Справа № 496/5373/20
Провадження № 1-кп/496/264/21
У Х В А Л А
18 травня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним по кримінальному провадженню № 0000082 від 03.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України з угодою про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 2ст. 474 КПК України, розгляд угоди проводиться під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди із повідомленням інших учасників судового провадження.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам законності та призначити обвинуваченому визначене сторонами угоди покарання.
Обвинувачений та його захисник просили угоду затвердити, підтвердили добровільність укладення ОСОБА_4 даної угоди, оскільки вона відповідає вимогам законності та наявні усі підстави для призначення визначеного сторонами угоди покарання.
Потерпілого в судовому засіданні не вдалось вислухати, оскільки станом на проведення судового засідання, суду надано свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1 .
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та зміст угоди про визнання винуватості від 30 листопада 2020 року, суд дійшов висновку про відмову у затвердженні даної угоди з наступних підстав.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, тобто пособництві у вчиненні злочину групою осіб за попередньою змовою, а саме закінченому замаху на вчинення умисного знищення або пошкодження майна вчинене шляхом підпалу.
Виходячи з вищевказаного, згідно ст. 12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві у вчиненні тяжкого злочину.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд, дослідивши зміст та умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим приходить до висновку, що угода не відповідає інтересам суспільства.
З урахуванням скоєного, його суспільної небезпеки, суд вважає, що спрощений порядок судового розгляду, у вигляді угоди про визнання винуватості не відповідає суспільним інтересам, та не в повної мірі виконує виховний характер покладений на правосуддя відносно осіб, які скоїли кримінальне правопорушення, так і задля запобігання протиправної поведінки інших осіб.
Крім того, на момент укладання угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості, а саме 30.11.2020 року, обізнаним щодо неї був також потерпілий, однак вислухавати його думку, яка могла змінитись станом на проведення підготовчого судового засідання, суд не має можливості у зв`язку із смертю потерпілого ОСОБА_6 , а наявну в матеріалах справи заяву від нього, суд не приймає до уваги, оскільки з її змісту вбачається, що потерпілий дав згоду відносно угоди про примирення а не винуватості.
Спрощений підхід до укладення угоди про визнання винуватості за злочином який має особливу небезпеку для суспільства, дає суду підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 ..
Справа підлягає розгляду в загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 314, 394, 395, 468-470, 472-475 КПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 03.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України відмовити.
Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Судове провадження продовжити в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст оголошено 25.05.2021 року о 10:00 годині.

Суддя ОСОБА_1