н/п 1-кп/953/1166/20
"09" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2020 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України розподілено судді ОСОБА_1 та призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити судовий розгляд кримінального провадження, вказував, що підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не має, в справі маються всі необхідні для розгляду у судовому засіданні матеріали, порушень норм кримінально процесуального кодексу України при проведенні досудового розслідування не встановлено.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, яке було підтримано обвинуваченим, про повернення даного обвинувального акту прокурору для усунення недоліків та приведення його у відповідність до вимог КПК України. При цьому, зазначивши мотиви свого клопотання, захисник вважав підставами для повернення даного обвинувального акту наступні недоліки:
1) обвинувальний акт затверджено поза межами строків досудового розслідування, направлено до суду за межами строків досудового розслідування;
2) матеріали справи містять ознаки фальсифікації кримінального провадження з боку сторони обвинувачення;
3) викладене в акті формулювання обвинувачення є неконкретним, також в обвинувальному акті стороною обвинувачення стверджується про скоєння ОСОБА_4 злочину, однак таке твердження порушує принцип презумпції невинуватості, що вже зазначалось судом у попередній ухвалі про повернення обвинувального акту. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту та його невід`ємною частиною, не відповідає вимогам КПК України, а саме не містить відомостей про заявлені клопотання та процесуальні рішення, які приймались по розгляду клопотань та з приводу зупинення досудового розслідування та повернення обвинувального акту, не вбачається відомостей щодо складання обвинувального акту в 2018 році, роз`яснення прав підозрюваному, відомостей про відкриття яких саме матеріалів з конкретною вказівкою даних доказів, в тому числі речових, даних про ознайомлення з матеріалами;
4) обвинувальний акт не скріплено печаткою;
5) у примірнику обвинувального акту, який вручено стороні захисту, не міститься дати складання обвинувального акту в кінці;
6) в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 є солдатом, перебуває на посаді радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , в той час як ОСОБА_4 не працює, тому обвинувальний акт складений з протиріччями;
7) в обвинувальному акті відсутні відомості про те, що 03.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри;
8) об`єктивна сторона кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 є неконкретною, що порушує його право на захист, не зазначена форма вини обвинуваченого;
9) в обвинувальному акті не зазначений власник автомобіля, не конкретизовано місце вчинення злочину, місце придбання боєприпасів, не зазначено місце зберігання боєприпасів, об`єктивна сторона злочину зазначена не конкретно, що призводить до неконкретного обвинувачення, також не зазначено мотив та мету вчинення кримінального правопорушення,
10) стороною обвинувачення порушено принцип презумпції невинуватості;
11) не зазначена форма вини обвинуваченого щодо кожної дії, якими виражається об`єктивна сторона (носіння, зберігання придбання);
12) в обвинувальному акті не зазначені правові підстави для огляду автомобіля 11.06.2018 року,
13) слідчим невірно застосовані норми законодавства України, які регламентують порядок зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів військовослужбовцями;
14) сторона обвинувачення відповідно до обвинувального акту посилається на докази та висновок судово-балістичної експертизи до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, чим фактично ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище;
15) в обвинувальному акті зазначено що даним кримінальним правопорушенням шкоди не завдано, тоді як відсутність шкоди виключає злочинність діяння;
16) реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акту, не відповідає вимогам КПК України та не містить ряд проведених слідчих дій, даних про роз`яснення прав підозрюваному, відомостей про заявлені клопотання та прийняті по ним рішення;
17) з урахуванням поставленого діагнозу ОСОБА_4 «неуточнений психічний розлад» є підстави вважати останнього неосудним.
18) в обвинувальному акті зазначено, що досудове провадження здійснюється групою слідчих- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 звільнений зі служби.
