В С Т А Н О В И В:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року: - ОСОБА_5 засуджений за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 (тринадцять) років позбавлення волі, за ст. 400 КК України на 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначене остаточне покарання ОСОБА_5 , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі;
- ОСОБА_6 засуджений за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 (тринадцять) років позбавлення волі; визнаний невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправданий на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності складу кримінальних правопорушень; визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України та виправданийна підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим;
- ОСОБА_9 засуджений за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 (тринадцять) років позбавлення волі; визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146,п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправданий на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності складу кримінальних правопорушень;
- ОСОБА_8 засуджений за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі; визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправданий на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності складу кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінений на тримання під вартою та строк відбування покарання рахується з 24 вересня 2020 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожному, в строк відбування покарання зараховано попереднє ув`язнення з 26 березня 2015 року по 15 січня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто зі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на користь держави судові витрати у зв`язку з проведенням експертиз по 8241 (вісім тисяч двісті сорок одну) грн. 53 коп. з кожного.
Стягнути солідарно зі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 500000,00 (п`ятсот тисяч) гривень, на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 500000,00 (п`ятсот тисяч) гривень, на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 500000,00 (п`ятсот тисяч) гривень, завданих внаслідок вчинення злочину.
У провадженні вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду потерпілі цивільні позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в строк на апеляційне оскарження, подали апеляційні скарги.

Перевіривши подані апеляційні скарги на предмет відповідності вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вони підлягають залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі вказуються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Такі вимоги повинні відповідати положенням ст. 407 КПК України, якою визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.

Проте, дані вимоги закону потерпілі цивільні позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не виконали, оскільки апеляційні вимоги не узгоджуються із зазначеною нормою закону.

Так, в апеляційних скаргах потерпілі цивільні позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просять вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року в частині призначення покарання обвинуваченим скасувати, ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити покарання: « ОСОБА_5 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років, ОСОБА_12 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років; ОСОБА_12 за п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років.» Одночасно, в апеляційні скарзі поставлена вимога щодо скасування оскаржуваного вироку в частині часткового задоволення цивільних позовів ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і в цій частині ухвалити новий вирок, яким цивільні позови задовольнити в повному обсязі.

Разом з тим, як вбачається з кримінального провадження, ОСОБА_12 , який органом досудового розслідування обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 (тринадцять) років позбавлення волі, а у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України визнаний невинуватим та виправданий на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності складу кримінальних правопорушень.
Відповідно до тих же матеріалів кримінального провадження, за п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року був засуджений ОСОБА_7 на 13 років позбавлення волі.
Вмотивувальних частинах апеляційних скарг потерпілих цивільних позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ставиться питання про скасування вироку місцевого суду, в т.ч. і щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з його невідповідністю тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, проте в резолютивних частинах питання про скасування вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не порушується.

За таких обставин апеляційні скарги потерпілих цивільних позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не можна визнати такими, що відповідають вимогам ст. 396 КПК України, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог ст. 399 КПК України, вони підлягають залишенню без руху, з наданням потерпілим достатнього строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги потерпілих цивільних позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000611 від 20 березня 2015 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - залишити без руху.

Встановити потерпілим цивільним позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 7 (сім) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити потерпілим ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1