Справа № 182/1973/20
Провадження № 1-кп/0182/844/2020
У Х В А Л А
Іменем України
11.09.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000374, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000374 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 вересня 2020 року. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 22 вересня 2020 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування, можливість продовження злочинної діяльності, впливу на свідків. А у разі доведеності вини обвинуваченого, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, останній вчинив тяжкий корисливий злочин через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Обвинувачений не має постійного місця проживання, законного джерела доходу, сталих родинних зв`язків, що в подальшому може спонукати його до вчинення нових злочинів. Крім того, він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурором клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 не заявлено.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 заперечували щодо наявності ризиків зазначених в клопотанні прокурора і просили обрати домашній арешт за місцем мешкання його сестри за адресою АДРЕСА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 покладалась на розсуд суду.
Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а і наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. На думку суду об`єктивно існує ризик ухилення від суду, оскільки у разі визнання обвинувачених винними у вчиненні інкримінованого злочину їм може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Вони обоє обвинувачуються у вчиненні тяжкого корисливого злочину стосовно особи похилого віку ОСОБА_8 , 1939 р.н., який вчинили через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбували покарання за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Обвинувачений ОСОБА_3 не має постійного місця проживання і вчинив злочин, тимчасово перебуваючи в м. Нікополі, в гостях у свого брата, який мешкає в гуртожитку, і зі слів, обвинуваченого є причетним до вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, оскільки саме брат обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , разом з цивільною дружиною, перебували разом з ним в момент відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 . Крім того, за місцем тимчасового проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , де постійно проживає гр.. ОСОБА_10 цивільна дружина його брата, яка є свідком обвинувачення у зазначеному кримінальному провадженні, на допиті якої наполягають сторони кримінального провадження, був вилучений викрадений у потерпілої ОСОБА_8 телевізор. Таким чином є очевидним ризик можливого впливу на свідків, які є родичами обвинуваченого ОСОБА_3 .. Крім того, жодна особа, зокрема і рідна сестра обвинуваченого ОСОБА_3 , за адресою проживання якої він просить обрати йому домашній арешт, до тепер не звернулася до суду з клопотанням поручитися за нього. У зв`язку з чим обґрунтовано існує ризик того, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення, що також в подальшому може спонукати його до переховування від суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , який зможе запобігти існуванню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які послався прокурор у судовому засіданні і які, на думку суду, є до тепер дієвими. Обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлені. Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, суд, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.

Так раніше судом, з врахуванням всіх обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, його майнового стану, визначеного мінімальний розмір застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на даний час становить 43 940 грн для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, який слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 11 листопада 2020 року.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у сумі кратній 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії, відповідно до рішення Конституційного суду України.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУВП 4 і для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 ..

Суддя: ОСОБА_1