ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2995/20 Справа № 208/581/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції)
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000105 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 жовтня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необгрунтованість ухвали суду. Обвинувачений вказує, що прокурором не наведено жодних доказів на підтвердження існування ризиків, на які він посилався в своєму клопотанні. Разом з цим, обвинувачений вважає, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що він хворіє на ряд хронічних захворювань.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, продовжено строком до 22 жовтня 2020 року.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати. Суд взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні злочини, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, та знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, тому суд дійшов висновку про продовження строку застосування запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт №0000105 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 25 серпня 2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків визначених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено безальтернативне покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 7 років, а також обставини його вчинення, та особу обвинуваченого, який раніше судимий, й обгрунтовано обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Доводи обвинуваченого, що він має певні хронічні хвороби, тому потребує постійного нагляду, є необґрунтованими, оскільки матеріали провадження не містять будь-яких відомостей щодо погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 , що унеможливлює його тримання під вартою, та до суду апеляційної інстанції таких матеріалів не надано.
Отже, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4