Справа № 146/940/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. смт. Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні-прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000179 від 14 серпня 2020 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Антонівка, Томашпільського району, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, учасником АТО, депутатом, особою з інвалідністю не являється, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
13 серпня 2020 року біля 23:30 години ОСОБА_4 , перебуваючи біля ставу с.Комаргород, Томашпільського району, Вінницької області, побачив у внутрішній кишені шортів громадянина ОСОБА_6 грошові кошти. Діючи умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для потерпілого наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаком руки в область голови з правої сторони від яких останній упав, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синців лоба.

Згідно висновку експерта № 50 від 14.08.2020 року нанесені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, відкрито вирвав з шортів потерпілого ОСОБА_6 праву внутрішню кишеню у якій знаходилися грошові кошти у сумі 290 гривень, після чого з місця події зник розпорядившись ними на власний розсуд, обернувши їх на свою користь.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 290 гривень.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_4 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю. Пояснив суду, що 13 серпня 2020 року із ОСОБА_7 у магазині зустрів потерпілого ОСОБА_6 , так вони придбали пиво та наливку, які в подальшому розпили вдома у ОСОБА_8 . Далі придбали ще пляшку пива, яку розпили біля ставу коли проводили додому потерпілого ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 присів, щоб дістати сигарети, ОСОБА_4 побачив у внутрішній кишені шортів громадянина ОСОБА_6 грошові кошти, які вирішив відібрати. Після чого наніс ОСОБА_6 в область голови один несильний удар, після якого потерпілий похилився на бік. У подальшому, вирвав з шортів потерпілого ОСОБА_6 праву внутрішню кишеню у якій знаходилися грошові кошти та з місця події зник. У вчиненому щоро кається, зобов`язується в майбутньому не вчиняти подібного.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ішов додому з роботи та зайшов в магазин, щоб купити продукти харчування. Там зустрів ОСОБА_4 з його товаришем ОСОБА_7 . У магазині він придбав також плішку пива та пляшку спиртного, а саме наливки, після чого пішли до будинку ОСОБА_8 та розпили там спиртне. Далі хтось із хлопців придбав ще пляшку пива, яку вже розпивали біля ставка, так як його проводили додому. Біля ставка, потерпілий присів та дістав з карману пачку сигарет. В цей час обвинувачений ОСОБА_4 вдарив його рукою в область обличчя від чого потерпілий впав на бік і в цей час обвинувачений ОСОБА_4 вирвав разом із кишенею шортів потерпілого, гроші в сумі близько 390 гривень та з місця події зник. Кришталь ОСОБА_9 в той час стояв далі від них на дорозі та розмовляв по мобільному телефону. Про обставини злочину потерпілий повідомив в поліцію. На даний час будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання, то потерпілий вказав, що обвинувачений в повній мірі відшкодував матеріальні та моральні збитки та просив суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , та потерпілого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало місце за встановлених обставин, останній винний у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.
Мотиви призначення покарання.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді про ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у тому числі окремих осіб).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, сільська рада щодо обвинуваченого компрометуючих матеріалів не має, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого та просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, а також беручи до уваги досудову доповідь про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Рішення щодо речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За матеріалами справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 серпня 2020 року під час проведення досудового розслідування у цій справі було накладено арешт на майно, а саме на шматок тканини ззовні схожий на внутрішню кишеню шортів, грошові кошти в сумі однієї металевої гривні; шорти зеленого кольору з відсутньою правою внутрішньою кишенею, грошові кошти купюрами 1 та 200 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_6 .

У зв`язку із вищевказаним , арешт накладений на вказане майно на підставі ухвали слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 серпня 2020 року, підлягає скасуванню та поверненню за належністю ОСОБА_6 .

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат.
Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000179 до висновку експерта, вартість проведення досліджень становить 1307,60 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1307,60 грн. (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.

Скасувати накладений за ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 серпня 2020 року, арешт на речові докази: шматок тканини ззовні схожий на внутрішню кишеню шортів, грошові кошти в сумі однієї металевої гривні; шорти зеленого кольору з відсутньою правою внутрішньою кишенею, грошові кошти купюрами 1 та 200 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_6 .

Речові докази, а саме шматок тканини ззовні схожий на внутрішню кишеню шортів, грошові кошти в сумі однієї металевої гривні; шорти зеленого кольору з відсутньою правою внутрішньою кишенею, грошові кошти купюрами 1 та 200 гривень, які знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю власнику ОСОБА_6 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1