Справа №487/822/21
Провадження №1-кс/487/1025/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222 за ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
08.02.2021 року слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , з визначенням застави у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень.
У клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001222 від 15.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Підставою для внесення клопотання стало обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження; впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного, тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив в його задоволенні відмовити. Зазначав, що прокурором не обґрунтовані та недоведені заявлені ризики, яким можливо запобігти більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою. Просив врахувати, що ОСОБА_4 визнає обставини справи, та лише не погоджується з кваліфікацією злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину та дружину. Просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Крім того зазначав, що визначений слідчим розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника, та просив відмовити у задоволенні клопотання, та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001222 від 15.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено,що наказом виконувача обов`язків начальника Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_9 за № 23-о від 06.12.2019 ОСОБА_4 призначено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби в порядку переведення з Одеської митниці ДФС.
ОСОБА_4 , будучи головним державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби є службовою особою.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» на ОСОБА_4 поширюються положення вказаного закону, тобто він є працівником правоохоронного органу та відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України на нього покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України. ОСОБА_4 також є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014.
Відповідно до посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 , державний інспектор, серед іншого, виконує наступні обов`язки: здійснює контроль за дотриманням суб`єктами ЗЕД та громадянами установленого законодавства порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України; здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів та транспортних засобів комерційного призначення, що перемішуються через митний кордон України засобами водного, автомобільного, залізничного, трубопровідного транспорту та лініями електропередачі, а також змішаними перевезеннями, із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, за допомогою інформаційних технологій; здійснення перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; здійснення митного огляду товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; здійснення обліку товарів і транспортних засобів, що перемішуються через митний кордон України у зоні діяльності відділу; здійснення аналізу та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю; застосування відповідно до закону заходів тарифного та нетарифного регулювання під час переміщення товарів через митний кордон України; здійснення контролю за правильністю класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, поданих до митного оформлення, та після завершення процедур їх митного контролю та митного оформлення; здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України; у межах компетенції проведення заходів щодо запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушеннями митних правил; ініціювання та складання протоколів про порушення митних правил; здійснення контролю за діяльністю митних брокерів та їх представників (агентів з митного оформлення), митних складів, складів тимчасового зберігання, вантажних митних комплексів. Магазинів безмитної торгівлі, вільних митних зон комерційного або сервісного типу, авторизованих економічних операторів; здійснення інших функцій, передбачених положенням про відділ та/або митний пост.
Крім того, відповідно до посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 , державний інспектор, серед іншого, має право: витребувати від суб`єктів ЗЕД, декларантів і перевізників документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що перемішуються через митний кордон України;застосовувати форми митного контролю у визначених Митним кодексом України випадках, зокрема за результатами застосування системи управління ризиками; вживати заходів щодо зупинення й повернення в зону митного контролю транспортних засобів та товарів, що переміщуються за межі зони митного контролю без дозволу митниці;
Згідно з пунктом 1 Положення «Про державну митну службу», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06 березня 2019 р. № 227 - Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.
Пунктом 34-1 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, передбачено що органи доходів і зборів це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.
Відділ митного оформлення № 4 митного поста «Чорноморський» є структурним підрозділом Одеської митниці Держмитслужби.
Пункт 3 Положення Про державну митну службу України визначає, що одним з основних завдань Держмитслужби України є забезпечення реалізації державної митної політики, зокрема забезпечення митної безпеки та захисту митних інтересів України і створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, збереження належного балансу між митним контролем і спрощенням законної торгівлі.
Крім того, відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення, Держмитслужба відповідно до покладених на неї завдань впроваджує спрощені митні процедури відповідно до законодавства та сприяє створенню умов для полегшення торгівлі, сприяння транзиту, збільшення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 створив протиправну схему по систематичному вимаганню та одержанню неправомірної вигоди від фізичних осіб за безперешкодне митне оформлення вантажу.
Так, державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 , на виконання створеної злочинної схеми та умислу, на думку органу досудового слідства здійснював діяльність, направлену на отримання неправомірної вигоди для себе, шляхом отримання грошових коштів від громадян за безперешкодне митне оформлення вантажів.
Так, директор ТОВ «Алма Фін» ОСОБА_10 , в ході своєї діяльності надає брокерські послуги з розмитнення вантажів, які прибувають до морських портів на території України в контейнерах з іноземних країн.
Відповідно до довіреності ТОВ «ВР Груп», яка надає митно-брокерські послуги, ОСОБА_10 доручено представляти інтереси довірителя у Одеській митниці та її структурних підрозділах щодо супроводження товару ТОВ «ІталМашінері» при митному оформленні.
04 лютого 2021 року до митного поста «Чорноморський» відділ митного оформлення № 4 Одеської митниці Держмитслужби подано митну декларацію UA 500110/2021/002724 щодо розмитнення записних частин до асфальтобетонного обладнання, вантажоодержувач ТОВ «ІталМашінері».
Митне оформлення вказаного вантажу доручено здійснювати державному інспектору ВМО № 4 МП «Чорноморський» ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, 04 лютого 2021 року ОСОБА_10 відвідував адміністративну будівлю ВМО № 4 МП «Чорноморський» за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1, та мав розмову із інспектором ОСОБА_4 .
В ході розмови інспектор ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 , що безперешкодне (без виставлення митних форм контролю, без здійснення контролю за правилами класифікації товарів та інше) та швидке митне оформлення вказаного вантажу без черги відбудеться лише за умови надання йому 500 доларів США в якості неправомірної вигоди, на що ОСОБА_10 вимушено погодився, оскільки затягування строків розмитнення товарів завдало би фінансових збитків вантажоодержувачу ТОВ «ІталМашінері».
Далі, 05 лютого 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_10 за допомогою мобільного додатку «Ватсап» зателефонував інспектор ОСОБА_4 та повідомив, що вантажний транспорт із товаром пройшов митне оформлення та може виїжджати за межи порту, а ОСОБА_10 необхідно прийти до нього в службовий кабінет та розрахуватись з ним, згідно попередніх домовленостей.
ОСОБА_10 в свою чергу піднявся до другого поверху адміністративної будівлі відділу митного оформлення № 4 Одеської митниці Держмитслужби, де увійшов до службового кабінету (без номеру), де працювало троє інспекторів митниці, підійшов до робочого місця інспектора ОСОБА_4 , де останній будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_10 , щоб він прослідував за ним до підсобного приміщення для передачі йому неправомірної вигоди, що й ОСОБА_10 було зроблено. Увійшовши до підсобного приміщення, поблизу службового кабінету ОСОБА_4 , приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_10 передав, а державний інспектор ОСОБА_4 одержав в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.02.2021 складало 13 944гривень, тим самим, довівши свій злочинний умисел до кінця.
06.02.2021 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: - заявою ОСОБА_10 від 14.12.2020; протоколами допитів свідка ОСОБА_10 від 15.12.2020, 24.12.2020, 24.12.2020,29.12.2020, 06.02.2021; відповідями УСБУ в Одеській області на доручення слідчого від 19.12.2020, 02.02.2021 на виконання доручення слідчого; протоколом затримання ОСОБА_4 від 05.02.2021; протоколом обшуку від 05.02.2021; протоколом освідування ОСОБА_4 від 05.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.02.2021.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення слідчим та прокурором існування ризиків, передбачених п.3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, є службовою особою, у зв`язку з чим може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено ризиків, передбачених п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину 2017 року народження, дружину, яка перебуває у декретній відпустці.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клоот проти Бельгії" (Clootv. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Роси» зазначено, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошення видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.
Враховуючи викладені обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222 за ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді , яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 06.04.2021 року наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт встановлюється до 06.04.2021 року.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09.02.2021 року о 13.35 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1