Справа №463/7030/20
Провадження №1-кп/463/509/20
В И Р О К
іменем України

21 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000429 від 22.04.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, -
встановив:

ОСОБА_4 згідно з наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 10.06.2016 №154 о/с з 10.06.2016, призначено на посаду інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції. Відповідно до п.1 Положення про Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 07.11.2015 № 1/3 - у редакції наказу від 29.12.2017 №6441 (далі - Положення), Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління) є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції та згідно із законодавством України реалізовує свої повноваження на території Львівської області. Згідно п.5, 6 Положення діяльність Управління ґрунтується на принципах верховенства права, дотримання прав і свобод людини, законності, відкритості та прозорості, політичної нейтральності, взаємодії з населенням на засадах партнерства, а також безперервності. Управління служить суспільству шляхом забезпечення публічної безпеки і порядку, протидії злочинності, охорони прав і свобод людини.

Відповідно до посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, патрульний поліцейський у своїй діяльності керується Конституцію України; Законом України «Про Національну поліцію»; Законом України «Про запобігання корупції»; постановами Верховної Ради України; указами і розпорядженнями Президента України; постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України; іншими нормативно-правовими актами. Положенням про патрульну поліцію, наказами Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України. Основними завданнями діяльності поліцейського патрульної поліції, серед іншого, є: виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху; забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі затримання транспортних засобів і доставлення їх на спеціальні майданчики чи стоянки. Поліцейський патрульної поліції у разі неналежного виконання своїх посадових обов`язків несе кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до п.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Згідно ст.1 Закону України «Про Національну поліції» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Згідно п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення. Відповідно до ст.22. Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становише та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Згідно з ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави. Відповідно до ст.24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Таким чином, працюючи на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, який постійно виконує функції представника влади та згідно Примітки 1 до ст.364 КК України є службовою особою. Відповідно до вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.

Незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно правових актів, будучи попередженим про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», які спрямовані на запобігання корупційним правопорушенням, ОСОБА_4 використав свої службові повноваження, у злочинних цілях за наступних обставин.

Так, 17.04.2020, близько 22 год. 00 хв., у м. Львові, неподалік ринку «Добробут» ОСОБА_4 , перебуваючи на службі та здійснюючи службові повноваження працівника патрульної поліції, зупинив автомобіль марки «ВМW», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який попередньо вживав алкогольні напої.

Підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_4 дав вказівку водію ОСОБА_6 пред`явити документи на автомобіль та посвідчення водія. Отримавши документи на транспортний засіб, ОСОБА_4 зазначив, що в нього є підозри щодо вживання ОСОБА_6 алкогольних напоїв та повідомив, що керування транспортним засобом, перебуваючи в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає у тому числі позбавлення права керування транспортними засобами, а відтак ним стосовно ОСОБА_6 буде складено відповідний протокол, що у подальшому стане підставою позбавлення останнього права керування транспортними засобами. В подальшому, ОСОБА_4 сказав ОСОБА_6 , що може не складати протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та висловив прохання щодо надання йому за це грошових коштів в розмірі 15 000 гривень. ОСОБА_6 , усвідомивши, що у разі притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, він буде позбавлений права керування транспортними засобами, що ускладнить його повсякденне життя та трудову діяльність, погодився на зазначене прохання надання грошових коштів ОСОБА_4 за нескладення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

В подальшому, ОСОБА_6 , на виконання прохання ОСОБА_4 17.04.2020, близько 22-50 год., по вул. Личаківській у місті Львові, неподалік готелю «Orange» зняв із своєї банківської картки грошові кошти в сумі 1700 грн., які надав ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що решту грошових коштів в сумі 10000 грн. той повинен надати у найкоротший строк. У якості гарантії отримання грошових коштів ОСОБА_6 надав ОСОБА_4 страховий поліс та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ВМW», р.н. НОМЕР_1 .

