ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1611/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника відділення СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у вигляді особистої поруки на тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000079 від 20.05.2020 за ч. ч. 1,4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України стосовно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника відділення СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у вигляді особистої поруки на тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000079 від 20.05.2020 за ч. ч. 1,4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України стосовно ОСОБА_9 .
Згідно ухвали застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави - 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 261 200 грн. та покладено на нього наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження, прокурорів - процесуальних керівників, слідчого судді та суду за кожним викликом;
2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчих, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження, прокурорів - процесуальних керівників, слідчого судді та суду та повідомляти останніх про зміну місця проживання й роботи;
3) утримуватися від спілкування з свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні у відсутність слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;
4) здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.
На зазначену слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, а також покладення обов`язків та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання начальника відділення СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 посилається на те, що слідчий суддя помилково зробив висновок про наявність підстав для зміни запобіжного заходу з особистої поруки на запобіжний захід у вигляді застави, оскільки в суді прокурором не доведено наявність обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, і свідчили про необхідність його зміни також у зв`язку з відсутністю належних і допустимих доказів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Крім того зазначає, що при визначенні розміру застави, слідчим суддею не встановлено дійсний майновий та сімейний стан підозрюваного, його можливість виконати ухвалу суду в цій частині.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_10 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, а також прокурора, який заперечував проти її задоволення,дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000079 від 20.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України.
01.07.2020 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України.
30.07.2020 начальник відділення СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з клопотанням про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, обраний 09.07.2020 на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання начальник відділення СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, серед яких є злочин особливої тяжкості за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, ті факти, що підозрюваний не дотримався обмежень та зобов`язань, застосованих ухвалою слідчого судді від 09.07.2020 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, а саме порушив зобов`язання утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у цьому кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях, беручи до уваги існування ризиків, перелічених в ст. 177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки і не зникли до тепер, а саме ризиків ухилення від кримінальної відповідальності та незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також виникнення нових ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування чи спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, спрямованого, насамперед на приховування обставин вже скоєного злочину, на існування яких вказує поведінка ОСОБА_9 , слідчий просив змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистої поруки народного депутата України ОСОБА_12 на тримання під вартою строком на 60 діб.
На думку слідчого лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи виникнення нових ризиків, неефективність запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, нехтування ОСОБА_9 передбаченими ним вимогами та обов`язками, зможе запобігти як ризику незаконного впливу на свідків, так і іншим ризикам.
При цьому слідчий, посилаючись на збитки, завдані кримінальним правопорушення, вважав за доцільне визначити заставу у розмірі, співрозмірному з розміром завданих збитків, а саме у розмірі 2 864 000, 00 грн.
Вирішуючи питання про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, а також вважав, що прокурором не доведена обставина, передбачена п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Також слідчий суддя виходив з завдань кримінального провадження та мети застосування заходів його забезпечення, обставин, які стали підставою для висновку про наявність ряду ризиків, обставин порушення підозрюваним процесуального обов`язку, покладеного судом та ризиків, для запобігання яким на підозрюваного покладався відповідний обов`язок, презумпції поступового збільшення суворості запобіжного заходу у разі порушення умов раніше застосованого запобіжного заходу, ефективності застосування запобіжного заходу з урахуванням фактичних обставин, співвідношення ефективності запобіжних заходів в контексті обставин цього провадження. З урахуванням зазначених обставин в сукупності, слідчий суддя вважав, що на час ухвалення рішення достатнім та найбільш ефективним запобіжним заходом у даному випадку буде застава, розмір якої, відповідно до норм ч. 1, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у цьому кримінальному провадженні, буде здатен забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та який має складати 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 261 200, 00 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, а саме у тому, що він будучи фізичною особою - підприємцем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, підробивши та використавши підроблені офіційні документи, шляхом обману, при виконанні договору про закупівлю товару № 1 (Далі Договір), укладеного 16.03.2020 між ним та Комунальним закладом охорони здоров`я «Харківський міський центр здоров`я» (далі Заклад), на підставі якого зобов`язався протягом 2020 року поставити покупцеві товар у вигляді альбомів для фотографій у кількості 8000 шт. та додаткової угоди № 1 від 19.03.2020 до Договору, не маючи відповідного досвіду роботи та виробничих потужностей, потрібних для виготовлення предмету закупівлі, заволодів бюджетними коштами на загальну суму 2 864 000,00 грн, призначеними для закупівлі альбомів, без фактичної поставки товару та виготовлення альбомів, що спричинило збитки державі у особливо великих розмірах.
Відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини проживання.

Крім того, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини, визначення суми застави, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава, передбачена в цій статті, призначена забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума застави повинна визначатися відомостями про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими словами, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при визначенні розміру застави, були дотримані вимоги міжнародного та національного законодавства, враховано тяжкість та обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, відомості про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийнято обґрунтоване рішення про визначення ОСОБА_9 застави в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 261 200, 00 грн, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
За таких обставин, колегія суддів погоджується зі слушністю висновків суду першої інстанції щодо застосуванням стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407 п.1 ч.3, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді