Справа № 708/1184/20
Номер провадження № 1-кп/708/115/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження № 0000189 за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, тимчасово не працюючого, інвалідності не має, малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не має, депутатом не являється, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 у липні місяці 2020 року на вулиці Павла Антоненка в м. Чигирині Черкаської області, обабіч дороги, в поліетиленовому пакеті виявив макові голівки, які в подальшому приніс до власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тобто незаконно придбав наркотичний засіб, після чого подрібнив їх, таким чином, незаконно виготовив для власних потреб подрібнену речовину рослинного походження, макову соломку, що згідно висновку експерта № 2/1468 від 07.09.2020 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - макова солома, маса якої в перерахунку на суху речовину становить 74,397 грам та продовжив незаконно зберігати для власних потреб, без мети збуту в емальованій каструлі, яку 13.07.2020 виявлено працівниками поліції.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Додатково повідомив, що він знайдені наркотичні речовини самостійно подрібнив та самостійно виготовив з них наркотичну речовину, яку один раз спробував шляхом внутрішньовенної ін`єкції. Більше він вказані наркотичні засоби не вживав, але зберігав за місцем свого проживання без мети збуту для власного вживання. Також надав суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно пройшов курс лікування від наркоманії.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Посилання сторони обвинувачення на таку обставину як щире каяття, на переконання суду, є обґрунтованим та знайшло своє об`єктивне підтвердження під час судового розгляду, оскільки відповідно до наданої суду довідки № 1151 від 20.10.2020 ОСОБА_5 проходив курс лікування в КНП «ЧЕРКАСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ НАРКОЛОГІЧНИЙ ДИСПАНСЕР ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Вказана обставина та поведінка обвинуваченого підтверджує факт визнання ним вчинення кримінального правопорушення, підтверджує дійсне та відверте визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:
відношення обвинуваченого до вчиненого (наявність каяття);
ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії проступків;
особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (власне вживання наркотичних речовин, без мети збуту), спосіб (придбання шляхом знахідки, виготовлення), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (порушення закону в сфері обігу наркотичних засобів);
відсутність обтяжуючих покарання обставин;
поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій: обвинувачений зберігав наркотичні засоби до моменту їх виявлення працівниками поліції, відповідно за інших обставин обвинувачений не викрив би себе;
особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та/або психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із добровільним з`явленням до лікувального закладу та лікуванням від наркоманії не підлягає до задоволення. Вказані висновку суду обґрунтовані наступним.
Частина 4 статті 309 КК України визначає, що суд зобов`язаний звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, особу, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.
Тому, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставила за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
З наданих доказів судом встановлено, що ОСОБА_5 12.10.2020 звернувся до КНП «ЧИГИРИНСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ» в супроводі співробітника поліції у зв`язку з тим, що у нього виявили в наявності (зберігав дома) коноплю. Зі згоди ОСОБА_5 був направлений на стаціонарне лікування.
Таким чином суд на вбачає доказів добровільності звернення обвинуваченого до лікувального закладу, що у свою чергу виключає можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
За таких обставин суд приходить до висновку, що своїми протиправними діями обвинувачений не спричинив тяжких наслідків для суспільства та держави, однак порушив правила поведінки, встановлені державою та закріплені в нормативно-правових актах. В подальшому вживаючи наркотичні засоби, обвинувачений під їх дією міг вчинити інші протиправні дії, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.
Покарання у виді обмеження волі, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , його критичне ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає доцільним звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов не заявлено.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Майнова шкода не завдана.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 653,80 гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: емальовану каструлю з рослинами, що ззовні схожі на макову солому, передані на зберігання в камеру речових доказів Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скаргу, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1