18.04.2020 ОСОБА_4 , близько 12.00 год., з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , зателефонував до нього та узгодив час і місце зустрічі. Того ж дня, при попередньо узгодженій зустрічі по вул.Тракт Глинянський у місті Львові, ОСОБА_4 в якості гарантії за отримання грошових коштів отримав у ОСОБА_6 два паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

21.04.2020 ОСОБА_4 , близько 12.00 год., з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , зателефонував до нього та узгодив час і місце зустрічі. Того ж дня, при попередньо узгодженій зустрічі, по вул.Тракт Глинянський у місті Львові, ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_6 повинен надати грошові кошти в тій сумі, яка обговорювалася між ними 17.04.2020, до 19.00 год.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , під час наступної зустрічі із ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, 22.04.2020 о 19.50 год., перебуваючи в автомобілі марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , по вул.Тракт Глинянський у місті Львові, поблизу будинку № 146, відповідно до попередньої домовленості, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 10000 грн., за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, та повернув ОСОБА_6 страховий поліс, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ВМW», р.н. НОМЕР_1 , два паспорти громадянина України для виїзду за кордон, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.368 КК України, тобто прохання службовою особою надати неправомірну вигоду для себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

Крім цього, до обвинувального акту долучено угоду між сторонами кримінального провадження про визнання винуватості від 24 липня 2020 року.

За умовами угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.368 КК України та погодився на призначення покарання за ч.1 ст.368 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн., з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади та правоохоронних органах строком на 2 роки.
У судовому засіданні прокурор підтримав затвердження угод про визнання винуватості, укладену між ним та ОСОБА_4 як таку, що відповідає вимогам закону та нормам Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі та з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, у зв`язку з тим, що вона укладена за його власним бажанням, без будь-якого тиску, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.2 ст.473 та ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором, а також в судовому засіданні роз`яснені судом.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримала затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_4 .

Дослідивши обвинувальний акт та угод про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, перевіривши угоди на відповідність вимогам КПК України, і ч.1 ст.368 КК України та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угод відсутні, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України, суд вважає, що угоду про визнання винуватості, укладена сторонами кримінального провадження 24.07.2020 слід затвердити.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, від 24 липня 2020 року укладену сторонами кримінального провадження, а саме: між прокурором другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.368 КК України і призначити йому покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.07.2020 у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади та правоохоронних органах строком на 2 роки.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 23534 (двадцять три тисячі п`ятсот тридцять чотири) грн. 60 коп.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 - у виді застави, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Заставу в розмірі 105100 (сто п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., які були внесені ОСОБА_7 , згідно з повідомленням Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» від 27.04.2020 №9/2942 (отримувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, , банк отримувача: ДКСУ м.Київ, код банку отримувача: 820172, рахунок отримувача: №UA0000757) після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_7 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 24.04.2020 на речові докази.
Речові докази:
1. грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 6 шт., купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 35 шт., що мають наступні серії та номери: купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень - ХА3912787; купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень - ХЕ7052733; купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень - ЦБ2455294; купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень - ХЗ7952842; купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень - АГ7212526; купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень ФБ6362564; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ХД6415378; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - КА4932754; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ПЄ9108130; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ЗБ2089187; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - АБ1868780; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - КИ7011903; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - СА5341969; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - СБ4458072; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ХБ8215077; купюра номіналом 200 (двісті) гривень -ХЖ2739010; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ЄЮ5799361; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - УН9839894; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - СБ3274341; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - УП1973966; купюра номіналом 200 (двісті) гривень -ЗЕ3745368; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - УА9077314; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - УД5328423; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - АВ7781694; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ПЄ9810131; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ХГ1195020; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ХЄ2063846; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ЄЦ4161186; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ХЗ1245871; купюра номіналом 200 (двісті) гривень УЛ1731166; купюра номіналом 200 (двісті) гривень -СЕ3229796; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - УА3350981; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ЄЕ8546378; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - АА7193374; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ЕЦ9412320; купюра номіналом 200 (двісті) гривень -ЄЕ9426288; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ЕД5323134; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ПА6717164; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ЕД6144571; купюра номіналом 200 (двісті) гривень - ХЄ6101175; купюра номіналом 200 (двісті) гривень -КА7299310, які згідно з заявою ОСОБА_6 від 22.04.2020 були надані останнім для документування протиправної діяльності працівників патрульної поліції у кримінальному провадженні №0000429 та відповідно до постанови про визнання речових доказів від 22.04.2020 знаходяться в камері схову ТУ ДБР у місті Львові повернути ОСОБА_6 .
2. Мобільний телефон марки «Iphone 6s» сірого кольору, який був вилучений під час огляду місця події у обвинуваченого повернути ОСОБА_4 .
3. Поліетиленовий файл, в якому знаходились грошові кошти, змиви з лівої руки ОСОБА_4 , змиви з правої руки ОСОБА_4 знищити.
Вирок суду може бути оскаржений в порядку та з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1