Справа № 159/5573/20
Провадження № 1-кп/159/126/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001075 від 24 червня 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Воловець Воловецького району Закарпатської області, мадяра, громадянина України, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що має судимість 12.05.2011 року Ленінським районним судом м.Вінниці за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, Ухвалою Долинського районного суду Івано-франківської області від 02.11.2016 року звільненого умовно-достроково строком на 10 місяців 23 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 23 червня 2020 року близько 16 год. перебуваючи біля банкомату «Приватбанк» по вул. Володимирській,135 в м.Ковель Волинської області, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом зняття грошових коштів у банкоматі з банківської картки № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_6 , повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 5800 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 185 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні, визнавши час, місце, спосіб скоєння злочину.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд кримінального провадження у його відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушень і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності. Зокрема суд враховує ту обставину, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.
З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, пов`язане з ізоляцією його від суспільства, призначене у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Призначаючи таке покарання ближче мінімального розміру, суд приймає до уваги суму викраденого, позицію щодо покарання потерпілого, його майновий та сімейний стан та ставлення до скоєного, а також невідшкодування шкоди потерпілому.
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.
Запобіжний захід в кримінальному провадженні не обирався.Перебуває під вартою в іншому кримінальному провадженні.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені та процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у справі, а саме: оптичний диск CD-R «1081025-ВБ», на якому містяться документи, отримані в ході тимчасового доступу до них, які приєднанні до кримінального провадження залишити при ньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинувачему, захисникові, та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1