ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3739/20
Провадження № 1-кп/210/727/20

"09" вересня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000828, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новокурське Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

1). 17.04.2003 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
2). 02.10.2003 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1, 4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.71 КК України частково приєднано покарання по вироку від 17.04.2003 до остаточного відбуття покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. 03.07.2006 звільнений з місця відбування покарання на умовно-дострокове звільнення на невідбуту частину покарання строком 1 рік 4 місяці 4 дні;

3). 14.02.2007 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України частково приєднано покарання по вироку від 02.10.2003 до остаточного відбуття покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. 18.04.2008 звільнений з місця відбування покарання на умовно-дострокове звільнення на не відбуту частину покарання строком 1 місяць 17 днів;

4). 15.01.2009 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. 28.02.2012 звільнений з місця відбування покарання на умовно-дострокове звільнення на невідбуту частину покарання строком 8 місяців 20 днів;

5). 03.02.2015 Александрійським міським судом Кіровоградської області за ч.1 ст.70, ст.76, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

6). 03.08.2015 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.71 КК України частково приєднано покарання по вироку від 03.02.2015 до остаточного відбуття покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

7). 09.12.2015 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 3 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання по даному вироку та вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2015 до остаточного відбуття покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. 14.01.2020 звільнений з місця відбуття покарання у вигляді позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній раз засуджений 09.12.2015 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років 3 місяці позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання по даному вироку та вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2015 до остаточного відбуття покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
14.01.2020 звільнений з місця відбуття покарання у вигляді позбавлення волі по відбуттю строку покарання та маючи не погашену у встановленому законом порядку, судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних фактичних обставин.
07 червня 2020 року, о 06 год. 35 хв., ОСОБА_3 маючи злочинний намір та прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) і обернення у подальшому його на свою користь, реалізуючи який він впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю контролю з боку потерпілого та сторонніх осіб, тобто вважаючи що діє непомітно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи вільний доступ до вхідних дверей кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 у вигляді незачиненого замку вхідних дверей, зайшов до вищевказаного приміщення, де діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), належного потерпілому, а саме: «POS- термінал R.E.D. POS 1506», завдавши останньому майнової шкоди, загальна сума якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2054 від 26.06.2020 становить 12169,46 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримав обвинувачений, про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочинів визнав повністю, вважають недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті, чітко зазначив де саме, звідки та яку саме річ викрав, а саме, проходячи рано вранці по проспекту Гагаріна в м. Кривому Розі, побачив, що двері кафе відчинені та вирішив зайти туди. Зайшовши, помітив, що нікого не має, а навпроти вхідних дверей знаходиться монітор чи якісь інший електронний пристрій та вирішив його викрасти. Після того як викрав, продав викрадену річ сторонній особі, приблизно за 400 грн., які витратив на власні потреби. Дуже жалкує про те, що вчинив крадіжку, але пояснив, що виник такий умисел на викрадення лише з метою отримання якихось коштів, оскільки на той час ніде не працював, оскільки, після звільнення з місць позбавлення волі, намагався влаштуватись на будь-яку роботу, але через карантинні заходи в державі, його ніхто на роботу не брав. У вчиненому розкаюється та просив суд його суворо не карати.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , доводи прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що ним вчинено злочини проти власності, який відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення аналогічних злочинів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває. Дітей на утриманні не має, не одружений, не працевлаштований. Вину у скоєні злочину визнав повністю та у вчиненому розкаюється.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд не знаходить підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України.

Згідно доповіді Металургійного районного відділу пробації філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 29.07.2020 року, на підставі зібраних характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, крім обов`язкових: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, відповідно до ч.3 ст.76 КК України.

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи те, що обвинувачений має схильність до вчинення корисливих злочинів, неодноразово засуджений за вчинення аналогічних злочинів, будучи звільненим з місць позбавлення волі 14.01.2020 року за попереднім вироком, висновків для себе не зробив, продовжив злочинну діяльність, за вказаних обставин, виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ст.185 ч.2 КК України, з відбуванням покарання у кримінально-виправній установі закритого типу.

Таке покарання на глибоке переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що відповідно до слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках іншого кримінального провадження з 22 червня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, строк відбування покарання ОСОБА_3 , слід обчислювати з 22 червня 2020 року.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не накладався.

Питання про речові докази, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , а саме з 22 червня 2020 року.

Речові докази у кримінальному провадженні, відсутні.

Матеріали кримінального провадження №0000828 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за №210/3739/20, провадження №1-кп/210/727/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1