СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/815/19
Провадження №1-кп/547/2/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року смт. Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпіла ОСОБА_7 ,
представник потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинувачена ОСОБА_9 ,
захисник ОСОБА_10 ,
представник персоналу органу пробації ОСОБА_11 ,
розглянувши у відритому судовому засіданні у залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Оболонь Семенівського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрована і проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_9 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
ВСТАНОВИВ:
20.05.2019 близько 18 год. 00 хв., біля господарства по вул. Гомонової с. Тарасівка Семенівського району Полтавської області між обвинуваченою ОСОБА_9 і потерпілою ОСОБА_7 на ґрунті неприязних відносин виникла суперечка під час якої ОСОБА_9 , маючи прямий умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти потерпілої ОСОБА_7 , нанесла їй удар рукою в область лівої половини обличчя, тим самим спричинила тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку із стійким цефалічним синдромом, забою м`яких тканин лівої половини обличчя, які згідно висновку експерта № 53 від 10.07.2019 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Зазначеними діями обвинувачена ОСОБА_12 вчинила щодо потерпілої ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачена ОСОБА_13 провину не визнала, у судовому засіданні дала показання, що її удар був "ляпасем" потерпілій і не міг спричинити струс головного мозку і забій як на це вказує обвинувачення. Потерпіла не падала. Потерпіла отримала "по-заслузі" оскільки до цього обвинувачена не раз зверталася до місцевого депутата про те, що діти потерпілої постійно ходять по земельній ділянці обвинуваченої. У той день обвинувачена вигнала палицею птицю зі свого городу і йшла з палицею у руці до свого двору. Почула, що потерпіла скаржиться односельцям на обвинувачену. Тоді одразу пішла до потерпілої, викинула з руки палицю, дала потерпілій "ляпаса", можливо лівою рукою по обличчю. Потім вони обоє "зчепилися". Обвинувачена вдарила лише один раз, від "ляпаса" струс головного мозку неможливий. Потерпіла бажає збагатитися на обвинуваченій і стягнути з неї кошти на лікування того, що не пов`язане з "ляпасем". Ніяких коштів потерпілій платити не повинна і не буде.
Дослідивши та перевіривши в повному обсязі докази обвинувачення, не зважаючи на невизнання обвинуваченою своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, що є одним із можливих способів захисту від пред`явленого обвинувачення, винуватість ОСОБА_9 у зазначеному діянні за зазначених обставин підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у судовому засіданні доказів, що оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінці судом кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у т.ч. з дотриманням вимоги про те, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Так, потерпіла ОСОБА_7 під час допиту у судовому засіданні підтримала обвинувачення повністю, дала показання, що 20.05.2019 близько 18 години була зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , племінницею ОСОБА_16 , усі поверталися з дитячого майданчику. Метрів через 100 від будинку ОСОБА_9 вони зупинилися. У цей час ОСОБА_9 вийшла зі свого двору з палицею і швидко йшла у їх бік, нецензурно висловлювалася на адресу дітей і потерпілої. Діти перелякалися, їх одразу забрала ОСОБА_17 . Як тільки ОСОБА_9 підійшла до ОСОБА_7 , перша замахнулася на неї палицею, яку потерпіла вирвала з рук обвинуваченої. Після цього обвинувачена вдарила потерпілу рукою 1 раз "повз" око, 2 рази зверху у тім`я. " ОСОБА_18 " не було, це були удари в голову. Потерпіла "скрутила" обвинувачену, щоб та її більше не била, тримала її руки за її спиною. Хвилин через 10 приїхали поліцейські. Потерпіла одразу відчула слабкість і запаморочення, викликали швидку допомогу, її відвезли у лікарню, дали заспокійливе і знеболення від сильного головного болю. Лікарі пояснили, що біль з`являється після припинення конфлікту, тому раніше потерпіла його не відчувала. До цього конфлікту обвинувачена звинувачувала дітей потерпілої у тому, що вони грають і заходять на її город, хоча насправді туди кілька разів лише залітав м`яч. Це було 18 і 19 травня 2019 року.
Черговий лікар призначив лікування одразу 20.05.2020, а 21.05.2020 потерпілу перевезли у лікарню у м. Хорол, оскільки у смт Семенівка не було відповідного лікаря. Потерпіла має нервове захворювання тому у неї стався відповідний приступ і криз. Придбання медикаментів було саме для їх подолання. Чеки аптеки і медичні призначення потерпіла надала.
