ВИРОК
Іменем України

22.10.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002622 від 02 жовтня 2019 рокупро обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого:

-Залізничним районним судом м. Львова 21 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 та ст. 71 КК України до 3-х (трьох) років 7 (сім) місяців позбавлення волі;

-Франківським районним судом м. Львова від 16 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х місяців арешту;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, за корисливі злочини, Залізничним районним судом м. Львова 21 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 та ст. 71 КК України до 3-х (трьох) років 7 (сім) місяців позбавлення волі; Франківським районним судом м. Львова від 16 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х місяців арешту, вчинив новий корисливий злочин проти власності.

02 жовтня 2019 року близько 16:36 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, перебуваючи у приміщенні магазину «7/23» по вул. Пулюя, 19 у м. Львові, підійшовши до стелажу із молочною продукцією, взяв із полиці 3 (три) пачки масла «Молокія» вагою 200 грам, загальною вартістю 125 гривень, які помістив у кишені одягу, у який був одягнутий.

В подальшому, намагаючись залишити приміщення магазину, не оплативши за товар, був виявлений та зупинений касиром і охоронцем магазину. При цьому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи той факт, що він був викритим у протиправному таємному заволодінні чужим майном, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, після чого був затриманий перехожим громадянином.

Розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушенням, потерпілому ТОВ "Клевер Сторс", становить 125 грн., яка в ході досудового розслідування відшкодована.

Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та пояснив, що 02 жовтня 2019 року йому було потрібно купити масло, але грошей не вистачало та, увійшовши до магазину по вул. Пулюя, 19, що у м. Львові, взяв 3 пачки масла і вийшов з магазину, його намагалися затримати охоронець та касир, але він вирвася та побіг, після чого його затримав перехожий та в подальшому його доставили в поліцію. Потерпілу ОСОБА_6 можливо випадково зачепив. Обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Представник потерпілого ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Судом ухвалено рішення про можливість проведення судового розгляду за відсутності потепілої ОСОБА_6 та представника потерпілого ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» - ОСОБА_7 .
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, оскільки ОСОБА_3 , будучи засудженим Залізничним районним судом м. Львова 21 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 та ст. 71 КК України до 3-х (трьох) років 7 (сім) місяців позбавлення волі, та маючи непогашену судимість за вчинення цього злочину, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна - грабіж.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано як відкрите викрадення чужого майна, оскільки він, спершу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, але будучи виявленим потерпілими, незважаючи на це, продовжив свої злочинні дії з метою заволодіння чужим майном.

Зазначене узгоджується із висновками, висловленими у п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 р. "Про судову практику у справах про злочини проти власності", відповідно до якого дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується визнанням вини обвинуваченим ОСОБА_3 , доказами, що зібрані органом досудового розслідування, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дослідження яких суд визнав недоцільним на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження, не оспорювали фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, і судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності його позиції.

Судом встановлено обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, на обліку в психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері не перебуває, згідно з характеристикою з місця проживання характеризується задовільно, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілих, які в письмовій заяві зазначили, що при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції частини другої статті 186 КК України у виді позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КПК України.

Судових витрат у кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст. 368-371,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати виннним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ:

- диск, на якому містяться 10 файлів з камер відеонагляду, з відеозаписами від 02 жовтня 2019 року, які велися в приміщенні магазину «7/23» по АДРЕСА_2 , зберігати при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1