ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/909/21 Номер провадження 11-сс/814/424/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційні скарги прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах ДП «Полтавське лісове господарство» на ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року про арешт майна ,-

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника ДП «Полтавське лісове господарство» адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 задоволено частково.

Накладено арешт на стовбури дерев породи «тополя» у кількості 8 штук довжиною по 2 м. кожний та залишено їх на зберігання у відділенні поліції 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Накладено арешт на автомобіль марки «КАМАЗ » д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 та передано автомобіль йому на відповідальне зберігання.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим , що вилучені стовбури дерев та транспортний засіб є речовими доказами у кримінальному провадженні , внесеному до ЄРДР за № 0000115 від 20.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання слідчого про залишення автомобіля на зберіганні на території відділення поліції та постановити нову , якою накласти арешт на автомобіль з залишенням на зберігання на території ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає , що однією з підстав накладення арешту на автомобіль є спеціальна конфіскація , а його повернення власнику може негативно вплинути на його збереження з метою забезпечення кримінального провадження. Крім того , вказаний автомобіль необхідний для забезпечення місця зберігання стовбурів дерев , а також для проведення експертизи.

Представник власника майна ДП « Полтавське лісове господарство » просить ухвали слідчого судді від 22 квітня 2021 року скасувати в частині накладення арешту на стовбури дерев та відмовити у задоволенні арешту на них.

Апеляційні вимоги адвокат обґрунтовує тим , що вилучене майно не підпадає під визначення речових доказів в зазначеному кримінальному провадженні , оскільки не є матеріальним об`єктом , яке може зберегти на собі слідів злочинів.

Зокрема , апелянт вказує , що ДП «Полтавське лісове господарство» 13.01.2021 року видало лісорубний иток № 004181 для здійснення вибіркової санітарної рубки на території Кобеляцького лісництва: квартал 30, виділ 12. Виконавцем рубки, надавачем лісозаготівельних послуг було назначено ТОВ «Ліспром Полтава» на підставі Договору №9/12-06 про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом від 04.01.2021.

Зазначена рубка є закінченою. 20.04.2021 року проводилося завантаження лісопродукції (тополя) відповідно до Договору купівлі-продажу № 788/10 від 16.04.2021 року, укладеного між ДП «Полтавське ЛГ» та ОСОБА_10 . Під час завантаження і відбулося вилучення лісопродукції працівниками поліції, яку і було накладено арешт.

Таким чином, ДП «Полтавське лісове господарство» здійснило заготовлю, прийняття та відпуск арештованої лісопродукції законно, що підтверджується документами , які долучені до апеляційної скарги.

Позиції інших учасників судового провадження
В судовому засіданні представник власника майна апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав. Заперечував з приводу задоволення апеляції прокурора.

Прокурор у кримінальному провадженні свою апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити. Заперечував з приводу задоволення апеляції ДП « Полтавське лісове господарство » .

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, проаналізувавши матеріали судового провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ст.404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає , що слідчий суддя в повній мірі дотримався зазначених положень закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, викладені норми закону слідчим суддею при розгляді клопотання про накладення арешту на майно дотримані в повному обсязі, а відтак ним прийнято законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Натомість , доводи апеляційної скарги ДП « Полтавське лісове господарство » щодо незаконності ухвали слідчого судді є необґрунтованими. Так, як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000115 від 20.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України .

Відповідно до матеріалів клопотання , провадження здійснюється за фактом виявлення 20.04.2021 , поблизу с. Галі-Горбатки Полтавського (Кобеляцького) району Полтавської області , у кварталі 30, ділянці 12 , факту незаконної порубки деревини породи «тополя» та її вивозу автомобілем «КАМАЗ» д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 .

Слідчий , звертаючись до слідчого судді з клопотанням , зазначив як підставу арешту майна - збереження речових доказів.