Потерпіла просила призначити обвинуваченій суворе покарання, повністю задоволити цивільний позов, вказала, що нанесення ударів було помстою за дії дітей потерпілої, які ті не вчиняли.
Свідок ОСОБА_17 під час допиту у судовому засіданні вказала, що була разом з іншими жінками біля свого будинку. Побачила, що біжить потерпіла зі своїми дітьми, а за нею бігла обвинувачена з ціпком і криками. І.Л.Кандул замахнулася на І.В.Мордич ціпком і попала ним по обличчю ОСОБА_7 . Свідок одразу забрала дітей до свого подвір`я.
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні дала показання, що була біля будинку № 23 по вул. Гомонової до них прийшла ОСОБА_7 і сказала, що ОСОБА_20 нападала на дітей. Майже одразу прийшла ОСОБА_20 , вона була з палицею, вдарила потерпілу по голові. Потерпіла стримувала обвинувачену від подальшої бійки до приїзду поліції.
Протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20.05.2019 потерпіла вказала, що 20.05.2019 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_9 нанесла їй чотири удари кулаками по голові, потерпіла змушена була звернутися до поліції та лікарів.
Згідно протоколу слідчого експерименту від 13.07.2019 потерпіла ОСОБА_7 вказала, що на ґрунті попередніх неприязних відносин обвинувачена ОСОБА_9 підійшла до потерпілої, взяла її за одяг правою рукою, а лівою кулаком нанесла три удари зверху по голові і один удар в ліву частину обличчя.
Висновком експерта № 53-А/61 від 23.07.2019 підтверджено відповідність показів ОСОБА_7 об`єктивним судово-медичним даним, встановленим у судовій експертизі ОСОБА_7 .
Згідно протоколу слідчого експерименту від 08.08.2019 обвинувачена ОСОБА_9 вказала, що після того, як почула слова ОСОБА_7 , які були неправдивими, ОСОБА_9 підійшла до потерпілої ОСОБА_7 та з усієї сили вдарила її лівою долонею по обличчю.
Висновком експерта № 53-Б/61 від 13.09.2019 підтверджено відповідність показів ОСОБА_9 об`єктивним судово-медичним даним, встановленим у судовій експертизі ОСОБА_7 .
Висновком експерта № 53 від 10.07.2019 встановлено, що тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_7 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку із стійким цефалічним синдромом, забою м`яких тканин лівої половини обличчя утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Такими могли бути пальці кисті, стиснуті в кулак. Такі ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Встановити достеменну кількість ударів по медичній документації неможливо, але можна припустити, що ОСОБА_7 було нанесено не менше одного удару в область обличчя зліва. В момент отримання ушкоджень потерпіла перебувала у вертикальному положенні чи близькому до нього. Неможливо виключити ЗЧМТ зі струсом головного мозку при падінні з висоти власного зросту на тверду поверхню. Ушкодження не характерні при самообороні.
Відтак, пояснення обвинуваченої про неможливість для потерпілої отримати вказані експертом тілесні ушкодження внаслідок діяння обвинуваченої спростовано вказаними доказами повністю. Експертний висновок, покази свідків, потерпілої і обвинуваченої, протоколи слідчих дій обґрунтовано свідчать і доводять причинний зв`язок між ударом і отриманими від нього тілесними ушкодженнями. Більш того за твердженнями потерпілої обвинувачена знала про постійне психічне захворювання потерпілої, періодичне лікування потерпілої від цього, дії обвинуваченої стосовно потерпілої також були обумовлені попередніми неприязним стосункам та, можливо, помстою за окрему поведінку дітей потерпілої, обвинувачена цілеспрямовано йшла до потерпілої для її побиття. Нанесення одного сильного удару в голову потерпілої могло обумовити саме ті наслідки, на які вказано у висновку експерта № 53 від 10.07.2019.
Обвинувачена є здоровою, на обліку у психіатра або нарколога не перебуває, соціальної допомоги не отримує, за пошуком роботи до центру зайнятості не зверталася, за місцем проживання характеризується нейтрально.
За зазначених обставин суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_9 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а, отже, вона є винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та підлягає покаранню за його вчинення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке, водночас, було спрямоване на визнання під час досудового слідства і під час судового розгляду факту нанесення лише одного удару, але без встановлених експертом наслідків такого удару у виді тілесних ушкоджень. Позиція обвинуваченої не свідчить про щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Згідно досудової доповіді обвинувачена не один раз мала конфлікти з потерпілою, сусіди неодноразово чули прояв агресії до дітей потерпілої, обвинувачена друзів не має, з сусідами відносини не підтримує, провину усвідомлює, але вважає що наслідки її дій не можуть бути такими у яких її звинувачують. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб оцінюються як середні. Виправлення можливе без обмеження чи позбавлення волі.
