Категорія:в порядку КПК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із скаргою на бездіяльність службових осіб Луцької окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою.
Свою скаргу обґрунтовує тим, що він подав заяву про кримінальне правопорушення на «гарячу лінію» Волинської обласної прокуратури, яка була передана за належністю до Луцької окружної прокуратури. У ній йшлося про те, що прокурор ОСОБА_8 , перевищуючи владу та службові повноваження, умисно, будучи працівником правоохоронного органу, вчинив дії які виходили за межі наданих йому прав та повноважень, переконував та спонукав гр. ОСОБА_9 вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України. 10.06.2021 з Луцької окружної прокуратури за підписом в.о. заступника керівника Луцької окружної прокуратури надійшла відповідь про те, що прокурор ОСОБА_8 діяв в межах своїх повноважень, визначених ст.36 КПК України, в зв`язку з чим було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР. Враховуючи вищевикладене, просить зобов`язати посадових осіб Луцької окружної прокуратури, внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, згідно поданої ним заяви, передати справу за підслідністю до ТУ ДБР України у м. Львові.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2021 року в задоволенні вищевказаної скарги ОСОБА_7 відмовлено з посиланням на те, що зміст повідомлення ОСОБА_9 , який датований 02 червня 2021 року (07.06.2021) не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення прокурором ОСОБА_8 кримінальних правопорушень.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та постановити нове про задоволення його скарги. Зазначає про те, що слідчим суддею даючи оцінку доводам прокурора в частині невідповідності його заяви п.4 ч.5 ст.214 КПК України, взято до уваги лише доводи прокурора, а доводи скаржника залишено без уваги. Крім того, суд не врахував вказівки Волинської обласної прокуратури, зазначеної у листі від 03.06.2021, провести перевірку його доводів згідно закону, оскільки ні він, ні ОСОБА_9 , не опитувалася з приводу фактичних обставин. А тому вважає, що перевірки, як такої не було. Крім цього, вказує, що місцевий суд не надав оцінки обставинам, за яких прокурор ОСОБА_8 у власних інтересах, використовуючи службові повноваження, примушував ОСОБА_9 до вчинення цивільно-правових дій, а у разі її відмови, погрожував створенням проблем з органами опіки та піклування. Окрім того, судом не враховано обставини, на які він посилався в судовому засіданні, про те, що посилання прокурора на нібито проведення слідчих дій є безпідставними, оскільки з моменту внесення кримінального провадження від 16.04.2021 до події злочину, заявленого ним, та до дати розгляду його скарги 06.07.2021, ніяких слідчих дій з ОСОБА_9 не проводилось. А вищезазначене провадження було зареєстроване за абсолютно іншою фабулою, де зазначені обставини, які не мають відношення до прийняття ОСОБА_9 спадщини. Таким чином, зазначає, що посилання прокуратури на положення ст.36 КПК України є ніщо інше, як спроба виправдати очевидне зловживання повноваженнями прокурором ОСОБА_8 ..
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_7 , який скаргу підтримав, та просив її задовольнити і скасувати рішення слідчого судді, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.
Положеннями статті 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка проявилась у невнесенні відомостей до ЄРДР після отриманої заяви чи повідомлення про злочин.
Статтею 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Апеляційним переглядом встановлено, що у своїй скарзі до слідчого судді ОСОБА_7 просив зобов`язати посадових осіб Луцької окружної прокуратури, внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, на підставі поданої ним заяви від 02.06.2021 (07.06.2021).
Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя вказав, що оскільки повідомлення скаржника від 02.06.2021 (07.06.2021) про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях прокурора ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України (або ж будь-якого іншого), окрім того, така заява подавалась безпосередньо до Волинської обласної прокуратури для прийняття відповідного рішення, тому невнесення відомостей посадовою особою Луцької окружної прокуратури за її повідомленням не є протиправним.
З таким висновком слідчого судді апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч.ч.1, 5 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства (ч.2 ст.214 КПК України).
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, яке затверджене наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020. Згідно п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до Реєстру, окрім іншого, вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність , що узгоджується з вимогами ч.5 ст.214 КПК України.
Норма ст.214 КПК України містить два ключових положення: 1) строк, протягом якого мають бути внесені відомості - невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; 2) зміст заяви, повідомлення вони мають бути про вчинене кримінальне правопорушення.
Разом з тим, ст.25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п.4 ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.
За такого нормативного закріплення, позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, є помилковою, адже сама норма опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення. Отже, навіть у чинній редакції ч.1 ст.214 КПК України проблема щодо внесення відомостей до ЄРДР і оскарження відповідної бездіяльності лежить у площині застосування і вибіркового застосування нормативних формулювань.
Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.
У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 від 17.06.2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що: "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".
Таким чином, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:
- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР (відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Однак слід додатково наголосити, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР);
- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне);
- невнесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.
З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_7 від 02.06.2021 (07.06.2021) в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України (або ж будь-якого іншого) за своїм змістом та суттю, на думку апеляційного суду, не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних та достатніх даних про можливість вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст.214 КПК України (а.п.14).
Окрім того, як встановлено з матеріалів провадження, заява ОСОБА_7 від 02.06.2021 (07.06.2021) Луцькою окружною прокуратурою розглянута (а.п.2).
Наведене вказує на те, що органом, якому була адресована заява ОСОБА_7 не було допущено бездіяльності, оскільки мала місце відповідна дія зі сторони цього органу.
А тому, апеляційний суд повністю погоджується із висновками слідчого судді про відсутність бездіяльності службових осіб Луцької окружної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 02.06.2021 (07.06.2021), що також свідчить про відсутність предмету скарги та відповідно про правомірну відмову слідчого судді в задоволенні скарги ОСОБА_7 ..
При цьому, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку апеляційного суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Зважаючи на вищевикладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.
Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
А тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність службових осіб Луцької окружної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 02.06.2021 (07.06.2021), без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді