Справа № 296/4921/20
Вирок
Іменем України

03 грудня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000093 від 17.04.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, освіта середня, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , учасник бойових дій, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 , проживаючий у АДРЕСА_2 , раніше судимого 28.08.2017 року вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської обласні від 10.05.2019р несплачену суму штрафу замінено на покарання у вигляді 240 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація комплекс заходів, спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 на визначеній території України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, якого станом на 10 червня 2020 року оголошено не було.

28 серпня 2017 року ОСОБА_5 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

30 серпня 2017 року солдат ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, строком на три роки.

10 січня 2018 року наказом командувача Десантно штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) №2-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 1 розрахунку гаубичного самохідно артилерійського взводу 3 гаубичної самохідно артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 .

18 січня 2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 12 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11,16,127,128,200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до вимог ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України , військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 , службові обов`язки військовослужбовці частини виконують упродовж робочих днів з понеділка по п`ятницю в період часу з 08 год 00 хв по 17 год 00 хв. Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11,16,127,128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 05 травня 2018 року о 08 год 00 хв не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд за адресою в Київській області, м. Бровари, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 10 червня 2020 року, коли прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону, що знаходиться за адресою у АДРЕСА_3 , чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення та його причини не повідомляв, проводив час на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. В судовому засіданні дав показання, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення. Пояснив, що 30.08.2017р уклав контракт на проходження військової служби строком на три роки. Був призначений на посаду номера обслуги 1 розрахунку гаубичного самохідно артилерійського взводу 3 гаубичної самохідно артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 . З 05.05.2018р на службі не перебував, знаходився в м. Фастів, де зловживав алкоголем, з подальшим проходженням лікування в м. Бровари. 10.06.2020р самостійно прибув до військової прокуратури, потім до військової частини. На даний час проходить службу у в/ч, маючи бажання служити. За час відсутності на військовій службі вів неправильний спосіб життя, нікого не повідомляв із командування, був відсутній без поважних причин. Свою поведінку засуджує, у вчиненому щиро розкаюється. При проходженні ним реабілітації дізнався про те, що перебуває у розшуку, в зв`язку із чим одразу самостійно з`явився до прокуратури, так як мав попередню інформацію про те, що звільнений із ЗСУ. Просив суворо його не карати, так як має бажає залишитись військовослужбовцем.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, і ці умисні дії кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено. В якості пом`якшуючих обставин суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має молодий вік, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, його соціальні зв`язки одружений, має трьох неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем, думку прокурора, враховуючи висновок органу пробації про середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, згідно повідомлення Фастівського міськрайонного відділу ДУ «Центр пробації» громадські роботи не відбув, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, проте із встановленням іспитового строку.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Речові докази, судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України з врахуванням вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2017р. та ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2019р. приєднати повністю невідбуте покарання та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 30 днів позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Речові докази, судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1