Справа № 640/8689/18
н/п 1-кс/953/1400/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі власника майна - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року у кримінальному провадженні за № 0000452 від 05.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
15.02.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року у кримінальному провадженні за № 0000452 від 05.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.3 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, у якому заявниця просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова 01 лютого 2019 року на однокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 від 05 травня 2018 року.
В обґрунтування клопотання заявниця зазначила, зокрема, наступне.
21 серпня 2017 року для особистих потреб заявницею була придбана згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу однокімнатна квартира під номером АДРЕСА_1 . Після покупки квартири за власні кошти зробила в ній ремонт та на теперішній час в квартирі проживає син заявниці із сім`єю. На початку лютого 2019 року ОСОБА_3 отримала лист з ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року про накладення арешту на зазначену квартиру АДРЕСА_1 . На квартиру було накладено арешт в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 від 05 травня 2018 року. Вказала, що її жодного разу не викликали та не допитували в рамках вказаного провадження. 27.03.2019 ОСОБА_3 зверталася до СУ ГУНП в Харківській області з заявою про залучення її в якості потерпілої у вказаному провадженні. Проте, отримала відмову у задоволенні клопотання. З часу накладення арешту на квартиру пройшло вже 2 роки, однак до теперішнього часу жодній особі не повідомлено про підозру.
Крім того, зазначила, що при посвідченні договору нотаріус повністю перевірила всі надані продавцем документи та жодних підозр вони у нотаріуса не викликали. На підписанні договору були присутні всі сторони, надані всі необхідні документи. Вважає, що у накладенні арешту відпала потреба, виходячи з того, що по справі більше двох років не проводиться жодних слідчих дій, не допитуються сторони договору купівлі-продажу квартири. Також вказала, що вона є добросовісним набувачем арештованого судом майна, оскільки набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 , здійснено за законним правочином, який в судовому порядку не скасовано та ніким не оскаржено.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 доводи клопотання підтримали, просили про його задоволення. Крім того, адвокат наголошував на тривалість досудового розслідування, не проведення слідчих дій та відсутність підозрюваних, та вказував, що арешт майна перешкоджає заявниці здійснювати право власності на квартиру.
Старший слідчий з ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 та процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені судом своєчасно та належним чином (а.с.10), проте в судове засідання не з`явилися. Однак 17.02.2021 подали до суду заяви, в яких просили проводити судове засідання без участі слідчого та прокурора (а.с.11,58). Також у своїх запереченнях зазначили, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 від 05.05.2018 за фактами шахрайського заволодіння одинадцятьма квартирами за ч.3 ст.190 КК України. Зокрема вказали, що 21.08.2017 невстановлені особи заволоділи квартирою АДРЕСА_1 шляхом внесення недостовірних відомостей в довіреність та договір купівлі-продажу від імені власника квартири ОСОБА_7 , 1948 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично не міг видати довіреність та відчужити квартиру. За життя квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала ОСОБА_7 , 1948 р.н. Також зазначили, що 21.08.2017 приватний нотаріус ОСОБА_8 нотаріально посвідчила під № 2243 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між продавцем ОСОБА_9 , яка діяла нібито від імені ОСОБА_7 по підробленій довіреності від 17.07.2017, та покупцем ОСОБА_3 . Вказане свідчить про відсутність волевиявлення власника квартири на її продаж та вказує на нікчемність правочину купівлі-продажу, який укладений з метою незаконного заволодіння чужим майном. Слідство вважає, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , здобуто злочинним шляхом, а квартира є безпосереднім об`єктом протиправних кримінальних дій та речовим доказом у кримінальному провадженні.
Крім того, зазначили, що 23.11.2018 слідчим винесено постанову про визнання квартири АДРЕСА_1 речовим доказом. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2019 накладено арешт на вказану квартиру. На даний час у провадженні здійснюється дослідження всіх обставин заволодіння шахрайським шляхом вказаним вище майном, в тому числі встановлюється особа, яка діяла від імені померлого ОСОБА_7 за підробленими документами. У провадженні встановлений та підтверджений доказами факт нікчемності правочину щодо відчуження на користь покупців майна, яке арештовано. Посилаючись на статті 228, 215 Цивільного кодексу України та Постанову Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009, вказали, що заявник ОСОБА_3 не є добросовісним набувачем арештованого майна, оскільки набуття нею права власності на нього здійснено за нікчемним правочином, обставини укладення якого у тому числі є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Вказали, що на даний час не відпала потреба у застосуванні арешту на майно і скасування накладеного на нього арешту буде суперечити вимогам ст. 174 КПК України. Крім того, на теперішній час Харківською міською радою у судовому порядку ініціюється питання щодо визнання зазначеної квартири відумерлою спадщиною та передачу її у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. Вважають, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна на квартиру АДРЕСА_2 у кримінальному провадженні № 0000452 необхідно відмовити. До заяви додано заперечення, витяг з ЄРДР, копію ухвали по справі № 640/8689/18 про арешт майна, копію постанови про визнання предметів речовими доказами від 23.11.2018, копію ухвали від 11.11.2019 у справі № 640/8689/18, копію реєстрації правопорушення, копію актового запису про смерть № 12198 від 28 серпня 2014 року, копію рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.02.2021, копію рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.02.2021, копію довідки № 50, виданої ОСББ «СУПУТНИК-1», копію договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 2243, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 , копію довіреності від 17.07.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 3137, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 , копію паспорта, серія НОМЕР_1 громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію документів, що посвідчують особу, копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.02.2021 (а.с.11, 12-14, 15-27, 28-30, 31, 32-35, 36, 37, 38-39, 40-46, 47, 48-49, 50, 51-52, 53, 54-57, 58, 59-61).
Неявка слідчого та прокурора, відповідно до ст. 174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, приходить до наступного.
В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000452 від 05.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, з підстав, зокрема, що за фактом шахрайського заволодіння невстановленими особами 21.09.2017 квартирою АДРЕСА_1 на підставі внесення недостовірних відомостей в договір купівлі-продажу, а також використовуючи паспорт власника ОСОБА_7 , 1948 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15-27).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2019 у справі № 640/8689/18, н/п 1-кс/640/1790/19 накладено арешт на нерухоме майно (квартиру) АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом заборони її відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку (а.с.4-6).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.08.2017, ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , передала у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв.м. (а.с.7).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.08.2017, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с.8).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна слідчим було доведено, що вищевказана квартира, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту майна заявниця ОСОБА_3 зокрема, посилається на те, що по справі більше двох років не проводиться жодних слідчих дій, не допитуються сторони договору купівлі-продажу квартири. Також вказала, що вона є добросовісним набувачем арештованого судом майна, оскільки набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 , здійснено за законним правочином, який в судовому порядку не скасовано та ніким не оскаржено.
Разом з цим, як зазначають старший слідчий з ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 та процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 у поданих до суду запереченнях, на даний час у провадженні здійснюється дослідження всіх обставин заволодіння шахрайським шляхом вказаним вище майном, в тому числі встановлюється особа, яка діяла від імені померлого ОСОБА_7 за підробленими документами (а.с.12-14, 59-61).
Отже, обставини, встановлені ухвалою слідчого судді від 01.02.2019 при розгляді клопотання про арешт майна, не змінилися, а саме те, що арештоване майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме шахрайським шляхом, а також у зв`язку з необхідністю виключити можливість протиправно відчуження вказаним об`єктом нерухомості.
Даних, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт квартири АДРЕСА_1 , на час розгляду клопотання заявницею не надано.
З урахуванням викладеного вище, зважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000452 від 05.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, триває, не проведені інші слідчі дії необхідні для прийняття процесуального рішення, слідчий суддя вважає, що арешт вказаної квартири не втратив своєї актуальності, а тому клопотання є передчасним та задоволенню на теперішній час не підлягає.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 107, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року у кримінальному провадженні за № 0000452 від 05.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1