Справа № 748/937/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/289/21
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001079 від 04 грудня 2019 року, за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2021 року

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, який є інвалідом 3 групи, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України на 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишений у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту затримання, з 04 грудня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 29 959 грн. витрат на поховання та 10 000 грн витрат на правову допомогу. У решті позовних вимог відмовлено.

У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 відмовлено, цивільний позов ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 залишений без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 37019 грн. 88 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що 03 грудня 2019 року приблизно о 21 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, умисно завдав потерпілому ОСОБА_13 один удар ножем в область грудної клітки справа, заподіявши колото-різане поранення правої половини грудної клітки з ушкодженням серця та аорти, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, яка настала від крововтрати на місці заподіяння ножового поранення.

В апеляційних скаргах, які є ідентичними за своїм змістом, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 просять вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та вирішення цивільних позовів, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 посилити покарання до 15 років позбавлення волі, цивільні позови задовольнити в повному обсязі.

При визначенні ОСОБА_6 покарання у виді 9 років позбавлення волі, на думку потерпілих, суд належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, обвинувачений під час його вчинення перебував у стані алкогольного сп`яніння, відмовлявся надавати показання, не визнав своєї провини та не розкаявся під час судового розгляду, не відшкодував завданої шкоди, по справі не встановлено жодної пом`якшуючої обставини, а тому призначене покарання обвинуваченому є занадто м`яким.

Потерпіла ОСОБА_8 вважає, що суд безпідставно відмовив їй в задоволенні цивільного позову про стягнення витрат на утримання через смерть її сина. Вона повідомила суду, що її дохід складався з розміру мінімальної пенсії, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_14 пояснювали, що її син постійно надавав їй матеріальну допомогу та послуги з утримання її домогосподарства і навіть у день своєї загибелі ремонтував їй паркан та купував для неї харчі в магазині.

Також не погоджується з висновком суду про те, що адвокат надає професійну правничу допомогу тільки їй, відповідно до договору, адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу всім потерпілим, і він виконав свої зобов`язання. Вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про зменшення розміру адвокатського гонорару є повністю не обґрунтованим, суперечить висновку Верховного Суду (справа №826/2689/15) та задоволенню не підлягало.

Потерпілий ОСОБА_11 також вважає, що суд необґрунтовано не задовольнив його цивільний позов, пославшись на відсутність доказів того, що він перебував на утриманні свого померлого сина. У судовому засіданні він вказував на те, що його дохід складається з розміру мінімальної пенсії, при цьому, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_14 підтвердили, що син постійно надавав йому матеріальну допомогу та послуги з утримання домогосподарства і навіть в день своєї загибелі ремонтував паркан та купував для нього з дружиною харчі в магазині.

Потерпіла ОСОБА_9 вважає, що суд безпідставно залишив її цивільний позов в інтересах малолітнього ОСОБА_12 без розгляду та просить його задовольнити у повному обсязі. Так, суд вказав на те, що потерпілими не було надано даних про всіх утриманців потерпілого, які мали право на отримання матеріальної допомоги від нього, що необхідно для розрахунку суми грошового утримання, що позбавило суд можливості обрахувати суму щомісячного розмір грошового утримання на її з померлим малолітнього сина. Разом з тим, вважає, що неподання цивільного позову першою дружиною її чоловіка цивільного позову в інтересах своєї дитини, не повинно порушувати право її сина, гарантоване ст. п. 1 ч. 1 ст. 1200 Цивільного кодексу України.

На думку апелянта, для проведення розрахунку суми щомісячного грошового утримання на її сина ОСОБА_15 суд першої інстанції повинен був застосувати положення ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України та встановити щомісячне грошове утримання у мінімальному розмірі, встановленому законом, чого суд не зробив.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Аргументує тим, що суд не надав об`єктивну оцінку всім дослідженим доказам, не дослідив деякі питання та не перевірив причетність інших осіб до вчинення вбивства.

