Справа № 442/4227/19
Провадження № 1-кп/442/43/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000730 від 26.04.2019р. та №0000251 від 14.02.2019р., відносно обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобича, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, що на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працюючого, не військовозобов`язаного, позапартійного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 13.12.2004 Дрогобицьким районним судом за ст.391, 71 КК України до 1 року 10 днів позбавлення волі; 12.12.2007 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.3 ст.309, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 13.10.2014 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.3 ст185, ч.2 ст.15-ч.5, ст.185, 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 07.06.2019 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.3ст.15-ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 28.10.2019 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 345 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дрогобича, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, одруженого, позапартійного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 07.03.2011р. Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.2 ст.186, ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, 21.04.2016 Дрогобицьким міськрайонним судом за ст.395 КК України до арешту на строк 1 місяць, 21.12.2019 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.3 с т.185 КК України на строк 3 роки позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України;

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 , 14.02.2019р. приблизно о 01 год. 00 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці Малий Ринок,6, в м.Дрогобичі, поблизу кафе «Час поїсти», маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, із застосуванням до ОСОБА_7 насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесли удар кулаком в голову, внаслідок чого потерпілий впав на землю, після чого з внутрішньої кишені куртки, повторно, відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «LG» моделі «G6», Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 9500 грн. з вмістом сім карти оператора стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн та з задньої кишені штанів, готівковими грошовими коштами в сумі 800 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 10325 грн.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , 14.02.2019р. приблизно о 01 год. 00 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_6 , знаходячись на вулиці Малий Ринок,6, в м.Дрогобичі, поблизу кафе «Час поїсти», маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, із застосуванням до ОСОБА_7 насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесли удар кулаком в голову, внаслідок чого потерпілий впав на землю, після чого з внутрішньої кишені куртки, повторно, відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «LG» моделі «G6», Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 9500 грн. з вмістом сім карти оператора стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн та з задньої кишені штанів, готівковими грошовими коштами в сумі 800 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 10325 грн.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину визнав частково та повідомив суду, що 13.02.2019 він перебував біля магазину «Сова» в м.Дрогобич, разом з ОСОБА_8 та іншою невідомою особою, та бачив потерпілого ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_6 разом з даним особами пішли в сторону квіткового базару де вони, знову зустріли потерпілого. Коли ОСОБА_6 з даними особами пройшов повз потерпілого ОСОБА_7 , то він почув удар і зрозумів, що ОСОБА_9 з іншою невідомою особою нанесли удар ОСОБА_7 , а тому ОСОБА_6 відразу втік з місця події. Через декілька днів, ОСОБА_10 прийшов до нього та запропонував продати телефон, після цього вони пішли в центр міста Дрогобич, де вони зустріли ОСОБА_11 та особу на ім`я ОСОБА_12 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_10 передав телефон йому, а ОСОБА_6 передав телефон ОСОБА_11 , яка в свою чергу віддала його особі на ім`я ОСОБА_12 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України не визнав та суду пояснив , що 14.02.2019 він перебував дома, щодо обставин події йому нічого не відомо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року з наступними змінами "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" (п. 17) зазначено, що при постановленні вироку суддя повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 їх винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення повністю доведена зібраними у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку належними, допустимими та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, які не спростовано стороною захисту, є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими між собою, а саме:

Поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, який суду повідомив, що 13 лютого 2019 у вечірній час доби він разом із своїми друзями знаходилися поблизу нічного магазину «24» (Сова) в м. Дрогобичі, де вони розпивали алкогольні напої. Приблизно о 01 год. 14.02.2019 його друзі на радіо-таксі поїхали по своїх домівках, а він направився до банкомату «Приват банку», що на вул. І.Мазепи в м.Дрогобичі, з якого зняв готівкою грошові кошти в сумі 800 гривень, після чого направився до себе до дому. Рухаючись по площі ОСОБА_13 та проходячи повз кіосків з продажу квітів, поблизу кафе «Час поїсти» до нього на мобільний телефон прийшло смс-повідомлення і тому він відразу витягнув з кишені свій мобільний телефон марки «LG» моделі G6, Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з вмістом сім карти оператора стільникового зв`язку «Київстар» щоб переглянути його зміст. Перечитавши повідомлення він побачив як повз нього пройшло троє невідомих чоловіків, два з яких ішли попереду, а третій ішов позаду них, на голові один із двох чоловіків мав шапку-кепку, а той, що ішов позаду мав на голові капюшон. Вказані чоловіки також в цей час дивилися на нього. Пройшовши повз нього, через приблизно три-чотири секунди ОСОБА_7 відразу відчув удар ззаду по ділянці потилиці. Внаслідок вказаного удару він впав на землю більше на праву сторону. Один із чоловіків почав наносити удари, інший в цей час витягнув з кишені його куртки мобільний телефон вище вказаної марки і із задньої кишені штанів витягнув гроші в сумі 800 гривень. В момент коли невідомо особа почала витягувати мобільний телефон ОСОБА_7 підняв голову та побачив зовнішні риси осіб, які вчиняли даний злочин, це були особи які декілька секунд раніше йшли йому на зустріч. Після чого двоє осіб заволодівши його речами побігли в невідомому напрямку.

