Справа № 761/4112/21
Провадження № 1-кс/761/3311/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 19.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, про дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків, -
в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 19.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, про дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий вказує на те що, у ході досудового розслідування виникла необхідність відібрання у ОСОБА_5 біологічних зразків, оскільки у вказаному кримінальному провадженні призначено ряд судовиї молекулярно-генетичних експертиз, а підозрюваний у добровільний спосіб біологічні зразки надати відмовляється.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просили відмовити у задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, захисника та підозрюваного, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам (ст. 28 Конституції України). Право на особисту (тілесну) недоторканність - найважливіше демократичне право, яке отримало правове визнання не тільки на рівні конституції, а й у міжнародних актах, зокрема, у Загальній декларації прав людини, Міжнародному пакті про громадянські та політичні права, Європейській конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Декларації про захист всіх осіб від тортур та інших жорстоких, нелюдських чи таких, що принижують гідність видів поводження чи покарання, тощо. Визнання, дотримання і захист прав і свобод людини і громадянина - обов`язок держави та її органів, у тому числі органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Обмеження прав людини може бути здійснено виключно за рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 29 Конституції України).

Положеннями ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Водночас, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення відбору біологічних зразків у ОСОБА_5 , слідчим не надано доказів призначення відповідних експертизи та доказів про неможливість проведення експертизи без біологічних зразків.

У клопотанні відсутні підтверджуючі аргументи щодо необхідності отримання біологічних зразків, оскільки необхідність відібрання зазначених зразків обґрунтовується лише можливістю їх використання в подальшому для проведення відповідних експертиз та проведення об`єктивного досудового розслідування, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 245 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Враховуючи практику та рішення Європейського Суду (справа «Яллох проти Німеччини») доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 25.12.1993 у справі «Функе проти Франції» зазначив, що не можливо здійснення по відношенню до особи будь - якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

За встановлених обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи.

Керуючись статтями 2, 7-9, 132, 160-166, 241, 245, 309, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 19.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, про дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя