Справа №212/8452/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001802 від 14.10.2020 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, яка не заміжня, має на утриманні має малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інвалідності не маючу, раніше судиму: 23.01.2019 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850,00 гривень; 18.10.2019 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу у розмірі 1090,00 гривень, сплачений,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121, ч.2 ст.186 КК України, -
Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ:

14.10.2020 року, близько 18.46 годині, ОСОБА_3 , повторно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи із корисного мотиву, продовжуючи перебувати у приміщенні торгівельно-зупиночного комплексу «Монастирська», який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1а, де усвідомлюючи, що її дії очевидні для ОСОБА_8 та оточуючих, шляхом ривку, відкрито викрала з руки останнього грошові кошти в сумі 200 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_8 , при цьому з метою утримання викраденого майна, подавляючи його дії щодо повернення майна, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесла кулаками рук не менше 3 ударів в ділянку голови потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинила останньому фізичний біль, який не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, обернувши викрадене на свою користь.
Крім того, цього дня, близько 18.50 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Монастирська» в Покровському районі м. Кривого Рогу, де в цей час, між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відбулась словесна сварка, під час якої у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень останньому.
ОСОБА_3 близько 18.56 годин, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , з мотивів гострої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи перебувати на вказаній вище зупинці громадського транспорту, повалила на землю ОСОБА_8 , та з силою нанесла останньому, ногами узутими у взуття, не менше 3 ударів в ділянку голову потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді: садна голови, обличчя, синці правого та лівого ока, перелому правої виличної кістки, забій головного мозку першого ступеню, субарахноїдальні крововиливи, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я ( більш 21 доби).
На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 19.11.2020 року, укладеної між прокурором та ОСОБА_3 , яка є обвинувача в цьому кримінальному провадженні, за участю захисника ОСОБА_9 .
Виходячи із змісту даних угод, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 та ч.2 ст. 186 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст.473, ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий не заперечував проти затвердження угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.

Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченої, що вона розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст.122КК України, за ознаками: умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався. Процесуальні витрати відсутні. Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 19.11.2020 року між прокурором та підозрюваної ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001802 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 1 ст.122, ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком два роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним терміном на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: оптичний диск з відеозаписи - залишити в матеріалах кримінального провадження; речові докази, що перебувають на зберігання у потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_3 - залишити в їх розпорядженні.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1