Номер справи 703/1591/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратори ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000001 від 12.04.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, урожденця м. Христинівка Уманського району Черкаської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

затриманого 20.05.2021 о 13 год. 10 хв.,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

у с т а н о в и в :
Прокурор Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у період часу із 10 березня 2021 року по 20 травня 2021 року ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленими досудовим слідством особами, переслідуючи корисливу мету та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на отримання грошових коштів за допомогою погроз застосування насильства до потерпілого ОСОБА_6 та його близьких родичів висловили вимогу передачі їм грошових коштів еквівалентну 2500 доларів США за повернення вигаданого боргового зобов`язання. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20 травня 2021 року близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_5 , приїхавши на автомобілі «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 , на автомобільній парковці по пров. Віктора Погорілого, 1 в м. Звенигородка Черкаської області, через посередника отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 49500 грн. тим самим останній заволодів майном потерпілого на зазначену суму.

За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за № 0000001 за ч.2 ст.189 КК України.

21.05.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за вказаною нормою ККУ.

За доводами прокурора причетність ОСОБА_5 до вчиненого злочину підтверджується зібраними доказами та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, можливість знищення, приховування та спотворення підозрюваним будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків чи інших осіб, які причетні до вчинення злочину, потерпілого та зважаючи на відсутність у підозрюваного місця роботи, що може спонукати його до вчинення інших злочинів просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, надав пояснення, аналогічні його обґрунтуванню.

В обґрунтування неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід посилався на те, що під час проведення огляду місця події у автомобілі підозрюваного були вилучені грошові кошти, «бити» та предмет, зовні схожий на пістолет, що вказує на можливість здійснення підозрюваним погроз відносно потерпілого. Відтак, саме тримання під вартою ОСОБА_5 забезпечить, насамперед, безпеку потерпілому.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що він особисто з потерпілим не знайомий. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінується, не визнає. Повідомив суду, що його знайомий ОСОБА_7 попросив його про допомогу, а саме поговорити з потерпілим щоб той віддав йому кошти за автомобіль, який він, потерпілий, розбив. Жодних погроз на адресу потерпілого від нього не було. Вказав також, що на момент вказаної події потерпілий уже повертав кошти ОСОБА_7 . Пояснив також, що він на даний час він не працює в зв`язку із станом здоров`я, є інвалідом ІІІ групи.

Захисник в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, посилаючись на те, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, кваліфікація злочину невірною, а ризики, зазначені прокурором не підтверджені належними доказами. Щодо пред`явленої підозри вказав, що з письмових пояснень потерпілого вбачається, що погрози відносно нього були лише від ОСОБА_8 , а не від його підзахисного. Звернув увагу суду на той факт, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР жодна слідча дія не проведена слідчим, а лише прокурором, що є незаконним. Вказав на ту обставину, що хоча строк затримання підозрюваного сплинув ще 23 травня 2021 року, однак його підзахисний не зник та не намагався втекти. Крім того, прокурором не доведено, яким саме чином ОСОБА_5 зможе знищити предмети вчинення кримінального правопорушення, якщо такі вилучені прокурором. Також вважає надуманою позицію прокурора щодо впливу на потерпілого, оскільки відносно нього вжито заходів безпеки, відтак вплив на нього виключається. Вказав також, що його підзахисний має дружину, яка є інвалідом ІІ групи, двох малолітніх дітей, до того ж він сам є інвалідом ІІІ групи. Зважаючи на викладене вказав, що сторона захисту не заперечує проти застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, що надасть можливість підозрюваному здійснювати догляд за матір`ю та допомагати дружині.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що на початку березня 2021 року до місця його проживання приїхали невідомі йому особи, які в присутності його батьків та зі слів батьків повідомили, що він має повернути кошти в сумі 2500 доларів США. Після цього до нього зателефонував чоловік та відрекомендувався «смотрящим» в м. Звенигородка» та представився ОСОБА_9 , вказав що це підозрюваний ОСОБА_5 та вимагав коштів. Протягом місяця погрози продовжувалися, відтак він змушений був звернутися до поліції для свого захисту. Повідомив, що на даний час він змінив місце свого проживання та телефон, оскільки побоюється за своє здоров`я. Повідомив також, що фізичного насильства над ним не вчинялося. Зі слів знайомих знає, що ОСОБА_8 користується «авторитетом» та його погрози реалізовуються.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

20 травня 2021 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21 травня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Із клопотанням про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 22 травня 2021 року.

Відповідно до вимог КПК України клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 не було розглянуто слідчим суддею у встановлені ст.186 КПК України строки у зв`язку зі станом здоров`я підозрюваного та перебування його у зв`язку з цим у медичному закладі на стаціонарному лікуванні.

