ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5601/20 Номер провадження 11-сс/814/915/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14.09.2020, -
В С Т А Н О В И Л А :
14.09.2020 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_7 від 30 березня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000199 від 16 серпня 2019 року.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою матеріали кримінального провадження направити до уповноваженого органу для проведення досудового розслідування.
У поданій апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_6 отримала 23.09.2020.
Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення, якщо інше не передбачене цим Кодексом.
У відповідності до положень частини 3 вказаної вище статті КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена 14.09.2020 без участі заявника ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою Октябрського районного суду м. Полтава від 14.09.2020. У матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, зі змісту якого вбачається, що апелянт отримала копію оскаржуваної ухвали слідчого судді 23.09.2020. Вказана дата отримання копії судового рішення у матеріалах справи збігається з датою зазначеною ОСОБА_6 у поданій нею апеляційній скарзі. Апеляційну скаргу на електронну адресу Полтавського апеляційного суду ОСОБА_6 подала 28.09.2020.
За таких обставин, враховуючи викладене вище та зважаючи на те, що апелянт в поданій апеляційній скарзі ставить питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, оскаржувана ухвала слідчого судді стосується інтересів ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла висновку, що згідно з приписами ч.3 ст. 395 КПК України апелянтом не пропущено п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14.09.2020.
Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання суду апеляційної інстанції не зв`явились. 26.11.2020 на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява начальна відділу Дніпропетровської обласної прокуратури, в якій останній просив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурорів Першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури.
Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як визначено ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
Статтею 24 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, на досудовому провадженні за п.3 ч.1 ст.303 КПК може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Крім того, за положеннями ч.2 ст.309 КПК під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно положень ч.4 ст.284 КПК про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Абзацом другим ч.4 вказаної статті також передбачено, що слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених зокрема п.2 ч.1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.
У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000199.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування розпочато на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 26 липня 2019 року (справа №199/6100/19), відповідно до якої зобов`язано уповноважених службових осіб Дніпропетровської місцевої прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_6 , поданої 15 липня 2019 року (а.м.к.п. 3, 11).
На виконання вказаної вище ухвали слідчого судді, 16.08.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, у короткому викладі обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено: «посадові особи Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області умисно не виконують рішення суду, що набрало законної сили» (а.м.к.п. 1).
21 серпня 2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області постановлено визначити підслідність кримінального провадження №0000199 від 16 серпня 2019 року за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава та направити матеріали кримінального провадження для організації досудового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава (а.м.к.п. 20-21).
30 березня 2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, кримінальне провадження №0000199 від 16 серпня 2019 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України (а.м.к.п. 23-24).
Слідчим в оскаржуваній постанові зазначено, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що на виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ по справі №199/5091/19 від 25 червня 2019 року Амур-Нижньодніпровським ВП 10 липня 2019 року внесено відомості до ЄРДР за №0001174 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.239 КК України. Крім того, на виконання ухвали суду по справі №199/5087/19 від 02 липня 2019 року Амур-Нижньодніпровським ВП внесено відомості до ЄРДР за №0001276 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.239 КК України.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчий мотивував тим, що будь-яких об`єктивних даних, які вказували б на умисне невиконання службовими особами Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 25.06.2019 у справі №199/5091/19 не встановлено.
Проте такий висновок слідчого є передчасним.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" роз`яснено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Зі скарги ОСОБА_6 , поданої до суду першої інстанції вбачається, що заявник не погоджується із постановою слідчого про закриття кримінального провадження через те, що слідчим не зазначено, чому ОСОБА_8 не виконала ухвалу суду, оскільки у витягу від 10 липня 2019 року внесені інші, ніж зазначено у заяві від 11 червня 2019 року, відомості, кваліфікацію та інші реквізити; 28 серпня 2019 року заявником отримано витяг, в якому вже змінено відомості згідно із заявою, хоча все одно не повністю, а саме не зазначено осіб щодо яких подавалася така заява, зміна полягала у зазначенні іншого короткого викладу обставин. Крім того ОСОБА_6 посилається на те, що за період після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування не вчинено жодної процесуальної дії, спрямованої на встановлення об`єктивної істини у справі та осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.
Апеляційним судом встановлено відсутність доказів на підставі яких слідчим прийняте процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, оскільки ним не проведено жодних слідчих, процесуальних дій для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи (навіть не здійснено допит заявника, не додано витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань на підтвердження змісту постанови слідчого про закриття кримінального провадження, які б за їх наявності могли свідчити про належне виконання ухвал слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 25.06.2019 та 2.07.2019, як зазначено в постанові слідчого).
Водночас у матеріалах провадження немає відомостей про обставини, які об`єктивно перешкодили слідчому належним чином виконати вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України в постанові про закриття кримінального провадження необхідно вказувати зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий дійшов висновку, що в діях службових осіб Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.382 КК України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в постанові про закриття кримінального провадження слідчий не конкретизував в діях яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, на що неодноразово звертала увагу заявник ОСОБА_6 , та не вказав, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в їх діях в даному випадку.
Враховуючи, що законодавцем окремо визначено як правову підставу закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та приймаючи до уваги, що досудове розслідування повинно було здійснюватись щодо конкретних службових осіб, в постанові про закриття кримінального провадження необхідно було конкретизувати службових осіб, в діях яких відсутній склад кримінального правопорушення та вказати які саме юридичні ознаки, що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне, відсутні в діях вказаних осіб.
Орган досудового розслідування повинен був встановити існуючий порядок виконання судового рішення, визначити та конкретизувати службових осіб, які відповідно до закону повинні були виконати вказане рішення суду, встановити обставини, які свідчили про об`єктивну можливість або неспроможність виконати судове рішення та в залежності від встановленого, надати правильну правову оцінку діям посадових осіб, які не виконали рішення суду.
Відсутність належного мотивування рішення про закриття кримінального провадження не дозволяє апеляційній інстанції перевірити правильність висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
Таким чином, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, які б свідчили про те, що під час проведення досудового розслідування слідчим досліджувались всі обставини кримінального провадження та зібрано докази відповідно до ст.93 КПК України, на підставі яких, слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.
У свою чергу, слідчий суддя не перевірив дотримання слідчим вимог закону при проведенні досудового розслідування, а зроблений ним висновок про правильність прийнятого слідчим рішення не відповідає фактичним обставинам.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14.09.2020, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_7 від 30.03.2020 про закриття кримінального провадження №0000199 від 16.08.2019, а кримінальне провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава для проведення досудового розслідування.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4