На думку захисника, не з`ясованим залишилось питання,на якій підстав ОСОБА_16 , після того, як виявила труп ОСОБА_13 почала прибирати на кухні та знищувати речові докази, у результаті чого на момент приїзду слідчо-оперативної групи, порядок речей та предметів на кухні був порушений. При цьому, після виявлення трупу ОСОБА_16 не стала будити ОСОБА_6 для з`ясування всіх обставин події. Поведінка ОСОБА_16 , з урахуванням того, що раніше вона відбувала покарання за вбивство свого чоловіка, на переконання захисника, надавала підстави вважати, що вона могла бути причетна до заподіяння смерті ОСОБА_13 . На даний час перевірити її причетність до убивства не має можливості, оскільки вона померла ще на час розгляду справи в суді першої інстанції.

Не з`ясованим залишилось і питання щодо капців ОСОБА_6 , в яких він знаходився вдома в день трагедії, які не вилучалися поліцейськими та не досліджувалися. Також без відповіді суд залишив і питання щодо плями бурого кольору на штанах ОСОБА_6 , яка згідно з висновком експертів є слідами крові людини та за генетичними ознаками може походити від покійного ОСОБА_13 , але з урахуванням того, що тілесне ушкодження потерпілому було завдане в область грудної клітки, то кров загиблого, якщо і могла опинитися на одязі винної особи,то виключно на верхній частині одягу, а не тільки на штанях.

При цьому, органом досудового слідства одяг, в який була вдягнута ОСОБА_16 , не вилучався та не досліджувався на предмет наявності слідів крові загиблого, як і факт вживання нею алкогольних напоїв того вечора.

Крім того, органом досудового розслідування не був доведений умисел ОСОБА_6 саме на заподіяння смерті ОСОБА_13 , хоча фактично під час дослідження доказів та допиту свідків не знайдені та не підтверджені наміри її підзахисного на навмисне цілеспрямоване убивство потерпілого.

Факт раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , не знайшов свого підтвердження, жоден зі свідків не вказав, що 03.12.2019 між чоловіками відбувалися сутички, спори або конфлікти, ОСОБА_16 також вказувала на те, що того вечора не чула сварок між обвинуваченим та потерпілим.

Звертає увагу, що на вилученому з місця події ножі не були виявлені відбитки пальців ОСОБА_6 .

Наголошує на тому, що свідок ОСОБА_17 повідомляла суд, що 03 грудня 2019 року, її співмешканець ОСОБА_18 , коли йшов до магазину, то бачив того дня ОСОБА_6 , який повертався додому і тягнув за собою велосипед, при цьому був у стані сильного алкогольного сп`яніння, кілька разів падав. Обвинуваченого ОСОБА_6 характеризувала, як неконфліктного, спокійного та неагресивного чоловіка. Підтвердила, що ОСОБА_6 першим пішов додому, а хвилин через 30 за ним пішов ОСОБА_13 , ніяких запрошень та розмов про те, щоб ОСОБА_13 заходив до нього у гості ОСОБА_6 не виказував.

Свідок зауважила, що саме ОСОБА_16 була агресивною, коли ОСОБА_6 вживав спиртні напої без неї, так як сама дуже любила випивати і вона не вірить, що ОСОБА_6 міг вчинити убивство.

Свідок ОСОБА_18 підтвердив показання свідка ОСОБА_17 , він бачив того дня ОСОБА_6 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння падав, тому він допомагав йому підвестися на ноги. Обвинувачений та потерпілий проживають в різних місцях села, далеко один від одного.

Продавець магазину ОСОБА_14 також вказувала на відсутність конфліктів між обвинуваченим та потерпілим того вечора, зауважила, що ОСОБА_6 пішов додому близько 18 години у стані більшого сп`яніння ніж покійний ОСОБА_13 . Потерпілий поїхав на велосипеді хвилин через 30-40 після обвинуваченого, їхав він у напрямку свого будинку. Ножа у ОСОБА_6 вона не бачила. Обвинуваченого охарактеризувала, як спокійного і не конфліктного чоловіка, який не здатен на убивство людини.

Апелянт звертає увагу, що згідно з висновком судово-медичного експерта напрямок рани на тілі ОСОБА_13 проходить спереду назад, справа на ліво та незначно знизу вгору через шкіру, підшкірну клітковину, хрящову частину 6 та частково 5,7 ребер, міжреберні м`язи в 5-6 міжребер`ї серцеву сорочку стінки правого передсердя під вушком та стінку висхідної частини аорти в межах серцевої сумки, що дає підстави вважати, що удар ножем загиблому був заповідний лівою рукою. Разом з тим, ОСОБА_6 - правша, а от ОСОБА_16 за життя користувалась милицею, на яку спиралась правою рукою, а ліва була вільна та працездатна. У зв`язку з цим просить звернути увагу на те, що коли удар завдається правою рукою,то раневий канал буде з ліва - на право, але слідчим під час призначення експертизи навіть не було поставлене питання з приводу того, якою рукою потерпілому завдавалося тілесне ушкодження.

Вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не доведеною та просить виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_19 подав заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в яких просив апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення з підстав необґрунтованості викладених у ній доводів.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які наполягали на скасуванні вироку суду та виправдуванні у вчиненні кримінального правопорушення за недоведеністю винуватості у вчиненні убивства, відсутності мотиву та можливості, потерпілих, які заперечували проти аргументів сторони захисту, просили про посилення покарання та задоволення цивільних позовів, прокурора, який заперечував проти поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_11 задовольнити частково.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 03 грудня 2019 року до чергової частини Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення фельдшера швидкої медичної допомоги про те, що у будинку по АДРЕСА_1 був виявлений труп громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті.

Саме за цією адресою проживав обвинувачений ОСОБА_6 із громадянкою ОСОБА_16 і 04.12.2019 у цьому будинку, у верхньому одязі та взутті, на підлозі на відстані 1,5 метрів від вхідних дверей, ногами до виходу, лежачим на спині був виявленим мертвим ОСОБА_13 , який з показань свідка продавця магазину ОСОБА_14 поїхав на багато пізніше від магазину від ОСОБА_6 у напрямку свого будинку, тоді як ОСОБА_6 живе в іншому районі села і через стан сп`яніння, ішов пішки та котив велосипед, про що пояснювали свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував, що знав ОСОБА_13 з дитинства, 03.12.2019 з ним випивав біля магазину. Додому повернувся пішки, поставив велосипед у гараж, зайшов у будинок, зняв верхній одяг та ліг спати, вважає, що ОСОБА_13 могла зарізати його співмешканка ОСОБА_16 .

Під час огляду місця пригоди, проведеного у будинку ОСОБА_16 та з її дозволу, у кімнаті № 2 на підлозі були вилучені бурки з резиновими калошами та на мотузці з особистими речами футболка блакитного кольору з малюнком карти Єгипту з надписом "RED SEA". У кімнаті № 3 громадянка ОСОБА_16 добровільно видала з тумбочки ніж з товщиною клинка 4 мм, довжиною 14,5 см., висотою 3,5 см., довжиною рукоятки 12,5 см., загальною довжиною 27 см. Рукоятка виготовлена з матеріалу зовні схожого на дерево. Ніж знаходиться у шкіряному чохлі коричнево-бордового кольору з ремінцем бежевого кольору із тканини.

Під час проведення огляду речей 13 січня 2020 року, на ножі, вилученому під час огляду місця події у шкіряному чохлі коричнево-бордового кольору з ремінцем, відбитків слідів рук виявлено не було, разом з тим, були здійснені змиви з руків`я та клинка ножа у чохлі та контроль марлі до них (т.2 а.с.106-107).

При проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10/1-128/СЕ/20 від 17 квітня 2020 року встановлено, що генетичні ознаки слідів крові, виявлених у змиві з поверхні клинка ножа (об`єкт №2), збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_13 .

