Справа № 524/6320/20
Провадження № 1-кс/524/2634/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчук Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 13.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
встановила:
06.10.2020 прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному 13.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, в якому просила накласти арешт на сідловий тягач «IVEKO MAGIRUS 440 ET 10308», н/з НОМЕР_1 та напівпричіп «LATRE OC 38-87 G» н/з НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала. Пояснила, що у даний час вказане майно перебуває на стоянці та не використовується, та не має стосунку до кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що підрозділом дізнання Кременчуцького районного відділення Кременчуцького відділу ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829 від 13.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

25.11.2019 року згідно з протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_5 він зазначив, що 08.10.2018 року, за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , в якості передоплати за сідловий тягач «IVEKO MAGIRUS 440 ET 10308», н/з НОМЕР_1 та напівпричіп «LATRE OC 38-87 G» н/з НОМЕР_2 , надав грошові кошти в сумі 5000 доларів США ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цей правочин відбувався в присутності ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Правочин було оформлено «Листом уточненням», відповідно до якого ОСОБА_6 передав грошові кошти в сумі 5000 доларів США громадянину ОСОБА_8 та останній зобов`язується повернути ці грошові кошти ОСОБА_6 до 08 квітня 2019 року. В подальшому, у вересні 2019 року ОСОБА_7 , зобов`язала повернути зазначений транспорт до м.Кременчука, після чого ОСОБА_8 приїхав на зазначеному транспорті до м. Кременчука та передав документи та транспорт ОСОБА_7 . ОСОБА_7 відмовляється укладати договір купівлі-продажу автопоїзда, отримані гроші не повертає. (а.с.4-5)

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно до відомостей, викладених протоколах їх допиту від 25.11.2019 вказали, що у їх присутності 08.10.2018 ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5000 доларів США за автопоїзд, домовившись, що фактично автопоїзд перебуватиме у власності ОСОБА_4 , про що в подальшому було складено документ «Лист уточнення». (а.с. 6-9)

Відповідно до протоколів допитів свідків ОСОБА_7 від 24.01.2020 та ОСОБА_4 від 11.02.2020 ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_7 08.10.2018 для того щоб обговорити умови позики грошових коштів ОСОБА_6 ОСОБА_6 із ОСОБА_8 дійшли згоди про передачу грошових коштів в сумі 5000 доларів США ОСОБА_8 , які в подальшому ОСОБА_8 повинен буде повернути, про що було вказано в листі уточненні. Також вказали, що ОСОБА_7 грошових коштів ні від ОСОБА_5 ні від ОСОБА_8 не отримувала. (а.с. 10-13)

Відповідно до протоколу огляду від 26.06.2020 в ході огляду місця події за адресою: Кременчуцький р-н с. Піщане вул. Колгоспна, на території огородженого майданчику, було встановлено місце перебування сідлового тягача «IVEKO MAGIRUS 440 ET 10308», н/з НОМЕР_1 та напівпричіпу «LATRE OC 38-87 G» н/з НОМЕР_2 . (а.с. 14-16)

Відповідно до інформаційної довідки, отриманої від Територіального сервісного центру №5342 РСЦ ГСЦ МВС, власником сідлового тягача «IVEKO MAGIRUS 440 ET 10308», н/з НОМЕР_1 та напівпричіпу «LATRE OC 38-87 G» н/з НОМЕР_2 станом на 05.08.2020 є ОСОБА_4 . (а.с. 17)

17.08.2020 інспектором сектору дізнання Кременчуцького районного відділення Кременчуцького відділу ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 було винесено постанову про визнання сідлового тягача «IVEKO MAGIRUS 440 ET 10308», н/з НОМЕР_1 та напівпричіпу «LATRE OC 38-87 G» н/з НОМЕР_2 речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному 13.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що сідловий тягач «IVEKO MAGIRUS 440 ET 10308», н/з НОМЕР_1 та напівпричіп «LATRE OC 38-87 G» н/з НОМЕР_2 мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування підстав вважати, що це майно є доказом злочину, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ці речові докази підлягають арешту з метою зберігання речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для арешту майна шляхом позбавленням права на його відчуження. При цьому слідчий суддя враховує можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З метою мінімізації обмежень у користуванні та володінні майном під час досудового розслідування та судового розгляду майно слід передати власнику майна для відповідального зберігання.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 170, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалила:

Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.
Накласти арешт на майно - сідловий тягач «IVEKO MAGIRUS 440 ET 10308», н/з НОМЕР_1 та напівпричіп «LATRE OC 38-87 G» н/з НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829 від 13.11.2019 року.

Речові докази - сідловий тягач «IVEKO MAGIRUS 440 ET 10308», н/з НОМЕР_1 та напівпричіп «LATRE OC 38-87 G» н/з НОМЕР_2 передати на зберігання власнику - ОСОБА_4 та заборонити їй відчужувати це майно.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Попередити ОСОБА_4 про необхідність збереження арештованого майна та про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст.388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1