ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/31/21 Справа № 690/278/17 Категорія: ч. 2 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальні провадження № 0001662 та № 0000036 за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_11 та прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 16 липня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ватутіне Черкаської області, українка, громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та виправдана на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю його вчинення,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Київ, українка, громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , останній раз судима вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2007 за ч.2 ст.190 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 08.04.2010 умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 9 днів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

визнана невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та виправдана на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю його вчинення.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченої ОСОБА_8 залишено без розгляду.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що ОСОБА_9 повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , під час телефонної розмови 05.12.2015 із ОСОБА_11 з приводу купівлі в нього м`ясної продукції в розстрочку, не маючи наміру оплачувати кошти за придбану продукцію, ввели в оману ОСОБА_11 про купівлю у нього м`ясної продукції в розстрочку, після чого 06.12.2015 близько 22.00 год., перебуваючи в приміщенні гаражу гаражного кооперативу «Росток», що розташований по вул. Ювілейній в м. Ватутіне Черкаської області, ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння шляхом обману майном ОСОБА_11 , під приводом купівлі в нього м`ясної продукції в розстрочку, незаконно заволоділи належними ОСОБА_11 двома тушками свині загальною вагою 231 кг., вартістю 55 грн. 00 коп. за 1 кг на суму 12 705 грн. та розпорядилися майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_8 сторона обвинувачення кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченої ОСОБА_9 сторона обвинувачення кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Судом першої інстанції, дотримуючись принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, встановленого ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, виправдано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому вони обвинувачується, на підставі п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України.

Виправдовуючи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд виходив з тих міркувань, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності не підтверджують, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченими, тому вони не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Судом звернуто увагу на те, що у органу досудового розслідування була можливість у повній мірі провести розслідування, зібрати належно докази для посилання щодо винуватості у вчиненні обвинуваченими злочину відповідно до вимог КПК України, чим сторона обвинувачення не скористалась.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_11 порушує питання про скасування вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 16.07.2019 через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та просить визнати винуватими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення і задовольнити заявлений ним цивільний позов в повному обсязі.

Зазначає, що зібрані в ході досудового розслідування докази, які були досліджені судом першої інстанції, в тому числі, показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , підтверджують винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог процесуального закону, просить ухвалити новий вирок, яким визнати винуватими та засудити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для ОСОБА_8 та 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для ОСОБА_9 .

Апелянт зазначає, що суд при прийнятті рішення в більшій мірі керувався внутрішнім переконанням ніж нормами кримінального та кримінального процесуального закону, без оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Стверджує, що всупереч ст. 374 КПК України та роз`яснень постанови Пленуму ВСУ № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», суд у вироку обмежився лише переліченням доказів, на які посилається сторона обвинувачення та не навів жодного обґрунтування того, чому вказані докази не прийнято до уваги.

Звертає увагу на допущені порушення КПК України судом першої інстанції під час проведення підготовчого судового засідання, оскільки ним не вирішувалось питання про надання доручення органу пробації на складання досудової доповіді щодо обвинувачених.

Крім того зазначає про неналежну якість аудіозапису допиту потерпілого ОСОБА_11 , що унеможливлює перевірку достовірності відображення у вироку суду його показань.

Зазначає про безпідставну відмову у допиті свідка ОСОБА_15 судом першої інстанції, оскільки його показання безпосередньо стосуються інкримінованих обвинуваченим дій та недотримання положень ч. 4 ст. 374 КПК України, зокрема не роз`яснення у судовому рішенні строку, порядку набрання ним законної сили.

Крім того, прокурор просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, зокрема допитати потерпілого, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дослідити наступні письмові докази: протоколи пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2016 за участю свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_11 , висновок товарознавчої експертизи № 13/04-2017-01 від 13.04.2017, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.12.2015, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 02.02.2016, опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 02.02.2016, протокол огляду предметів від 06.09.2018, CD-R диску з інформаційними файлами, матеріали, які характеризують особу обвинувачених.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_16 . В заяві від 19.10.2020 представник потерпілого ОСОБА_16 просив розгляд апеляційних скарг здійснювати без нього та потерпілого і висловив позицію в їх підтримку, та задоволення.

За наведених обставин апеляційний розгляд проводиться за відсутності потерпілого ОСОБА_11 та його представника адвоката ОСОБА_16 , що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та потерпілого в повному обсязі, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисника адвоката ОСОБА_10 про законність, обгрунтованість вироку суду першої інстанції та безпідставність апеляційних вимог сторони обвинувачення, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши останнє слово обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_11 та прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Пунктом 3 частини 1 статті 409, частини 1 статті 412 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення є істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тобто такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи виправданою мотивувальна частина вироку має містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти: формулювання обвинувачення, за яким особу віддано до суду; результати дослідження, аналізу і оцінки доказів; мотивовані висновки, які дають підстави для виправдовування обвинуваченого.

З аналізу вироку суду першої інстанції слідує, що судом викладено формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, наведено докази сторони обвинувачення, однак, всупереч ст. 94 КПК України, не наведено їх оцінки та мотивів, з яких суд їх відкидає. Замість оцінки доказів судом, в обґрунтування висновків про недоведеність вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, наведено лише норми національного законодавства та практику ЄСПЛ.

Необхідність чіткого мотивування судового рішення незалежно від виду судочинства є необхідним компонентом забезпечення права особи на справедливий суд в контексті положень ст. 6 ЄКПЛ, про що ЄСПЛ неодноразово указував у своїх рішенням, зокрема «Проніна проти України» від 18.07.2006, «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, «Кузнєцов проти Російської Федерації» від 23.10.2008 та інші.

Відсутність належного мотивування судового рішення не лише позбавляє сторони справи достатньої можливості аргументовано оскаржити судове рішення, але й позбавляє суд апеляційної інстанції можливості належно й аргументовано розглянути скаргу на таке рішення, не маючи даних про те, яким чином суд першої інстанції оцінив окремі докази як такі, що підтверджують чи спростовують певні обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів вбачає, що зі змісту оскаржуваного обвинувального вироку неможливо визначити, на підставі яких даних суд дійшов висновку про непідтвердження тих обставин, які ставляться обвинуваченим у вину за змістом обвинувачення, визнаного судом недоведеним, оскільки у вироку розкрито лише зміст показань потерпілого та свідків і міститься перелік письмових доказів сторони обвинувачення, однак відсутній їх аналіз. Вказане є порушенням принципів інстанційності та безпосередності дослідження доказів, а також положень закону щодо обґрунтованості судового рішення, що не може бути усунуто судом апеляційної інстанції навіть після повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України.

Оскільки при розгляді провадження судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які завадили ухвалити законне і обґрунтоване рішення, вирок суду підлягає скасуванню з призначення нового розгляду у суді першої інстанції в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на вирок суду першої інстанції, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Скасовуючи вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 16.04.2019 з наведених підстав, колегія суддів не вдається до оцінки висновків суду за пред`явленим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинуваченням.

Під час нового судового розгляду необхідно перевірити апеляційні доводи учасників судового провадження та, з урахуванням вимог процесуального закону, прийняти судове рішення, яке б відповідало критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 6 ч.1 ст. 407, ст.ст. 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_11 та прокурора Звнигородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 16 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді