувачених під вартою продовжувався, та відповідно до ухвали суду від 02.03.2021 року строк дії вказаного запобіжного заходу продовжено обом обвинуваченим до 30 квітня 2021 року.

Закінчити судовий розгляд до спливу вказаного строку тримання під вартою обвинувачених є неможливим, оскільки необхідно допитати потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачених.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Вирішуючи клопотання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд приходить до висновку про наявність стосовно нього ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, групою осіб, санкцією ч.2 ст. 186 КК України передбачено покарання від 4 до 6 років позбавлення волі, він неодноразово судимий, у тому числі за корисні злочини, не має офіційного джерела доходу, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення, вказані ризики продовжують існувати, не зменшились, та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вирішуючи клопотання щодо доцільності про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, суд приходить до висновку про наявність стосовно нього ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, групою осіб, санкцією ч.2 ст. 186 КК України передбачено покарання від 4 до 6 років позбавлення волі, він неодноразово судимий, у тому числі за корисні злочини, не має офіційного джерела доходу, не має постійного місця проживання в м.Харкові та Харківській області, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, вказані ризики продовжують існувати, та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 .

За таких обставин підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу як на домашній арешт, так і на інший більш м`який запобіжний захід, відсутні, тому слід продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 183, 331, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відкласти судове засідання у зв`язку з неявкою потерпілого ОСОБА_9 на 14 травня 2021 року 11 год. 00 хвил.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 19 червня 2021 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 19 червня 2021 року включно.

Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою - до 19 червня2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченими- з дня вручення копії ухвали, в інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1