ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3982/21
Провадження № 1-кс/210/1816/21

"30" липня 2021 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження, що приймають участь у розгляді клопотання: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, поданого в межах кримінального провадження № 0000369, відомості про яке внесені до ЄРДР 23 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.

У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на вилучені під час огляду місця події 23 липня 2021 року, а саме: металевий ціпок довжиною приблизно 3 м. з двома навісними замками, що поміщений до спеціального пакету Національної поліції України № INZ4026517; мобільний телефон марки «ERGO», що поміщений до спеціального пакету Національної поліції України № SUD2046452
Прокурор просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Виклад обставин та правова кваліфікація
СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000369, відомості про яке внесені 23 липня 2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Криворізькою південною окружною прокуратурою.
Встановлено, що 23.07.2021 о 10:05 годині надійшло повідомлення від малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що його вітчим ОСОБА_5 зачинив його в будинку розташованого по АДРЕСА_1 та прив`язав на ціпок до батареї. Також вітчим постійно вчиняє насильство відносноо станнього та наносить тілесні ушкодженя.

Обґрунтування клопотання.
Враховуючи невідкладний випадок, діючи з метою врятуванням життя малолітнього потерпілого ОСОБА_4 та фіксації слідів вчиненого злочину, 23 липня 2021р. старшим слідчим СВ відділення відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події, а саме приміщення будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було звільнено малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , а також виявлені та вилучені до відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області речові докази, а саме:

1) металевий ціпок довжиною приблизно 3 м. з двома навісними замками, що поміщений до спеціального пакету Національної поліції України № INZ4026517;
2) мобільний телефон марки «ERGO», що поміщений до спеціального пакету Національної поліції України № SUD2046452.
Надалі на підставі ч.ч.1,4 ст.214 КПК України за вказаним фактом внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 від 23.07.2021.

Вилучене 23.07.2021в ході огляду місця події майно є речовими доказами по кримінальному провадженню, які зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст. 98 КПК України, тому являються речовими доказами тамають доказову базу по кримінальному провадженні№ 0000369від 23.07.2021.

Накладення арешту на вилучені речі та предмети, які визнано в якості речових доказів, необхідно для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування в якості речових доказів, а саме попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження предметів кримінального правопорушення, оскільки існують ризики вчинення зазначених дій, особами у яких вилучено вказане майно, з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності.
Позиції сторін
Прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити з мотивів та підстав, викладених в клопотанні.
Щодо дотримання строків звернення із клопотанням:
Частиною 5 статті 171 КПК визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подане своєчасно - на наступний робочий день після вилучення майна під час огляду місця події. Вказане клопотання повернуто для усунення недоліків, та в подальшому встановлений слідчим суддею строк подано прокурором.
Мотивація суду
Положеннями ч. 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, зокрема протоколу огляду , огляд проведено до внесення відомостей в ЄРДР.
В подальшому, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням про проведення огляду, оскільки огляд проведено в порядку частини 3 статті 233 КПК як невідкладний.
Також встановлено, що слідчим суддею задоволено клопотання про проведення огляду, та визнано проведено огляду в домоволодінні без ухвали слідчого судді як невідкладний випадок.
На етапі розгляду цього клопотання вручено повідомлення про підозру.
Слідчий суддя враховує, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); а за частиною 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні,перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За змістом частини 3 статті 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).
Огляд місцевості здійснюється з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 237 КПК України).
Відповідно до частин 5, 7 статті 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Встановлено, що під час огляду місця події 23 липня 2021р. вилучено речі та предмети, які визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 23 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України .
Згідно положень статей 84 - 85 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з частиною 2 статті 168 КПК України та пунктів 1,3 частини 2 статті 167 КПК України під час обшуку може здійснюватись тимчасове вилучення майна, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З урахуванням положень частини 3 статті 214 КПК України, частини 7 статті 237 КПК України та статей 167-168 КПК України, вилучені під час огляду речі та предмети набули статуту тимчасово вилученого майна.
Прокурор, посилаючись на вимоги частини 2 статті 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що вилучене майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів достатність підстав вважати, що був вчинений злочин, ознаки якого містяться в диспозиції статтей 125 та 146 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 23.07.2021року огляду місця події, під час якого вилучені вказані у клопотанні речі, можуть бути використані для доведення відомостей про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбачених у статті 98 КПК України.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Прокурором доведено необхідність накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучені під час огляду місця події від 23.07.2021р. до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту на металевий ціпок довжиною приблизно 3 м. з двома навісними замками, що поміщений до спеціального пакету Національної поліції України № INZ4026517; мобільний телефон марки «ERGO», що поміщений до спеціального пакету Національної поліції України № SUD2046452, власники яких на момент розгляду клопотання не встановлені.
Застосовуючи такий спосіб арешту, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що вказане майно може бути знаряддям вчинення злочину.
Враховуючи викладене, на вищевказане тимчасово вилучене майно необхідно накласти арешт шляхом .
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, та яке могло бути використано для вчинення злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У той же час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Ззгідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріали, додані до клопотання, а так само і клопотання про арешт майна містить обґрунтування застосування найбільш обтяжливих способів арешту, зокрема заборони використовувати тимчасово вилучено майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування найбільш обтяжливого способу арешту - заборона використовувати тимчасово вилучене майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні є необхідним та відповідає меті арешту.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна , наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167-168, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, поданого в межах кримінального провадження № 0000369, відомості про яке внесені до ЄРДР 23 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час огляду, який відбувся в період з 10год.48хв. до 11год.08 хв. 23 липня 2021 року в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , предмети (речі), що мають значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні, а саме:
1) металевий ціпок довжиною приблизно 3 м. з двома навісними замками, що поміщений до спеціального пакету Національної поліції України № INZ4026517;
2) мобільний телефон марки «ERGO», що поміщений до спеціального пакету Національної поліції України № SUD2046452.
Заборонити будь-кому будь-яким чином відчуджувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, проведення відповідних експертиз та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні Кондратенко Т.С., слідчого ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п"яти) днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 02 серпня 2021 року о 08год.10хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Слідчий суддя: ОСОБА_1