Справа № 448/350/20
Провадження № 1-кп/452/225/2020
ВИРОК
іменем України

24 листопада 2020 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000010 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, має на утриманні малолітнього сина 2006 року народження, раніше не судимого, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.201 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , в серпні 2019 року, будучи обізнаним із встановленим порядком переміщення через митний кордон України товарів, та знаючи, що його власна старовинна книга «Часослов (Молитвослов)» є культурною цінністю, з корисливого мотиву, вирішив шляхом контрабанди, з приховуванням від митного контролю, доставити її з території України в Республіку Польща, з метою продажу.
Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 , у зазначений період, посягаючи на встановлений, з метою забезпечення охорони культурної спадщини, порядок переміщення культурних цінностей через митний кордон України, у мережі Інтернет знайшов невстановленого досудовим розслідуванням покупця з міста Гданська Республіки Польща на належну йому вищезазначену книгу.
При цьому, для виконання злочинного завдання щодо незаконного вивезення за межі України книги «Часослов ( ОСОБА_8 )» та з метою уникнення особистої кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 вирішив залучити мешканця АДРЕСА_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
19 серпня 2019 року ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, за матеріальну винагороду в розмірі 200 доларів США, погодився на пропозицію ОСОБА_5 перемістити вказану книгу, яка становить культурну цінність, через митний кордон України в Республіку Польща, з приховуванням від митного контролю.
15 вересня 2019 року ОСОБА_5 , вступивши у злочинну змову з ОСОБА_9 , пов`язану єдиним умислом та загальною метою, усвідомлюючи, що переміщення культурних цінностей через митний кордон України без відповідного дозволу є незаконним, на власному подвір`ї у АДРЕСА_1 , передав останньому книгу « ОСОБА_10 )», надруковану в 1861 році в Успенській лаврі Почаєва, на 329 аркушах.
20 вересня 2019 року ОСОБА_9 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 злочинний задум та усвідомлюючи, що між Україною та Республікою Польща встановлено митний кордон, переміщення через який культурних цінностей здійснюється у встановленому законодавством порядку і при наявності відповідних документів, з метою недопущення виявлення співробітниками митниці державної фіскальної служби України книги «Часослов (Молитвослов)», приховав її в сумці поміж особистих речей і одягу.
Того ж дня ОСОБА_9 , будучи пасажиром мікроавтобусу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в Республіку Польща та приховавши книгу «Часослов (Молитвослов)», що належить до культурних цінностей, у дорожню валізу, прибув на пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС України, де в порушення норм законодавства не оформив право на вивезення культурних цінностей у порядку, визначеному ст. 15 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №448 «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження», і о 4 годині 01 хвилина цього дня, під час проходження митного контролю не повідомив співробітників митниці ДФС України, що має при собі речі, які потребують спеціального дозволу для переміщення через митний кордон України, та не заповнив митну декларацію, у якій він мав би вказати про наявність у нього антикварної книги.
Надалі у ході митного контролю вищевказаного транспортного засобу і особистих речей ОСОБА_9 на пункті пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС України, співробітниками даної митниці було виявлено приховану ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , зазначену книгу, яку вони намагалися перемістити через митний кордон України на територію Республіки Польща.
У такий спосіб ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення контрабанди до кінця, але дане кримінальне правопорушення ним не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки 20 вересня 2019 року, в період з 4 до 5 години, у приміщенні боксу поглибленого огляду транспортних засобів в зоні митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, співробітниками даної митниці серед особистих речей ОСОБА_9 було виявлено та вилучено вищевказану старовинну книгу, заздалегідь приховану останнім від митного контролю.
Таким чином своїми умисними діями, що виразилися в закінченому замаху на контрабанду культурної цінності, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.201 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що у зв`язку із тяжким матеріальним становищем, вирішив заробити трохи грошей від продажу власної книги «Часослов (Молитослов)». Через мережу Інтернет знайшов покупця, ним виявився поляк. В подальшому передав книгу своєму шваґру ОСОБА_9 з метою перевезення через митний кордон України. Згодом ОСОБА_9 був затриманий на митниці, про що написав йому СМС повідомлення. У вчиненому розкаюється.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.201 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурної цінності, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, не працює, згідно характеристики за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дружина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого є інвалідами 3 групи загального захворювання та потребують здійснення за ними догляду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України, без конфіскації майна у відповідності до ст. 77 КК України.

У порядку ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.201 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення експертизи в сумі 7 536 (сім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 48 коп.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2020 року, на легковий автомобіль марки №ВАЗ 2107», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований 03.02.2000 року, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - який повернути власнику ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.

Речові докази:
- старовинну книгу «Часослов (Молитослов)» на 329 аркушах, надруковану у 1861 році в Успенській лаврі Почаєва, вартістю від 5 000 грн., що передана на зберігання старшому слідчому в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_14 до кімнати зберігання речових доказів Управління - передати у Відділ з питань переміщення культурних цінностей Управління охорони культурної спадщини Міністерства культури України, для вирішення питання передачі в музей, після набрання вироком законної сили;

- мобільний телефон марки «ZTE Blade А0620», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з сім-картою № НОМЕР_5 , переданий на зберігання старшому слідчому в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_14 до кімнати зберігання речових доказів Управління повернути ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя

Судді