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених у змиві з поверхні руків`я ножа (об`єкт №1) за ДНК-профілем збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 . Походження слідів крові в об`єкті № 1 від свідка ОСОБА_16 виключаються. ( т. 2 а. с. 58-68).

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував, що ніж у чохлі з матерчатим паском, належить йому і зберігав він його в кімнаті на трильяжі (тумбочка з дзеркалом).

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 1173 від 04 січня 2020 року та додаткової судово-медичної № 109 від 04 березня 2020 року при експертизі трупа ОСОБА_13 було виявлене колото-різане поранення правої половини грудної клітки з ушкодженням серця та аорти, яке утворилось від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок з помірно вираженими ребрами, ширину клинка не менше 2.5 см на одному з рівнів перерізу, довжину не менше 8 см. Раневий канал проходить спереду назад, справа наліво та незначно знизу вгору через шкіру, підшкірну клітковину, хрящову частину 6-го та частково 5,7 ребер, міжреберні м`язи в 5-6 міжребер`ї, серцеву сорочку, стінку правого передсердя під вушком та стінку висхідної частини аорти в межах серцевої сумки.

Ножове поранення утворитись незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, і утворилося внаслідок одного травматичного впливу предметом з колюче-ріжучими властивостями. Смерть ОСОБА_13 від масивної крововтрати, викликаної проникаючим пораненням правої половини грудей з ушкодженням серця та аорти (т.1 а.с.194-199, 200-205).

Порівнявши пошкодження та їх розташування на футболці та светрі з пошкодженнями на тілі потерпілого ОСОБА_13 , експерт у висновки № 18-МК від 30 березня 2020 року, підтвердив, що проникаюче ножове поранення на тілі потерпілого, могло утворитись від дії одностороннє гострого колюче-ріжучого предмета (типу ножа), що мав лезо середньої гостроти заточки та П-подібний обушок з помірно вираженими ребрами. Не виключається можливість спричинення даних пошкоджень ножем, наданим на експертизу (ілюстрація № 2-3 висновку експерта вказує на те, що це ніж в чохлі).

Враховуючи морфологічні особливості ушкоджень на клапті шкіри, а також дані, отримані під час проведення експериментального ушкодження шкіри наданим на експертизу ножем, виникнення виявлених ушкоджень від дії ножа, наданого на експертизу, не виключається при зануренні клинка на ширину, відповідну довжині ушкодження на клапті шкіри (т. 1 а.с. 231-236).

В ході проведення огляду одягу ОСОБА_6 10 січня 2020 року, на чоловічих чорних спортивних штанях, на передній лицьовій поверхні правої штанини з переходом на білу вставку збоку, виявлено сліди схожі на кров (т. 2 а.с. 82-83), які є слідами крові людини, генетичні ознаки якої є змішаними та можуть походити від потерпілого ОСОБА_13 , відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10/1-112/СЕ/20 від 16 квітня 2020 року.

З дослідницької частини висновку експерта убачається, що на лицевій поверхні штанів, спереду, на відстані 624 мм від вільного нижнього краю правої колоші та впритул до нижнього краю правої бічної кишені, з переходом на повздовжні бічні смуги, на площині 92х106 мм, виявлено множинні помарки речовини коричневого кольору, невизначених форм, з нечіткими та нерівними краями, які частково просочують та ущільнюють тканину, розмірами від 4х9 мм до 16х23 мм. З помарок речовини коричневого кольору зроблено змиви. (т.2 а.с.71-79).

Помарки на штанях з частковим просоченням та ущільненням тканини можуть вказувати на те, що ОСОБА_6 міг витерти ніж об штани, а потім покласти його в чохол, віднести у кімнату, після чого лягти спати.

Під час досудового розслідування було проведено опитування ОСОБА_16 з використанням поліграфа, щодо неї були проведені негласні слідчі (розшукові) дій, результати яких не прийняті судом до уваги в якості доказу, але беззаперечно вказують на те, що версія причетності до вбивства ОСОБА_16 перевірялась.

