Єдиний унікальний номер справи 185/7188/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням Павлоградського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області,
громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого,
непрацюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, та відповідно до ст. 76 КК України на нього покладені обовязки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом питань пробації.
Як випливає з подання Павлоградського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та матеріалів особової справи відносно засудженого ОСОБА_3 , 27.11.2017 року до Павлоградського МРВ надійшов на виконання вирок стосовно ОСОБА_3 , 04.12.2017 року ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням. 05.07.2018 року ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію до Павлоградського МРВ, причини неявки не повідомив. 06.07.2018 року за адресою проживання ОСОБА_3 було надіслано виклик до Павлоградського МРВ філії ДУ «Центр пробації» на 19.07.2018 року. 19.07.2018 року, 02.08.2018 року за викликом ОСОБА_3 не з`явився, причини неявки не повідомив. З метою вручення засудженому виклику до Павлоградського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, 06.08.2018 року було здійснено вихід на адресу проживання останнього, та на момент виїзду за адресою проживання засудженого, останній був відсутній. 06.08.2018 року розпочато початкові розшукові заходи, направлені запити до лікарень та установ. Проведеними заходами встановити місце проживання засудженого, не надалось можливим, та станом на 01.06.2021 року засуджений знаходиться у розшуку. До кримінальної та адміністративної відповідальності за період іспитового строку не притягувався. Іспитовий строк закінчився 13.04.2019 року.
Представник Павлоградського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області,а також засуджений у судове засідання не зявилися.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення подання представника Павлоградського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання необхідно відмовити з таких підстав.

Встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, та відповідно до ст. 76 КК України на нього покладені обовязки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом питань пробації.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як видно з матеріалів справи, за період іспитового строку засуджений ОСОБА_3 не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, встановити місце проживання засудженого органом пробації, не надалось можливим, та станом на 01.06.2021 року він знаходиться у розшуку.

Відповідно до ч.3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Системний аналіз вказаних норм вказує на обов`язкову умову звільнення від призначеного покарання виконання обов`язків, покладених судом.
Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
На підставі зазначеного, та враховуючи ту обставину, що засуджений ОСОБА_3 за період іспитового строку не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу пробації, призначеного визначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2017 року, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, то правових підстав для його звільнення від покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, суд не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні поданням Павлоградського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_3 , призначеного Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2017 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1