В ході судового розгляді потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як осіб, які вчинили грабіж. Цивільний позов він не подавав. Щодо міри покарання покладається на думку суду.

Поясненнями свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 . Коли саме вона не пам`ятає, зустрівшись з ОСОБА_15 в цетрі міста Дрогобича до неї підійшов хлопець на ім.»я ОСОБА_16 , який запропонував продати телефон. На наступний день вона зустрілася з ОСОБА_17 та вони підійшли поблизу кафе «Десертний» в центральній частині міста, де зустріла свого знайомого ОСОБА_18 який в ході розмови, вказав, що шукає мобільний телефон. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_19 та віддав ОСОБА_20 мобільний телефон, який в совою чергу останній віддав ОСОБА_21 ;

Поясненнями свідка ОСОБА_21 що близько 18:00 год приблизно в кінці лютого початку березня 2019 року він перебував в центральній частині м. Дрогобич з своїм знайомим по імені ОСОБА_22 , а саме в кафе «Десертний». Вийшовши на перекур на вулицю, до нього підійшла його знайома ОСОБА_23 , з якою він почав розмовляти, в ході розмови остання запропонувала придбати мобільний телефон її знайомої. Оскільки наближалось свято «8 березня» він вирішив подивитись цей телефон і в подальшому придбати на подарунок своїй дружині. ОСОБА_24 сказала, що вона телефону з собою немає їй треба відійти на декілька хвилин щоб взяти його в знайомої. Приблизно через 15-20 хвилин в дане кафе зайшли ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , яких він знає з гральних автоматів, а після них відразу зайшла ОСОБА_24 , після чого ми з нею вийшли на вулицю де ОСОБА_11 дістала з кишені куртки мобільний телефон марки «LG» та передала його йому. Оглянувши телефон ОСОБА_21 вирішив придбати його за 5000 грн, а тому дав ОСОБА_24 2000 грн., а решту грошей скинув їй на картку «Приватбанк»;

Поясненнями свідка ОСОБА_27 який повідомив суду, що постановою керівника органу досудового розслідування його включено в групу слідчих у кримінальному провадженні №0000251 від 14.02.2019. В ході досудового розслідування слідчою ОСОБА_28 його було залучено до огляду компакт диск круглої форми формату «DVD-RW» з вмістом відеозапису з камери зовнішньої відеоспостереження, встановленої на площі Малий Ринок в м. Дрогобичі. З перегляду відеозапису встановлено, що 14.02.2019 о 00 год. 56 хв. по площі Малий Ринок в м. Дрогобичі повз кафе «Час поїсти» рухаються три особи чоловічої статі, двоє з яких ідуть по переду а третій іде дещо позаду. Під час перегляду відео ним було виявлено, що одним із чоловіків, які ішли попереду є ОСОБА_5 , 1992 року народження, іншим чоловіком, який ішов позаду з капюшоном на голові є ОСОБА_6 , 1982 року народження. Вказані чоловіки рухалися в сторону центру м. Дрогобич, в цей же час, через 0,23 сек. зі сторони центру м. Дрогобич в сторону фонтану іде особа чоловічої статі, який є ОСОБА_7 потерпілий у вказаному кримінальному провадженні;

Дослідженими письмовими доказами :

-скріншотом з сайту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », згідно якого потерпілим ОСОБА_7 14.02.2019 з рахунку № НОМЕР_3 , у банкоматі МСС6011, у м.Дрогобич знято грошові кошти в сумі 800 грн.;

-заявою свідка ОСОБА_21 згідно якого останній надає слідчому мобільний телефон марки «LG» моделі G6, Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який він придбав в ОСОБА_23 ;

-протоколом огляду місця події від 16.04.2019 згідно якого свідок ОСОБА_21 видає мобільний телефон марки «LG» моделі G6, Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який він придбав в ОСОБА_23 ;

-протоколом огляду предмету від 16.04.2019 яким оглянуто мобільний телефон марки «LG» моделі G6, Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

-постановою про визнання речовим доказом від 16.04.2019 якою мобільний телефон марки «LG» моделі G6, Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , визнано речовим доказом;

-довідкою про вартість майна від 25.04.2019 згідно якої вартість мобільного телефону марки «LG» моделі G6, Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 становить 9500 грн., а сім карти оператора «Київстар» 25 грн.;

-протоколом огляду предмету від 16.04.2019 згідно якого, об`єктом огляду є компакт диск круглої форми формату «DVD-RW» з вмістом відеозапису з камери зовнішньої відеоспостереження, встановленої на площі Малий Ринок в м. Дрогобичі. З перегляду відеозапису встановлено, що 14.02.2019 о 00 год. 56 хв. по площі Малий Ринок в м. Дрогобичі повз кафе «Час поїсти» рухаються три особи чоловічої статі, двоє з яких ідуть по переду а третій іде дещо позаду. Зі слів старшого слідчого Дрогобицького ВП ОСОБА_29 одним із чоловіків, які ішли попереду є ОСОБА_5 , 1992 року народження, іншим чоловіком, який ішов позаду з капюшоном на голові є ОСОБА_6 , 1982 року народження. Вказані чоловіки рухалися в сторону центру м. Дрогобич, в цей же час, через 0,23 сек. зі сторони центру м. Дрогобич в сторону фонтану іде особа чоловічої статі, який зі слів слідчого ОСОБА_29 є ОСОБА_7 потерпілий у вказаному кримінальному провадженні;

