№ 207/2620/19
№ 1-кп/207/203/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2020 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000941 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська , громадянина України , не працюючого , освіта середня спеціальна , не одруженого , не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

за ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

5 липня 2019 року приблизно об 11.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , де мешкає раніше знайома йому ОСОБА_6 разом зі своєю сім`єю .

Реалізуючи свій прямий умисел , направлений на таємне викрадення чужого майна , керуючись корисливим мотивом та корисливою метою , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає , скориставшись відсутністю ОСОБА_6 та членів її сім`ї за місцем мешкання , ОСОБА_7 умисно , таємно , з корисливих мотивів , через незамкнені вхідні двері проник до приміщення літньої кухні , що розташована на території домоволодіння за вищевказаною адресою , звідки умисно , таємно , з корисливих мотивів викрав належне потерпілій майно : телевізор LG 26LV2500 , вартість якого складає 1504,57 гривень .

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд , чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1504,57 гривень .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і пояснив , що 5 липня 2019 року приблизно об 11.00 годині , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння , прийшов до чоловіка на ім`я ОСОБА_8 за адресою : АДРЕСА_2 . Літня кухня була відчинена , нікого не було вдома . Зайшов до приміщення літньої кухні та побачив у кухні телевізор і викрав його , бо ОСОБА_8 був винний гроші і не віддавав їх. Телевізор здав у ломбард та отримав за нього 2000 гривень . Цивільний позов визнає .
Вина ОСОБА_5 в повному обсязі підтверджується іншими доказами по справі :

протоколом огляду місця події від 5 липня 2019 року ( а.с. 9 14 ) , з якого слідує , що місцем огляду є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Вхід у літню кухню обладнано металевими дверима з врізним замком , який на час проведення огляду не працює . У кімнаті № 2 стоїть тумба з металевим кріпленням для телевізора , який на час огляду відсутній ;

товарним чеком від 3 жовтня 2010 року і копією інструкції з експлуатації телевізору ( а.с. 2021 ) , з яких слідує , що телевізор «LG 26LV2500» придбано за 10000 гривень ;

висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3421-19 від 29 липня 2019 року ( а.с. 28 31 ) , з якого слідує , що ринкова вартість викраденого майна , станом на 5 липня 2019 року , а саме : телевізору LG 26LV2500 , який придбано у 2010 році , складає 1504,57 гривень ;

договором про надання фінансового кредиту під заставу № 7.21385 від 5 липня 2019 року ( а.с. 34 ) , з якого слідує , що 5 липня 2019 року ОСОБА_5 заклав до ломбарду «Онікс» телевізор LG 26LV2500 та отримав за нього 2000 гривень ;

протоколом огляду предмету від 24 липня 2019 року ( а.с. 45 ) , з якого слідує , що об`єктом огляду є плазменний телевізор «LG 26LV2500» чорного кольору . Телевізор добровільно наданий для огляду потерпілою ОСОБА_6 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 липня 2019 року ( а.с. 51 - 52 ) , з якого слідує , що свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як чоловіка , якого 5 липня 2019 року приблизно об 11.00 годині зустрів біля будинку АДРЕСА_2 та який попросив пригостити його цигаркою .

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності , допустимості , достовірності , та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку , суд приходить до висновку , що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні доведена повністю .

Зібрані органами досудового слідства та досліджені у судовому засіданні докази є належними , оскільки підтверджують існування обставин , що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , допустимими , оскільки отримані законно , в порядку , встановленому кримінальним процесуальним законодавством України , яке діяло на час їх отримання , шляхом проведення органами досудового слідства відповідних процесуальних дій , достовірними, оскільки фактичні дані , отримані з вказаних доказів , не спростовані жодним іншим доказом , наданим сторонами кримінального провадження . Всі досліджені докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей , доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те , що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року .

Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року , тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) , поєднана з проникненням у інше приміщення .

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 65 КК України 2001 року враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини , що пом`якшують та обтяжують його покарання .

Суд вважає , що обставин , що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України 2001 року, не встановлено . Обставин , які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України 2001 року , не встановлено .

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини , яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» ( рішення від 9 червня 2005 року ) , і в справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 березня 2005 року ) , згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим , якщо встановлено , що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним . У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ) ЄСПЛ вказав , що для того , щоб втручання вважалося пропорційним , воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи .

ОСОБА_5 раніше не судимий , щиро кається у вчиненні злочину , не відшкодував шкоду , по справі не наступило тяжких наслідків , тому суд дійшов висновку , що покаранням , необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень , як самим обвинуваченим, так і іншими особами , є покарання у вигляді позбавлення волі . На підставі ст. 75, 76 КК України 2001 року звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації . Таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи .

Суд вважає необхідним задовольнити цивільний позов на підставі ст. 1166 ЦК України 2003 року , речові докази повернути за належністю ; стягнути з ОСОБА_5 вартість проведення експертизи ; скасувати арешт майна ; запобіжний захід залишити у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили .

Керуючись ст. 369 371 , 373 376 КПК України , суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року , та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 2 роки .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2000 гривень .

Речовий доказ телевізор «LG 26LV2500» , c.n: 111RAJVOX172 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_6 .

Скасувати арешт майна , накладений на телевізор «LG 26LV2500» , c.n: 111RAJVOX172 .

Стягнути з ОСОБА_5 на корись держави вартість проведення експертизи в сумі 314 гривень 00 копійок .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1