Номер провадження:1-кс/521/4019/21
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
13 серпня 2021 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 0002235 від 24.09.2020 року, за ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 229 КК.

Сторони кримінального провадження та інші учасники не приймали участі у здійснені судового контролю.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси, про арешт майна.

Клопотання розглядалось за ініціативою слідчого.

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
В провадженні ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР24.09.2020 року за № 0002235 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 229 КК.

За обставинами провадження, 08.07.2020 року до Одеської місцевої прокуратури № 2 надійшла заява ОСОБА_3 про те, що невстановлені особи, за попередньою змовою групою осіб, організували незаконно переправлення осіб через державний кордон України.

Крім того, до Малиновської окружної прокуратури міста Одеси 09.06.2021 року надійшли заяви ОСОБА_4 , представника компанії «Adidas AG», «Adidas International Marketing B.V.» та компанії «Reebok International Limited», про незаконне використання групою осіб за попередньою змовою знаків для товарів і послуг торгових марок « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «reebok» без згоди власника.

В ході проведення досудового розслідування, було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 розташований готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в якому під виглядом готелю здійснюється незаконна діяльність, пов`язана з легалізацією іноземних громадян на території України, а саме: знаходиться «перевалочний пункт» для нелегалів, в якому зберігається комп`ютерна техніка, за допомогою якої іноземні громадяни азіатської зовнішності організували місце для виготовлення документів, які в подальшому сприяють переправленню нелегалів до країн Європейського Союзу.

На підставі ухвали слідчого судді, 10.08.2021 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільні телефони, ноутбуки та 62 стартових пакети «Vodafone».

Слідчий вважає, що вилучені предмети та речі є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У зв`язку з викладеними обставинами у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна, яке є необхідним для збереження речових доказів.
3.Позиції сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.
Слідчий та прокурор про дату, час та місце розгляду клопотання були сповіщені належним чином в порядку ст. 135 КПК, однак в судове засідання не з`явились. Слідчий надав відповідну заяву про розгляд клопотання без його з прокурором участі.
Власник майна, в ході проведення досудового розслідування, не встановлений.
4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався слідчий суддя.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя керується ст. ст. 170, 173 КПК.

Слідчим суддею встановлено, що 10.08.2021 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільні телефони марки Vivo у кількості 11 одиниць, мобільні телефони марки APPO у кількості 10 одиниць; мобільні телефони марки iphone 6 та 6 S у кількості 16 одиниць, ноутбуки марки Леново у кількості 3 одиниць та 62 стартових пакети «Vodafone».

Арешт майна є тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження, який направлений на позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У даному випадку, правовою підставою для арешту майна є те, що орган досудового розслідування має право на проведення розслідування даного кримінального правопорушення. Слідчий мав право на проведення обшуку і вилучення майна, оскільки ним встановлена обґрунтована підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 229 КК. Про вказані факти, свідчать докази надані слідчому судді, які становлять відомості досудового розслідування недопустимі до розголошення.

Вилучені предмети і речі підлягають перевірці на предмет встановлення їх доказового значення для кримінального провадження і можуть бути в подальшому використані як докази обставини, які підлягають такому доказуванню відповідно до ст. 91 КПК.

Оскільки перевірку доказів може здійснити тільки суд під час розгляду кримінального провадження по суті, відповідно в теперішній час, слідчий суддя повинен лише забезпечити збереження доказів задля їх перевірки у змагальному процесі судом.

Вирішуючи питання, щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучення на певний час вказаного майна не створить для їх власника таких обтяжень, обмежень та перешкод, які б могли суттєво позначитись на його правах як громадянина України, в тому числі враховуючи, що жодного власника деякого вилученого майна не встановлено.

Таким чином, завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження /ч. 2 ст. 170 КПК/.

Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, є збереження речових доказів.

Враховуючи викладені обставини, те, що вказане вилучене майно в теперішній час підлягає дослідженню органом досудового розслідування і з ним необхідне проведення слідчих дій та судових експертиз, а також той факт, що застосування арешту майна не позначиться суттєво на правах особи, яка тимчасово буде позбавлена такого майна, слідчий суддя вважає, що є всі законні підстави для арешту майна із забороною розпоряджатись та користуватись таким майном.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій з вказаним майном власник майна має право звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково і отримання у розпорядження або у користування свого майна.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, керується ст. ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

1)Телефон марки Vivo (imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 );

2)Телефон марки APPO (imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 );

3)Телефон марки Vivo (imei1: НОМЕР_5 ; imei2: НОМЕР_6 );

4)Телефон марки APPO (imei1: НОМЕР_7 ; imei2: НОМЕР_8 );

5)Телефон марки APPO (imei1: НОМЕР_9 ; imei2: НОМЕР_9 );

6)Телефон марки Vivo (imei1: НОМЕР_10 ; imei2: НОМЕР_11 );

7)Телефон марки APPO (imei1: НОМЕР_12 ; imei2: НОМЕР_13 );

8)Телефон марки APPO (imei1: НОМЕР_14 ; imei2: НОМЕР_15 );

9)Телефон марки Vivo (imei1: НОМЕР_16 ; imei2: НОМЕР_17 );

10)Телефон марки APPO1 (imei1: НОМЕР_18 ; imei2: НОМЕР_19 );

11)Телефон марки Vivo (imei1: НОМЕР_20 ; imei2: НОМЕР_21 );

12)Телефон марки Vivo (imei1: НОМЕР_22 ; imei2: НОМЕР_23 );

13)Телефон марки Vivo (imei1: НОМЕР_24 ; imei1: НОМЕР_25 );

14)Телефон марки APPO (imei1: НОМЕР_26 ; imei2: НОМЕР_27 );

15)Телефон марки APPO (imei1: НОМЕР_28 ; imei2: НОМЕР_29 );

16)Телефон марки iphone 6 S знаходиться у заблокованому стані;

17)Ноутбук марки Леново (SN:PF2613FS);

18)Ноутбук марки Леново (SN:PF1AJ8N7);

19)Ноутбук марки Леново (SN:PF250SJZ);

20)Телефон марки Vivo (imei1: НОМЕР_30 ; imei1: НОМЕР_31 );

21)Телефони марки Vivo у вимкнутому стані 3 одиниці;

22)Телефон марки APPO і вимкнутому стані 2 одиниці;

23)Телефон марки iphone 6 у вимкнутому стані 10 одиниць;

24)Телефон марки iphone 6 S у вимкнутому стані 5 одиниць ;

25)62 стартових пакетів «Vodafone».

Заборонити розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1