Справа № 742/2030/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/176/21
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2020 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Прилуцький міськрайонний відділ філії ДУ «Центр пробації» звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 та направлення останнього в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.09.2019 року.

Дане подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком суду до позбавлення волі та звільненим від його відбування з випробуванням та покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з якими його було ознайомлено під підпис, 21.04.2020 не з`явився на реєстрацію до органу пробації та в подальшому систематично притягувався до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.12.2020 року подання органу пробації було задоволено, ОСОБА_6 направлено для відбування покарання, призначеного вироком суду від 26.09.2019 року у виді позбавлення волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений, попри проведену з ним профілактичну бесіду при постановці на облік щодо недопустимості неявки на реєстрацію без поважних причин 21.04.2020 року допустив таку, повідомивши наступного дня, що забув про день реєстрації, про що йому було винесено попередження. В подальшому допустив ряд адміністративних правопорушень, про що з ним було проведено повторно індивідуально-профілактичну бесіду і винесено повторне письмове попередження. Також судом враховано, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в наркодиспансері, має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Під впливом алкоголю проявляє агресію та чинить насильство відносно своєї співмешканки. Таким чином, суд дійшов висновку, що засуджений своїми діями підтверджує факт небажання стати на шлях виправлення, легковажно відноситься до відбування покарання з випробуванням, що дало суду підстави для скасування такого звільнення.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні подання - відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про порушення ним умов відбування покарання, не заперечуючи притягнення його до адміністративної відповідальності, вказує, що такі виникли через тимчасові негаразди з його співмешканкою, яка, будучи злою на нього, систематично викликала поліцію, про що на даний час шкодує та подала письмову заяву з проханням не скасовувати іспитовий строк. Вказує, що офіційно працевлаштуватися не має змоги, однак постійно працює та має заробіток. За час іспитового строку відвідував усі профілактичні бесіди, з`являвся вчасно на реєстрацію, за виключенням одного дня і з`явився наступного. Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази, які б дали підстави вважати, що його виправлення не можливе без реального відбуття покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та вмотивованим, дослідивши матеріали справи та особової справи засудженого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Зі змісту ч. 2 ст. 78 КК України випливає, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє його для відбування призначеного судом покарання.

Такі положення містяться і у ч. 3 ст. 166 КВК України, яка вказує, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягне за собою адміністративні стягнення і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.09.2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців. На підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також не виїжджати без погодження з таким органом за межі України.

З матеріалів особової справи ОСОБА_6 вбачається, що останній 27.11.2019 року був ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання, йому роз`яснено, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного скоєння правопорушень, що тягнуть адміністративну відповідальність, іспитовий строк щодо нього може бути скасовано та направлено для відбування покарання.

Відповідно до листка реєстрації (а.о.с. 17) ОСОБА_6 допустив неявку на реєстрацію 21.04.2020 року, про що з ним проведено бесіду та оголошено попередження про наслідки.

В матеріалах особової справи засуджено містяться постанови суду про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності 28.08.2020 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 18.09.2020 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 08.10.2020 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.о.с. 112-114), а також постанови органів поліції про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності 11.09.2020 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 30.09.2020 за ч. 2 ст. 178 КУпАП та ч. 2 ст. 175-1 КУпАП.

Крім того, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2020 року органами поліції за заявою ОСОБА_8 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України щодо ОСОБА_6 (а.о.с. 119).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, оскільки він допустив систематичні адміністративні правопорушення, що тягнуть за собою адміністративну відповідальність, що дало правові підстави для скасування ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для подальшого відбування призначеного покарання.

Крім того, згідно інформації органу пробації ОСОБА_6 допустив повторну неявку на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також вже після винесення рішення судом першої інстанції засудженому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та розцінює посилання засудженого в апеляційній скарзі на необґрунтовані виклики його співмешканкою працівників поліції, що потягло притягнення його до адміністративної відповідальності, намаганням уникнути відповідальності, що не може стати підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, внаслідок чого апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2020 року, якою задоволено подання органу пробації та скасовано звільнення ОСОБА_6 від покарання і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду від 26.09.2019 року у виді позбавлення волі без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4