Справа № 381/260/20
У Х В А Л А

07.07.2020 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.1 КК України, відносно якого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.1 КК України. Відносно обвинуваченого ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 липня 2020 р.

Завершити судовий розгляд вказаного обвинувального акта до вказаної дати не надається можливим через значне перезавантаження суддів колегії розглядом інших кримінальних проваджень як одноособово так і у складі колегій, виконанням роботи слідчими суддями.

Відповідно до ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчинені умисних особливо тяжкого і середньої тяжкості злочинів, відносно нього продовжують існувати ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, продовжити вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, не має місця реєстрації. постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Захисник заперечує проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, при цьому зазначає, що прокурором не доведено існування ризиків на які він посилається, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, просить змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на домашній арешт, за місцем проживання.

Обвинувачений згідний із захисником.

Вислухавши учасників судового засідання суд дійшов до наступного.

Суд вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого і середньої тяжкості злочинів, не має місця реєстрації, не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, а ті, що є не є стримуючим фактором його поведінки. Наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, встановлені та врахований слідчим суддею на стадії досудового розслідування, судом при застосуванні, продовженні відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення,

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, суворість покарання за злочини, у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується (від 7 до 15 років позбавлення волі), як елемент оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_8 та можливості його уникнути.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 днів.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший більш м`який, у т.ч. домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Суд визнає, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_8 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,331,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 05 серпня 2020 р.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про зміну стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Судді Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3