При призначенні обвинуваченій покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винної; обставину, що пом`якшує відповідальність; досудову доповідь; позицію потерпілої про суворе покарання.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, у т.ч. причини і наслідки дій обвинуваченої щодо потерпілої, характер неприязних відносин потерпілої і обвинуваченої, припинення обвинуваченою свого діяння лише внаслідок її стримування потерпілою, завідомо відомий обвинуваченій стан здоров`я потерпілої, вік обвинуваченої, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді арешту.
Потерпіла є особою з третьою групою інвалідності. Протягом 20-21 травня 2019 року перебувала на лікуванні у Семенівській ЦРЛ внаслідок її побиття по обличчю і голові обвинуваченою. Потерпілій призначено фізіологічний розчин, бензонол, аналгін, L-лізин, димедрол, екстракт валеріани, сіборан, левіцетам, інші препарати, на що вказує виписка Семенівської ЦРЛ № 1320. Рекомендована консультація невролога.
Консультацію невролога отримано 31.05.2019, призначено лікування від наслідків отриманої 20.05.2019 закритої черепно-мозкової травми.
Виписка Семенівської ЦРЛ № 1356 вказує, що потерпіла протягом 24-29 травня 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні через слабкість, ЗЧМТ після побиття, напади судом, має хиткість у позі Рамберга. Призначено фізрозчин, L-лізин, маніт, цераксон, нексіприл, платифілін, альцимерат тощо.
Додані до позовної заяви квитанції і касові чеки повністю підтверджують понесені потерпілою витрати у сумі 3217,01 грн, що пов`язані з придбанням нею ліків, медичних препаратів і засобів, що були їй призначені і їх замінників, транспортними витратами на дорогу до та з лікарень, платежу судмедбюро. Проте із вказаної суми вирахуванню підлягають 68,25 грн, що є витратами на "назол адванс" ліки від нежитю.
Вирішуючи питання щодо вказаних позовних вимог на суму 3148,76 грн (3217,01 68,25) суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 1166, 1177, 1195 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичної особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла: у цьому провадженні обвинуваченою потерпілій.
Також слід зазначити, що наявне у потерпілої хронічне психічне захворювання обумовлює більш складний, аніж у повністю здорової людини, процес перенесення наслідків травм голови, ударів по голові, хвилювань.
Ураховуючи зазначене суд стягує з обвинуваченої на користь потерпілої понесені потерпілою витрати 3148,76 грн.
Суд також частково задовольняє пред`явлений потерпілою до обвинуваченої цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн, вважаючи, що потерпілою та належними і допустимими доказами у кримінальному провадженні доведено факт заподіяння потерпілій обвинуваченою моральної шкоди, а саме: протиправним нанесенням тілесних ушкоджень; спричинення моральних і фізичних страждань побиттям; спогадами про протиправну поведінку; заподіянням фізичного болю в результаті нанесення ударів; збереження протягом певного часу після нанесення ударів фізичного болю; необхідністю докладання зусиль для організації свого життя після травм; захисту від протиправної поведінки; фізичні незручності та дискомфорт в результаті отриманих травм; почуття образи, приниження гідності; тривале отримання відновлюючого лікування; перебування 2 рази на стаціонарному лікуванні загальною тривалістю 8 днів; фактичну помсту за можливі дії дітей потерпілої.
За змістом ст. 23 ЦК України зазначені обставини є моральною шкодою (фізичний біль і страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; приниження честі та гідності фізичної особи), завданою неправомірними діями обвинуваченого щодо потерпілої, тобто з її вини, одноразове відшкодування якої передбачено ст.ст. 23, 1167, 1168, 1177 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд не може зменшувати розмір шкоди залежно від матеріального становища особи, яка її завдала, коли шкоду завдано кримінальним правопорушенням.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати не встановлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, клопотання про його обрання не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, за яким призначити їй покарання у виді арешту на строк три місяці.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 3148,76 грн майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 5000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У задоволенні цивільного позову про стягнення шкоди і більших розмірах відмовити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення вироку.
Роз`яснити обвинуваченій, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1