Провадження № 1-кс/463/6146/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

26 листопада 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001086 від 18.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 за погодженням прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, ОСОБА_5 незаконно придбав у поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 наркотичний засіб «канабіс», який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, який ОСОБА_5 зберігав, перевозив з метою збуту та в подальшому збув придбаний наркотичний засіб за грошові кошти ОСОБА_8 .

Так, 22.10.2020 року ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у м.Івано-Франківськ достовірно знаючи, що наркотичний засіб «канабіс» є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, зберігав, перевозив та шляхом продажу, збув придбаний ним у ОСОБА_7 наркотичний засіб ОСОБА_8 , який здійснював оперативну закупку на суму 1000,0 гривень.

Крім того, 28.10.2020 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 достовірно знаючи, що наркотичний засіб «канабіс» є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, зберігав, перевозив та на території Обласної клінічної лікарні, за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Федьковича,91, шляхом продажу, збув придбаний ним у ОСОБА_7 наркотичний засіб ОСОБА_8 , який здійснював оперативну закупку на загальну суму 2500,0 гривень.

Крім того, 24.11.2020 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 достовірно знаючи, що наркотичний засіб «канабіс» є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, перевозив та зберігав придбаний ним у ОСОБА_7 наркотичний засіб, який мав збути шляхом продажу ОСОБА_8 , що попередньо здійснював у ОСОБА_5 оперативну закупку на загальну суму 5000,0 гривень.

24 листопада 2020 року о 18 год. 37 хв. на підставі ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, затримано ОСОБА_5 та 25.11.2020 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, перевезені з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Разом з тим, при визначені суми застави відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор просить визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів доходів громадян, враховуючи майновий стан підозрюваного та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим, з врахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, просить визначити останньому, заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160,0 гривень. Саме такий розмір застави на його думку здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні відносно клопотання заперечили, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник додатково зазначив, що ризики заявлені прокурором є безпідставними, органом досудового розслідування уже зібрано всі докази по справі, шкода не встановлена, цивільного позову не заявлено, також просить врахувати, що підозрюваний позитивно характеризується, раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні знаходяться бабуся, яка потребує постійного догляду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2020 року, внесено відомості за № 0001086 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повідомлено 25.11.2020 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: матеріалами негласних слідчих розшукових дій від 19.10.2020 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 23.10.2020 року; висновками експертів від 21.10.2020 року, від 11.11.2020 року; протоколом добровільної видачі від 28.10.2020 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 28.10.2020 року; протоколом затримання особи підозрюваного ОСОБА_5 від 24.11.2020 року; протоколом огляду місця події від 24.11.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.11.2020 року, 25.11.2020 року; протоколами особистого огляду покупця ОСОБА_8 від 22.10.2020 року, 28.10.2020 року, 24.11.2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, має реальні можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування. Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України.

Зважаючи на викладене, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, із врахуванням характеризуючих даних особи підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи його майновий та сімейний стан, приходжу до висновку, що достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України є застава у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що не буде завідомо непомірним для підозрюваного та внесення якої, згідно з ч.4 ст.202 КПК України, є підставою для звільнення особи з-під варти.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160,0 гривень (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят гривень 00 копійок), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Після внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м.Івано-Франківськ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним ОСОБА_7 , свідками, зокрема, свідком ОСОБА_8 , експертами у даному кримінальному провадженні, працівниками Тлумацького відділення поліції Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку не внесення застави строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 18 год. 37 хв. 24 листопада 2020 року до 23 січня 2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1