Дата документу 30.09.2020 Справа № 310/9323/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1575/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/9323/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, діючи умисно, незаконно придбав при невстановлених під час досудового розслідування обставинах частини рослини (верхівки) сіро-зеленого кольору в сірниковому коробку, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою 2,942 г, який залишив при собі, тим самим почав незаконно зберігати його з метою збуту.

Далі, 01.08.2019 року в вечірній час доби ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на збут вказаного наркотичного засобу, незаконно зберігаючи при собі з метою збуту раніше придбаний ним наркотичний засіб у одному сірниковому коробку, який переніс на ділянку місцевості, розташованої біля буд. АДРЕСА_3 , де в цей же день в період часу з 19-01 годин до 20-15 годин в ході проведення оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_8 за 300 грн. один сірниковий коробок, в якому знаходились частини рослини (верхівки) сіро-зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою 2,942 г. в перерахунку на суху речовину.

Крім того, 09.10.2019 року у денний час у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, на території м.Бердянськ.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_7 , знаходячись в районі вул.Новоросійська в м.Бердянськ Запорізької області, незаконно, будучи особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я ОСОБА_9 три сірникових коробка та полімерний прозорий безкольоровий пакет, що містили подрібнені речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Після чого, вказані сірникові коробки та поліетиленовий пакет з їх вмістом ОСОБА_7 залишив при собі, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс без мети збуту.

Після цього, 09.10.2019 року приблизно о 16 годині 45 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи незаконно зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, переніс його на територію, розташовану поряд з буд. АДРЕСА_4 .

Цього ж дня, в період часу з 17 год. 13 хв. до 17 год. 31 хв. під час проведення огляду речей ОСОБА_7 за добровільною згодою останнього працівниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масами 2,573 г, 2,879 г, 2,830 г та 0,656 г відповідно (в перерахунку на висушену речовину). Загальна маса канабісу складає 8,938 г, в перерахунку на висушену речовину, яку ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, будучи особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК, незаконно придбав та незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу; за ч.2 ст.309 КК, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене особою, яка вчинила злочин, передбачений ст.307 КК.

Йому призначено покарання

- за ч.2 ст.307 КК із застосуванням ст.69 КК у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією частки майна належного йому на праві власності;

- за ч.2 ст.309 КК у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією частки майна належного йому на праві власності.

На підставі ч.1 ст.71 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02.07.2019 року, остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією частки майна належного йому на праві власності.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, процесуальні витрати, скасування арешту, накладеного на майно, та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив застосувати до нього положення ст.69 КК та пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що він повністю визнав свою вину, має на утриманні двох малолітніх дітей, страждає на хронічні захворювання, а тому призначене йому покарання є надто суворим.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Подія кримінальних правопорушень, доведеність винуватості ОСОБА_7 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного обвинуваченому покарання колегія суддів виходила з наступного.

Визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які віднесено до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів. Обставиною, яка обтяжує покарання, судом було визнано рецидив злочинів.

Також судом було прийнято до уваги, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, працював неофіційно, страждає на хронічне захворювання гепатит «С», має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей, повністю визнав свою вину.

Сукупність наведених обставин дала суду право призначити обвинуваченому на підставі ст.69 КК покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.307 КК.

Підстав для подальшого пом`якшення призначеного покарання, як того вимагав обвинувачений, колегія суддів не вбачає. Адже з матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за корисливий злочин. Злочини у даній справі ним вчинено в період іспитового строку, встановленого попереднім вироком суду.

Обставини, на які посилався в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання. А будь-яких нових обставин, які би істотно впливали на вирішення питання про призначення покарання, обвинуваченим в апеляційній скарзі не наведено. Не встановлено таких обставин і колегією суддів.

Відтак підстав вважати призначене обвинуваченому остаточне покарання явно несправедливим через суворість колегія суддів не вбачає. Таке покарання відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, справедливим та таким, що не суперечить ст.65 КК.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни судового рішення не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4