Вказані обставини підтверджуються випискою із медичної карти стаціонарного хворого ортопедо-травматологічного відділення №2218, довідкою №2218 від 22.05.2021 виданою черговим лікарем ОСОБА_10 , довідкою чергового травматолога ОСОБА_11 про неможливість перебування ОСОБА_5 у залі судових засідань у зв`язку нестабільним станом здоров`я, довідкою завідуючого відділення травматології про те, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Смілянська міська лікарня» СМР з 22 травня 2021 року по 24 травня 2021 року з діагнозом ЗЧМТ Струс головного мозку. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.

Розгляд поданого прокурором клопотання продовжено 25 травня 2021 року після стабілізації стану здоров`я підозрюваного та явки його в судове засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 178 КПК України під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом.

Так, при прийнятті рішення, слідчий суддя враховує, що Звенигородською окружною прокуратурою зареєстроване кримінальне провадження №0000001 за обставинами, що вказані у клопотанні.

До клопотання додано копії документів, відомості з яких обґрунтовують підозру ОСОБА_5 , а саме протокол огляду місця події, протоколи обшуку, протокол огляду та ідентифікації грошових коштів, протокол допиту потерпілого та протокол затримання ОСОБА_5 .

У клопотанні прокурор зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя уважає, що органом досудового розслідування у відповідності до ст.177-178 КПК України не наведено достатнього обґрунтування ризиків зазначених слідчим у клопотанні. Також не обґрунтовано можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор наголошував на ризик можливого ухилення підозрюваного від явки до суду, однак слідчий суддя вважає, що прокурором зазначений ризик не підтверджено. ОСОБА_5 після закінчення строків затримання не уникав явки до суду, не переховувався від органів досудового розслідування та не вчиняв дій, які б вказували на можливість порушення його процесуальної поведінки, відтак вважає, що посилання прокурора на вказаний ризик є безпідставним та лише його припущенням щодо можливої поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя також вважає недоведеним посилання прокурора на можливість знищення, сховання чи спотворення підозрюваним будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки як встановлено в судовому засіданні, під час огляду місця події автомобіль марки «Лексус» яким керував ОСОБА_5 , та в якому були грошові кошти вилучені працівниками поліції.

Також, як вбачається з протоколу обшуку автомобіля у ньому було вилучено предмет зовні схожий на пістолет, предмети схожі на «дубинки», документи, 3 мобільні телефони, записки, записник, які також були вилучені та поміщені до сейф пакетів, що виключає, можливість їх знищення, сховання чи спотворення підозрюваним.

Крім того, слідчий суддя також враховує, що прокурором не доведено в судовому засіданні ризик можливого впливу на потерпілого, оскільки, як повідомив прокурор та і сам потерпілий, до нього застосовано заходи безпеки, змінено місце проживання та номер телефону. Крім того, під час допиту потерпілий пояснив, що ніякого фізичного насильства над ним вчинено не було, а про погрози він чув лише зі слів знайомих.

Доказів намагання підозрюваного чинити тиск на свідків прокурором не надано.

Позиція сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному лише з метою запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення правопорушення у якому він підозрюється є формальною. Прокурор в судовому засіданні не обґрунтував, яким саме чином підозрюваний зможе продовжити правопорушення, яке йому інкримінується.

Що стосується позиції прокурора про неможливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, суд враховує правові позиції Великої Палати Верховного суду, що наведені у постанові від 15.04.2021 у справі №800/331/16, згідно з якими не допускається обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності належного обґрунтування підстав неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Під час розгляду справи прокурор вказав, що лише з огляду на погрози потерпілому відносно ОСОБА_5 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід. Однак суд вважає таке твердження необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами та спростовано самим потерпілим.

Слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу враховуються обставини, визначені ст.178 КПК України, а саме, що хоча ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, однак він вважається раніше не судимим, має постійне місце проживання, місце реєстрації, дружину, двох малолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Крім того, слідчий суддя враховує також характеристику підозрюваного, який за місце проживання характеризується позитивно, є інвалідом ІІІ групи. Також слідчий суддя враховує, стан здоров`я дружини підозрюваного, яка також є інвалідом ІІ групи.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Стаття 181 КПК України визначає домашній арешт як заборону підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором не надано обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, однак застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), терміном на два місяці.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.177, 178, 181, 194, 309, 372,376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратори ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.04.2021 за № 0000001 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 58 днів, а саме до 21 липня 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до слідчого та суду;

2) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування, за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності;

6) носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 21 липня 2021 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити про це слідчого та прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошений 27 травня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1