Справа № 750/3380/20
Провадження № 1-кп/750/247/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001886 від 17.03.2020 року, відносно:
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-

Сіверський Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною

освітою, який працює у ПрАТ ЧШФ «Елегант», не одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

17.03.2020 року, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, перебуваючи поблизу буд. № 1 по вул. Доценка в м. Чернігові, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, придбав три згортки з порошкоподібною речовиною, які в подальшому зберігаючи при собі переніс до буд. АДРЕСА_2 .

17.03.2020 року, в період часу з 13 год. 32 хв. по 13 год. 39 хв., працівники поліції під час проведення огляду місця події біля будинку № 41-Б по вулиці Рокоссовського в м. Чернігові, виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_4 , який перебував в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, три згортки фольги з порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експерта № 240 (х) від 25.03.2020 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), маса якого становить 0,1557 г, який ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети подальшого збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 метадон (фенадон) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (таблиця 2, список 1).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України визнав повністю, підтвердив викладене в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, показав, що 17 березня 2020 року він дійсно придбав через мережу Інтернет три згортки з наркотичним засобом для власного вживання, які забрав у виді закладки біля будинку № 1 по вул. Доценка в м. Чернігові, в подальшому, в цей же день біля будинку № 41-б по вул.. Рокосовського в м. Чернігові його зупинили працівники поліції та запитали, чи є у нього при собі заборонені речі і він добровільно видав 3 пакетики з метадоном, які щойно придбав.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України, як умисні дії, які полягають у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: вчинення ним кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, те, що він розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., його вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, те, що він за медичною допомогою до психіатра в диспансерне відділення облпсихлікарні не звертався, за медичною допомогою в наркологічне диспансерне відділення ЧОПНЛ не звертався, позитивно характеризується за місцем мешкання, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та наявність обставини, що таке обтяжує, зміст досудової доповіді, відповідно до якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінені як середні, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), ближче до її нижчої межі.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Потерпілі від кримінального правопорушення відсутні.

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.

У провадженні наявні документально підтверджені процесуальні витрати у зв`язку з проведенням судової експертизи у сумі 942,06 грн., питання про які необхідно вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення) та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок судових витрат за проведення експертизи.

Речові докази: -оптичний носій «CD-R VIDEX, 700MB, 80 min, 52x» з відеозаписом проведення огляду місця події 17.03.2020р. за адресою: м. Чернігів. вул.. Рокосовського, 41-б залишити у матеріалах кримінального провадження, які перебувають у розпорядженні Чернігівської місцевої прокуратури; -три згортки фольги з невідомою речовиною, яка відповідно до висновку експерта № 240 (х) від 25.03.2020р. містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,1557г., вилучені 17.03.2020р. працівниками поліції в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Чернігів, вул.. Рокосовського, 41-б у ОСОБА_4 та передані на зберігання до камери схову ЧВП ГУНП в Чернігівській області знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1