Слідчий суддя , розглядаючи клопотання, у повній мірі оцінив вказану у клопотанні підставу щодо накладення арешту на деревину , що має відношення до діяльності ДП`Полтавське лісове господарство» , з`ясував можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні , а також усі інші обставини , які передбачають підстави для арешту або відмови у задоволенні клопотання та прийняв обґрунтоване рішення про необхідність накладення арешту .

Аналізуючи висновок слідчого судді , що викладений в ухвалі , колегія суддів вважає , що підстави для накладення арешту , які зазначені у клопотанні та які враховані слідчим суддею щодо арешту деревини , стосуються діяльності ДП`Полтавське лісове господарство», у повній мірі узгоджуються із приписами КПК та предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям , передбаченим ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні за фактом незаконної порубки деревини.

Накладення арешту з підстав передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України не вимагає обов`язкового повідомлення про підозру будь-якій особі.

Колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляції адвоката , що наведені ним в апеляції.

При цьому колегія суддів звертає увагу на таке.

Стадія досудового розслідування полягає у діяльності слідчого, прокурора щодо збирання, перевірки й оцінки доказів, на підставі яких встановлюються обставини, що мають значення в справі, викривається і притягується як обвинувачений особа, що скоїла злочин, застосовуються заходи з забезпечення кримінального провадження.

Предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні , яке в даний час здійснюється по факту вчинення злочину , є незаконна порубка деревини.

Вилучена в ході огляду деревина , може стосуватися саме можливої незаконної порубки деревини.

Колегія суддів акцентує увагу на тому , що в даній ситуації не йдеться про доведеність вини про причетність працівників ДП`Полтавське лісове господарство» до вчинення злочину.

Таким чином колегія суддів вважає , що вилучена та арештована деревина стосується предмету доказування у зазначеному кримінальному провадженні і є речовим доказом в розумінні положень ст.98 КПК.

Всі обставини на які посилається автор апеляції фактично стосуються фактів , які підлягають встановленню під час судового розгляду кримінального провадження по суті судом першої інстанції в разі направлення до суду обвинувального акту.

Щодо можливості використання для потреб досудового слідства зрізів дерев , на чому наголошує адвокат, колегія суддів звертає увагу , що вказане питання може бути реалізоване в порядку статті 174 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає , що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права суб`єкта господарювання , яке в даній справі застосовано в найменш обтяжливій формі , є необхідним , відповідає нагальній суспільній необхідності , пропорційним з правомірною метою , яку планується досягти.

Не може погодитись колегія суддів також і з доводами апеляції прокурора щодо передачі арештованого автомобіля під контроль поліції.

Сам факт накладення арешту на автомобіль в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється , власник майна в цій частині також ухвалу слідчого судді не оскаржив , не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів відповідно до положень ст.404 КПК України.

Що стосується доводів апеляції прокурора щодо необхідності перебування автомобіля під контролем поліції , колегія суддів вважає їх непереконливими.

Так прокурор у своїй апеляції наголошує , що потреба перебування автомобіля під контролем поліції пов`язана із можливістю його приховування, пошкодження , псування , знищення, перетворення, відчуження та необхідністю використання його , фактично , як контейнер для зберігання арештованої деревини.

Водночас , на підтвердження вказаних обставин , прокурором не надано ні слідчому судді суду першої інстанції , ні апеляційному суду жодного переконливого доказу.

Використання вказаного автомобіля як контейнера для зберігання деревини є досить сумнівним.

Призначена у справі судова трасологічна експертиза , копія постанови про призначення якої надана прокурором в апеляційному суді, не стосується автомобіля.

Отже , колегія суддів вважає , що застосований спосіб виконання арешту майна автомобіля в повній мірі відповідає потребам досудового розслідування і є співмірним .

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку , що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ДП`Полтавське лісове господарство» та прокурора у кримінальному провадженні слід залишити без задоволення , а ухвалу слідчого судді про арешт майна - без змін.

Керуючись ст.ст.420,422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах ДП «Полтавське лісове господарство» залишити без задоволення , а ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року про арешт майна без змін;

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення , є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає

Судді:

____________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4