За участю ОСОБА_16 05 грудня 2019 року був проведений слідчий експеримент, під час якого остання добровільна розказала, що ввечері 03 грудня 2019 року вона була вдома, її цивільний чоловік ОСОБА_6 додому прийшов на початку 22.00 години, він постукав у вхідні двері, ОСОБА_16 відкрила двері та побачила ОСОБА_6 з невідомим їй чоловіком, які зайшли до будинку у кімнату кухні. Обидва чоловіки були сильно випившими і вона подумала, що вони збираються курити, оскільки на столі в пластиковій кришці лежав тютюн, а поряд папір. Чоловіки не розмовляли, тому ОСОБА_16 пішла до кімнати, де до цього дивилась телевізор. За нею до кімнати зайшов ОСОБА_6 , зняв з себе бушлат та бурки, після чого повернувся до кухні. Між кімнатою, де дивилась ОСОБА_16 телевізор та кімнатою, де знаходились чоловіки, розташована ще одна кімната, двері обох кімнат були зачинені. Через деякий час до кімнати зайшов ОСОБА_6 , відкрив ліві дверцята від тумби з дзеркалом та поклав свій металевий ніж з дерев`яною ручкою до чохла, потім повернувся і пішов до ліжка спати. ОСОБА_16 піднялась та вирішила піти подивитись де невідомий чоловік та зачинити вхідні двері. Коли вона підійшла до дверей кухні то відчула, що вони повністю не відчиняються, щось заважало їх відкрити. Коли вона змогла протиснутись через двері, то виявила на підлозі лежачого на спині чоловіка, який прийшов з ОСОБА_6 . Вона підійшла до нього, оскільки подумала, що той просто п`яний, впав на підлогу та спить. Очі у чоловіка були відкриті, він блимав повіками, ОСОБА_16 нахилилась до нього, серцебиття було. В цей момент ОСОБА_16 побачила, що на светрі чоловіка проступила пляма крові. Вона пішла до ОСОБА_6 , щоб дізнатись що сталось, але не змогла його розбудити. Тоді вона викликала швидку допомогу, телефонувала о 21.25 год. У кухні вона побачила, що всі килими були зім`яті, а біля столу на підлозі лежала розбита скляна чашка у квітах, яка стояла на столі. Вона віником прибрала її в совок до сміттєвого відра, оскільки не хотіла, щоб лікарі ходили по склу. Коли прибула швидка, то лікарі повідомили, що чоловік помер, під футболкою вони виявили рану та зателефонували до поліції. (т. 1 а.с. 173-179).

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10/1-80/СЕ/20 від 24 березня 2020 року у піднігтьовому вмісті наданих на дослідженнях зрізах та фрагментах зрізів нігтьових пластин з право та лівої рук свідка ОСОБА_16 крові не виявлено.

Генетичні ознаки клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів та фрагментів зрізів нігтьових пластин з лівої руки свідка ОСОБА_16 (об`єкт №2) та домінуючи генетичні ознаки клітин, виявлених в піднігтьовому вмісті зрізів та фрагментів зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_16 (об`єкт №1), збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові свідка ОСОБА_16 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_13 .

Походження клітин в об`єкті № 2 та клітин, генетичні ознаки яких домінують в об`єкті № 1 від ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_13 виключається. (т. 2 а.с.31-41)

Отже, версія захисту про причетність до заподіяння смертельного ножового поранення ОСОБА_16 ретельно перевірялася під час досудового розслідування і спростована рядом експертиз та доказами, які вказують на заподіяння ножового поранення ОСОБА_13 саме ОСОБА_6 , а не іншими особами.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_16 , прибиралася на кухні і знищила сліди кримінального правопорушення, нічим не підтверджені та спростовуються показаннями ОСОБА_16 , яка не відразу помітила рану у потерпілого, кров лише просочила його светр навколо поранення. Бризок крові у приміщенні кухні виявлено не було, так само як і на одязі свідка, а також слідів замивання чи знищення.

Обвинувачений пояснював, що 03.12.2019 їздив до магазину на прохання ОСОБА_16 придбати ще горілки, при цьому, додому він повернувся більше ніж через 2 години та без горілки. Однак, він не вказував на те, що ОСОБА_16 висловлювала будь-які претензії з приводу того, що він повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння, а їй горілку не привіз, конфлікту між ними не було. Більш того, якщо ОСОБА_16 була вдома, де закінчилося спиртне, то ОСОБА_6 за дві години відсутності вживав біля магазину з потерпілим спиртні напої.

З показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_6 з ОСОБА_13 біля магазину пили і першим пішов додому ОСОБА_6 , а хвилин через 30-40 пішов ОСОБА_13 .

Органом досудового слідства одяг, в який була вдягнута ОСОБА_16 , не вилучався та не досліджувався на предмет наявності слідів крові загиблого, оскільки видимих слідів та підозр на плями крові, у неї, на відміну від обвинуваченого ОСОБА_6 , не було.

Відсутність відбитків пальців рук на рукоятці ножа, виготовленій з матеріалу зовні схожого на дерево, не виключає причетності обвинуваченого до заподіяння ножового поранення потерпілою, відсутність слідів пальців рук може бути обумовлена виключно поверхнею рукоятки.

Розташування каналу рани на тілі потерпілого, обумовлене передусім не не тим фактором, якою рукою завдавалося поранення, правою чи лівою, як намагається довести адвокат, а розташуванням потерпілого з тим, хто завдавав поранення. Покійний ОСОБА_13 був виявленим у будинку, де на той час жив обвинувачений, лежачи на спині за півтора метра до виходу, ногами вперед у верхньому одязі. Судово-медичні данні, разом з розташуванням тіла потерпілого на момент смерті, вказують на те, що покійний отримав удар ножем, коли виходив із будинку, а обвинувачений наздогнав його справа та завдав удару.

Захисник звертає увагу, що органом досудового розслідування не був доведений умисел ОСОБА_6 саме на заподіяння смерті ОСОБА_13 , під час дослідження доказів та допиту свідків не знайдені та не підтверджені наміри її підзахисного на навмисне цілеспрямоване убивство потерпілого, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Про умисел на навмисне вбивство свідчить як обрання знаряддя злочину, так місце та сила заподіяння удару, у даному випадку удар був завданий ножем у грудну клітку, у життєво важливий орган, з прикладенням сили, оскільки різана рана починалася з правого боку грудної клітки і закінчувалася пошкодження серця та аорти.

Мотив убивства - під час конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, відповідає тривалому знайомству між обвинуваченим і убитим, спільним вживанням спиртних напоїв протягом тривалого часу.

Підстав обмовляти ОСОБА_6 у смерті ОСОБА_13 свідок ОСОБА_16 не мала жодних підстав. Більш того вона не могла пересуватися без милиць і фізично не могла заподіяти досить сильний удар та глибоке ножове поранення потерпілому.

Матір убитого, потерпіла ОСОБА_8 пояснювала причину з якої її син опинився у будинку, де проживав ОСОБА_6 , який пішов від магазину раніше. Її син побачив п`яного ОСОБА_6 , який лежав на вулиці і допоміг останньому дійти додому та увійти в дім, де і отримав смертельне поранення.

Про обставини подій 03 грудня 2019 року ОСОБА_6 , під час досудового слідства показань не надавав, посилаючись на ст. 63 Конституції України, захисну версію про причетність до вбивства його співмешканки ОСОБА_20 висловив під час розгляду в суді першої інстанції, після того як свідок померла.

Аналіз зібраних доказів, обстановка на місці події, місце виявлення тіла потерпілого, сліди крові убитого на ножі та на штанях обвинуваченого, поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у навмисному убивстві ОСОБА_13 і його дії правильно розцінені як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України.

