Справа № 462/815/16-к
провадження 1/462/7/21
У Х В А Л А

29 червня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

підсудного: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні має двох дітей ОСОБА_8 , 2009 року народження та ОСОБА_9 , 2010 року народження, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає на АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

29.03.2004 року близько 08.30 год. ОСОБА_10 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою в групі осіб з Єдинаком ОСОБА_11 /матеріали відносно якого виділені в окреме провадження і засуджений відповідно до ухвали колегії суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах від 25.12.2007 року за ст. 15 і ч.2 п.12 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі/ вчинили напад з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 під час якого ОСОБА_10 , згідно попередньої домовленості, з метою подолання опору потерпілого та його утримання, наносив останньому удари руками та ногами в різні частини тіла, а ОСОБА_13 в цей час, з метою реалізації спільного умислу на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , наносив останньому заздалегідь приготованим ножем удари в життєво-важливі органи: шию, грудну клітку, обличчя та верхні кінцівки, чим заподіяли ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ушкодження правої підключичної вени, зовнішньої яремної рани з проникненням в обидві плевральні порожнини і ушкодження легень, однак ОСОБА_13 та ОСОБА_10 злочин до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі.

Крім цього, ОСОБА_10 02.12.2003 року близько 03.00 години знаходячись на площі Вічевій у м. Львові, поблизу ринку «Вернісаж» та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_14 /матеріали відносно якого виділені в окреме провадження і засуджений відповідно до ухвали колегії суддів судової палати апеляційного суду Львівської області у кримінальних справах від 25.05.2005 року за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на два роки позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання зі встановленням іспитового строку тривалістю два роки/ діючи з корисливих мотивів, відкрито викрав з даху автомобіля ВАЗ-21011, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_15 пластиковий касетон оранжевою кольору у вигляді розпізнавального знаку «таксі» вартістю 45,00 грн. Після того, як ОСОБА_14 попередив ОСОБА_7 про наближення працівників міліції, ОСОБА_10 помістив вказаний касетон собі під куртку та почав тікати з місця вчиненого злочину, однак разом з викраденим був затриманий працівниками міліції.

За результатами розгляду вказаної кримінальної справи у Апеляційному суді Львівської області (державне обвинувачення підтримувала прокуратура області), 25.05.2005 судом постановлено ухвалу про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, помістивши його до психіатричною закладу з посиленим наглядом.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 08.08.2012 року ОСОБА_16 припинено примусові заходи медичного характеру.

16 лютого 2016 року з Апеляційного суду Львівської області до Залізничного районного суду м. Львова надійшли матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15 п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Згідно відповіді КЗ «Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру» за № 238Ід ОСОБА_10 знаходиться на обліку і амбулаторному лікуванні з 31.03.2008 по даний час з приводу «органічного шизофреноподібного розладу у вигляді наростаючого психофізичного синдрому, ексклюзивний варіант». Відповідно до зазначеної інформації ОСОБА_10 не позбавлений дієздатності.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки інкриміновані йому злочини є тяжким та особливо тяжким злочинами та з дня вчинення особливо тяжкого злочину минуло більше п`ятнадцяти років.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_10 , думку прокурора, який не заперечив проти задоволення клопотання, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити клопотання, враховуючи те, що до підсудного ОСОБА_7 з 2005 року по 2012 рік було застосовано примусові заходи медичного характеру та його було поміщено до психіатричною закладу з посиленим наглядом, а також ту обставину, що постановою Верховного Суду України від 19.11.2007 року з дій ОСОБА_7 було виключено ст. 15 і п.4 ч.2 ст. 115 КК України вчинення інкримінованого злочину з особливою жорстокістю, суд приходить до переконання, що підсудного ОСОБА_7 слід звільнити від кримінальної відповідальності та кримінальну справу провадженням закрити виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7-1 КПК України /в редакції 1960 р./ провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Частиною 2 ст. 11-1 КПК України /в редакції 1960 р./ визначено, що суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком. Відповідно до ч. 4 вказаної статті питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно з законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом.

Згідно п. 4, 5 ч. 1 ст. 49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину та п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Статтею 12 КК України визначено, що тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Таким чином, вчинені ОСОБА_17 злочини, передбачені ч.2 ст. 186 та ст. 15 і ч.2 п.12 ст. 115 КК України, є тяжким та особливо тяжким відповідно.

У судовому засіданні встановлено, що з часу події злочинів, а саме 02.12.2003 - день вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та 29.03.2004 день вчинення злочину, передбаченого ст. 15 п.12 ч.2 ст. 115 КК України, минули строки, передбачені п.4, 5 ч.1 ст. 49 КК України, підсудний ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності, у вчиненому розкаявся, з 2005 р. по 2012 р. був поміщений до психіатричною закладу з посиленим наглядом, має на утриманні двох дітей, відсутні відомості про вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому суд приходить до переконання, що клопотання підсудного ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності підлягає до задоволення.

Керуючись п. 4, 5 ч. 1, 4 ст. 49 КК України, ст. 7-1, 11-1, 17, 32, 237, 244, 248, 273, 282, 347 КПК України /в ред. 1960 р./, суд

у х в а л и в :

клопотання підсудного ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 186 КК України провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1