-постановою про визнання речовим доказом від 16.04.2019 якою «DVD-RW» диск з вмістом відеозапису з камери зовнішньої відеоспостереження, встановленої на площі Малий Ринок в м. Дрогобичі, визнано речовим доказом;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.04.2019 згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 , як особу яка 14.02.2019 вчинила відносно нього грабіж;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.05.2019 згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 , як особу яка 14.02.2019 вчинила відносно нього грабіж;

-відповіддю Шевченківського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області згідно якої, між ОСОБА_5 та ОСОБА_30 зареєстровано шлюб, що у свою чергу свідчить про замовчування нею відомостей стосовно свого чоловіка ОСОБА_5 , в частин обставин вчинення ним кримінального правопорушення, та обставин продажу мобільного телефону потерпілого свідкові ОСОБА_21 .

Будь-яких доводів, передбачених у ст. 87 КПК України, для визнання зібраних органом досудового розслідування доказів, недопустимими стороною захисту не наведено і таких в судовому засіданні не встановлено.

Суд не приймає до уваги доводи захисників та самих обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 що в їх діях відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого, ч.2 ст. 186 КК України, що потерпілий не міг впізнати обвинувачених по фотознімках, що сама слідча дія пред`явлення особи для впізнання за фотокартками проведено з порушенням порядку, передбаченому КПК України, оскільки такі є суперечливими та спростовані судом.

Досліджені пояснення потерпілого та свідків є логічними та послідовними, знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку з іншими зібраними у справі доказами. Будь-яких даних, які б вказували на те, що зазначені вище показання потерпілого чи свідків дають суду неправдиво чи з метою оговорити обвинувачених або їм нашкодити, останніми не наведено і таких в судовому засіданні не встановлено.

Зазначені вище доводи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про свою невинуватість суд розцінює як спроби і намагання подати розвиток подій у своїй інтерпретації, у вигідному для себе світлі, перенести тягар відповідальності на інших осіб і тим самим применшити особисту роль у вчиненні інкримінованого йому діяння і настанні злочинних наслідків або уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення поза будь-яким розумним сумнівом.

Їх дії вірно кваліфіковано за частиною 2 статті 186 КК України, оскільки вони повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали чуже майно.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинувачених в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності обвинувачених у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ними та потерпілим.

Деякі розбіжності щодо викладення потерпілим та свідками характеру розвитку подій та послідовності їхніх дій, зумовлені особистим сприйняттям кожним із них тих моментів, які вони спостерігали.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) також наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція, як вказано вище, за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (зі змінами), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не встановлено.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , є рецидив злочину.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини та характер його вчинення, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, своєї вину визнав частково, розкаявся у вчиненому, до арешту не працював.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини та характер його вчинення, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, своєї вини не визнав, не розкаявся у вчиненому, до арешту не працював.

Враховуючи вищенаведене, особу ОСОБА_6 , задовільний стан його здоров`я, його молодий вік, посередню характеристику за місцем проживання, думку потерпілого, який при визначенні покарання покладається на думку суду, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе лише при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, частково приєднавши на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків невідбуту частину покарання за вироками Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.06.2019 року та Стрийського міськрайонного суду від 28.10.2019 року , яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , задовільний стан його здоров`я, його молодий вік, посередню характеристику за місцем проживання, думку потерпілого, який при визначенні покарання покладається на думку суду, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе лише при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, частково приєднавши на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 21.12.2019року , яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, оскільки обвинувачений ОСОБА_31 засуджується до покарання у виді позбавлення волі, обраний йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою необхідно залишити без змін, зарахувавши у строк відбуття покарання весь строк його перебування під вартою, початок якого необхідно рахувати з часу його затримання, тобто з 23.05.2019 року.

З речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши вжиті заходи по забезпеченню даного кримінального провадження.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 186 КК України та обрати йому покарання 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Стрийського міськрайонного суду від 28.10.2019 року, та Дрогобицького міськрайонного суду від 07.06.2019 року, та остаточно визначити покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу - залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання - з 23.05.2019 року

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 186 КК України та обрати йому покарання - 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 21.12.2019 та остаточно визначити покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років 2 місяці позбавлення волі.

Речові докази: -диск з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження встановленого на площі Ринок , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах провадження.

Речові докази: мобільний телефон марки «LG» моделі «G6», Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий під розписку потерпілому, залишити у останнього.

Скасувати накладений арешт ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2019 року на мобільний телефон марки «LG» моделі «G6», Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же термін з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуюча-суддя ОСОБА_1