Вимога потерпілих про призначення ОСОБА_6 покарання у виді 15 років позбавлення волі задоволенню не підлягає, оскільки кожній особі повинно бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання від 7 до 15 років позбавлення волі. Обираючи строк покарання у виді 9 років позбавлення волі суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків, дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував, посередньо характеризується за місцем проживання, а також обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, і обрав покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Невизнання провини ОСОБА_6 та його відмова від надання показань під час досудового розслідування є позицією захисту і не обтяжує покарання. Вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння є обставиною, яка обтяжує покарання і яка вже була врахована судом першої інстанції. Крім того, потерпілий ОСОБА_13 разом з обвинуваченим вживав спиртні напої і на момент смерті етанол в його крові складав 3.1 проміле, що відповідало тяжкому ступеню сп`яніння.

Частиною 5 статті 128 КПК України, передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовано КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про стягнення 3 481 грн. щомісячно на її утримання, починаючи з січня 2020 року і довічно, про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн, та про стягнення 29 959 грн. витрат на поховання сина ОСОБА_13 .

Позов в частині стягнення витрат на поховання учасникам кримінального провадження не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не перевіряється.

Потерпілий ОСОБА_11 заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення 3 481 грн. щомісячно на його утримання, починаючи з січня 2020 року і довічно.

Обоє потерпілих є непрацездатними за віком, вказували на те, що у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_13 вони втратили годувальника, який їх матеріально утримував та фізично допомагав.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої виходив з того, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не надали підтвердження, що ОСОБА_13 їх утримував, а надана ним допомога була основним джерелом доходжу родини потерпілих. Факт реєстрації за однією адресою з померлим не може свідчити про перебування на його утриманні. Та обставина, що дорослий син був не тільки зареєстрованим і проживав з батьками, утримував домоволодіння, виконував господарську роботу, до уваги судом не бралась, так само як і те, що позовні вимоги потерпілих виходять за межі об`єкту доказування у цьому кримінальному провадженні і підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Для перевірки доводів потерпілих та подання доказів про перебування на утриманні у сина, з урахуванням змісту позовних вимог, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог підлягає зміні, а позови потерпілих залишенню без розгляду для надання можливості їх вирішення в порядку цивільного законодавства.

Потерпіла ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення 3 481 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з січня 2020 року і до досягнення ним повноліття.

На підтвердження цивільного позову потерпіла ОСОБА_9 надала копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_13 , копію свідоцтва про народження сина, з якого вбачається, що померлий ОСОБА_13 є батьком ОСОБА_12 , довідку виконкому Іванівської сільської ради, згідно якої померлий ОСОБА_13 був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 НГУ від 13 березня 2020 року щомісячне грошове забезпечення ОСОБА_13 з листопада 2018 року по грудень 2019 року складало 150 169 грн. 41 коп. Середній заробіток ОСОБА_13 склав 13925 грн. 87 коп.( т.1 а.с. 23)

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні, або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Залишаючи позов потерпілої ОСОБА_9 без розгляду суд правильно зазначив про необхідність з`ясувати кількість усіх утриманців для підрахунку розміру грошового утримання, а тому доводи апеляційної скарги про визначення розміру утримання у мінімальних межах, визначених законом, розглянуті під час апеляційного розгляду не можуть. Такі позовні вимоги, пов`язані зі смертю потерпілого, проте виходять за межі доказування та розміру відшкодування у кримінальному провадженні та підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про стягнення понесених потерпілою ОСОБА_8 витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції прийняв до уваги складність справи, реальність адвокатських витрат, критерій розумності, фінансовий стан обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 , а також позицію захисту про зменшення таких витрат, що заслуговує на увагу, і цілком обґрунтовано стягнув з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 тільки 10 000 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_6 щомісячно грошових коштів на утримання залишити без розгляду.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_21 ОСОБА_22 ОСОБА_23