Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кс/644/1330/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_4 ,

про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002321 від 05.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

встановив:
Слідчий СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна.

У клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні СВ Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0002321 від 05.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.12.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у себе за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою свого мобільного телефону, через мережу Інтернет, а саме: за допомогою месенджеру «Telegram» від невстановленої в ході досудового розслідування особи отримав повідомлення разом з фото та координатами, де йому необхідно забрати полімерний пакет з особливо небезпечними психотропними речовинами, для подальшому збуту.
Надалі, 04.12.2020 року близько о 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 забрав один полімерний пакет з лісосмуги поблизу кільцевої дороги неподалік Новобаварського району м. Харкова, в якому знаходились 37 контейнерів з полімерними прозорими пакетами із речовиною кристалічного походження, в яких знаходилась психотропна речовина «PVP», яка відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонений Законом. Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети щодо незаконного придбання з метою подальшого збуту особливо небезпечної психотропної речовини, у подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, зберігав визначені 37 контейнерів, в яких знаходилось по одному полімерному прозорому пакету з речовиною кристалічного походження всередині, при собі за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 .

В подальшому, 05.12.2020 ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини направився ДО будинку АДРЕСА_3 , де о 15.25 годині, діями працівників поліції протиправні злочинні дії ОСОБА_5 були припинені.

05.12.2020 о 17 годині 30 хвилин за підозрою у вчиненні вказаного злочину в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході допиту в якості підозрюваного від 11.12.2020 ОСОБА_5 надав покази про те, що за адресою АДРЕСА_1 він мешкав у цивільної дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її синами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

23.12.2020 ОСОБА_6 добровільно надала свій мобільний телефон Хіаоmі Redmi Note 4 ІМЕI 1 - НОМЕР_1 ІМЕІ2 - НОМЕР_2 для проведення з ним слідчих дій.

Дані виявлені та вилучені речі мають значення для встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а також мають відповідно до ст.98 КПК України значення речових доказів - матеріальних об`єктів, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та по яким в подальшому будуть призначені відповідні судові експертизи. Накладення арешту необхідно для можливості призначити відповідних експертиз (судово-медичних, криміналістичних тощо), належного забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з метою надання даних предметів для безпосереднього дослідження в суді.

На підставі викладеного в клопотанні слідчого ініціюється питання про накладення арешту на мобільний телефон Хіаоmі Redmi Note 4 ІМЕI 1 - НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 .

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеному в ньому. Клопотання просила задовольнити в повному обсязі .

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Вислухавши доводи слідчого, перевіривши матеріали клопотання, оцінивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні СВ Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002321 від 05.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

05.12.2020 року ОСОБА_5 затриманий у порядку ст.208 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, вручено ОСОБА_5 06.12.2020 року .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.12.2020 застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.02.2021 з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Постановою слідчого про визнання речових доказів від 23.12.2020 року визнано и долучено в якості речового доказу по кримінальному провадженню № 0002321 від 05.12.2020 року за ч. 2 ст. 307 КК України мобільний телефон Хіаоmі Redmi Note 4 ІМЕI 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 .

За ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Враховуючи, що вищеописане вилучене майно визнано знаряддям вчинення кримінального правопорушення то їх втрата, зникнення, або пошкодження може перешкодити розслідуванню кримінального провадження, встановленню істини по справі, суд приходить до висновку, що за вищевказаних підстав можливо задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002321 від 05.12.2020 року за ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Хіаоmі Redmi Note 4 ІМЕI 1 - НОМЕР_1 ІМЕІ2 - НОМЕР_2 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено 24.12.2020. Повний текст ухвали складено 29.12.2020.

Слідчий суддя : ОСОБА_1