23.07.2021
Справа № 642/4694/21
Провадження 1кс/642/2397/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року м.Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 20.07.2021, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України,

про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2021 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова із клопотанням про арешт майна.

В обгрунтування клопотання зазначив, що 20.07.2021 до чергової частини ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області звернувся ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про те, 19.07.2021 близько 12 годин, невстановлена особа, знаходячись по вул. Залютинській в м. Харкові, пошкодила його автомобіль.

20.07.2021 зазначену подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування під №0000482 за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

20.07.2021 за адресою: м. Харків, вул. Маршала Малиновського, 1, було проведено огляд місця події, в ході якого було здійснено огляд автомобіля «ЗАЗ» модель «TF698K» («Daewoo Sens») д.н.з. НОМЕР_1 в ході якого були виявлені виїмка овальної форми на поверхні заднього правого крила та пошкодження задньої правої фари. Крим того у пошкодженій фарі було виявлено та вилучено фрагмент гуми чорного кольору схожий на гумову кулю.

20.07.2021 вилучений в ході огляду місці події фрагмент гуми чорного кольору, постановою слідчого визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000482.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що 19.07.2021 близько 23-30 годин він приїхав до с. Подворки за своєю подругою на ім`я ОСОБА_5 , однак останньої не було вдома. Біля її будинку він побачив автомобіль «Mersedes 200» сірого кольору с номерами НОМЕР_2 , останній букви він не запам`ятав. Він зрозумів, що це автомобіль колишнього хлопця ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 поїхав до дому у м. Харків. Але коли він проїхав міст окружної дороги та в`їхав до м. Харкова на вул.. Золочівську його наздогнав вищезазначений автомобіль. Водій а/м. Мерседес почав сигналити ОСОБА_4 притискати його до узбіччя та кричати у відкрите вікно щоб той зупинився, але ОСОБА_4 не зупиняв свій автомобіль та рухався далі. Надалі, коли вищезазначений автомобіль Мерседес трохи відстав від автомобіля ОСОБА_4 , останній почув три гучних хлопка схожих на звуки пострілу т побачив у дзеркало як водій Мерседесу виставив руку з якимось предметом у вікно та направив її у бік автомобіля потерпілого. Злякавшись, ОСОБА_4 прискорив свій автомобіль та відірвався від нападника. Пізніше ОСОБА_4 виявив на своєму автомобілі пошкодження та звернувся до поліції. Під час огляду його автомобіля він бачив як у пошкодженій фарі слідчий виявив та вилучив фрагмент гуми чорного кольору.

На даний час власник вилученого майна (фрагменту гуми чорного кольору) не встановлений.

У зв`язку з тим, що вилучений під час обшуку фрагмент гуми чорного кольору має важливе значення для вказаного кримінального провадження та є речовим доказом, та в подальшому будуть використовуватися як докази, в ході досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати у його відсутність, просив клопотання задовольнити.

За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст.172 КПК України неприбуття осіб не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положення абзацу першого частини третьої ст.170 КПК України, які в контексті співвідношення з положеннями ст.98 КПК України, як критеріями для визначення речей чи документів речовими доказами, встановлює, що окрім віднесення певного предмету до речового доказу, він обов`язково має відповідати критеріям, визначеним в ч.3 ст.170 КПК України, тобто має бути предметом матеріального світу, який перебуває у власності суб`єкта права та відповідати вимогам ст.190 ЦК України.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судом встановлено, що 20.07.2021 за адресою: м. Харків, вул. Маршала Малиновського, 1, було проведено огляд місця події, в ході якого було здійснено огляд автомобіля «ЗАЗ» модель «TF698K» («Daewoo Sens») д.н.з. НОМЕР_1 в ході якого були виявлені виїмка овальної форми на поверхні заднього правого крила та пошкодження задньої правої фари. Крим того у пошкодженій фарі було виявлено та вилучено фрагмент гуми чорного кольору схожий на гумову кулю.

20.07.2021 вилучений в ході огляду місці події фрагмент гуми чорного кольору, постановою слідчого визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000482.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Так відповідно, вилучене майно про яке йдеться у клопотанні є речовим доказом у кримінальному провадженні та тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт, так як є підстави вважати,що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні, тому зазначені у клопотанні речі відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, які можуть бути речовими доказами.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 20.07.2021, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: фрагмент гуми чорного кольору виявлений у задній праві фарі автомобіля «ЗАЗ» модель «TF698K» («Daewoo Sens») д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено в ході проведення огляду місця події 20.07.2021 року за адресою: м. Харків, вул. Маршала Малиновського, буд. 1.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1