В підготовчому судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечував, вважаючи доводи необґрунтованими та безпідставними. В поданих через канцелярію запереченнях на клопотання про повернення обвинувального акту зазначив наступне:
1)посилання сторони захисту на те, що порушено строки досудового розслідування є невірним. Зазначив, що після виконання вимог ст. 290 КПК України строки досудового розслідування зупиняються, і сторонам кримінального провадження надається час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
2) Обвинувачений зазначає, що матеріали містять ознаки фальсифікації, вказані відомості не відповідають дійсності, у зв`язку з тим, що на адресу військової прокуратури Харківського гарнізону 28.07.2020 року надійшла ухвала Київського р/с м.Харкова від 01.07.2020 року про повернення обвинувального акту прокурору, яка набрала законної сили 09.07.2020 року і у відповідності до абз.10 п.1 гл.3 розділу І «Положення про порядок ведення ЄРДР», внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків визначених КПК України та цим положенням, а саме про повернення судом кримінального провадження, обвинувального акту, та інше- в продовж 24 годин з моменту надходження із суду матеріалів прокурора;
3)стороною обвинувачення під час складання обвинувального акту виконуються вимоги, які зазначені у рішеннях суду та усуваються всі недоліки, вказані в ухвалах суду. В обвинувальному акті обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень прокурор вважає доведеними зібраними доказами та на цьому ґрунтується обвинувачення та відповідно до ч.3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписаний прокурором, який його склав;
4) чинним законодавством, а саме ст.291 КПК України не зазначено про необхідність засвідчення підпису прокурора шляхом проставлення печатки на обвинувальному акті;
5) обвинувальний акт на 4 аркуші містить пункт, де зазначені відомості про дату та місце складення та затвердження обвинувального акту, що також зазначено і на першому аркуші обвинувального акту;
6)на час проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону, інші відомості про працевлаштування останнього у матеріалах кримінального провадження відсутні;
7) у відповідності до ст. 291 КПК України відсутні вимога зазначення в обвинувальному акті відомостей про підозру та зміну підозри;
8) обвинувальний акт відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України;
9) у відповідності до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим КПК України;
10) в обвинувальному акті неодноразово зазначено про умисел ОСОБА_4 на вчинення вказаного злочину, а на стор.3 обвинувального акту жирним шрифтом виділено узагальнення в якому також зазначено про умисел останнього;
11) в обвинувальному акті не повинні відображатися всі проведені процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування кримінального провадження та докази;
12) захисник невірно трактує законодавство України і не розуміє, що військовослужбовці мають право використовувати зброю під час виконання службових обов`язків та під час приймання участі в проведенні антитерористичної операції. ОСОБА_4 під час перебування в м. Харкові не виконував службові обов`язки за межами військової частини та не перебував у зоні проведення антитерористичної операції;
13) у відповідності до п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті повинні міститься відомості про розмір витрат на залучення експерта(у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
14) у відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті має бути зазначений розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В ході досудового розслідування будь-яких доказів щодо розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням не встановлено, про що зазначено в обвинувальному акті;
15) відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору;
16) під час проведення досудового розслідування кримінального провадження було надіслано запити до психоневрологічного та наркологічного диспансерів, з яких надійшли відповіді, що ОСОБА_4 на обліках не перебуває, та за останні 5 років до медичних закладів за допомогою не звертався;
17)у відповідності до п.4 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті має бути зазначено ПІБ та займана посада слідчого, прокурора, які здійснювали досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, та які визначені керівниками слідчих підрозділів.
За вищевикладених обставин прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та залишити його без задоволення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Згідно ч.1, 2, 3 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Щодо доводів сторони захисту про те, що викладене в акті формулювання обвинувачення є неконкретним, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Отже, при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні при викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_4 прокурором зазначено ті обставини вчинення злочину, які він вважає встановленими.
При цьому, посилання на неконкретність висунутого ОСОБА_4 обвинувачення не приймаються до уваги, оскільки з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення можливо зрозуміти, в чому саме він обвинувачується.
Що стосується доводів сторони захисту про суперечливість викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, суд зазначає таке.
Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення») та формулювання обвинувачення.
В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Отже, фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви захисника суд не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.
В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті.
Окрім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Посилання захисника на відсутність у обвинувальному акті, врученому обвинуваченим, відтиску печатки не приймаються судом, оскільки положеннями ст. 291 КПК України передбачені вимоги до обвинувального акту, зокрема щодо його форми та процесуального суб`єкта, який уповноважений складати та затверджувати обвинувальний акт, такі вимоги у даному випадку були дотримані.
Окрім цього, зазначені захисником недоліки щодо реєстру досудового розслідування, також не є підставою для повернення обвинувального акту, адже відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Так, у ч.4 ст. 291 КПК України законодавець визначає перелік документів (п.п. 1-5) які додаються до обвинувального акта. Додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування, як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.
Посилання сторони захисту на те, що в обвинувальному акті містяться посилання на проведені під час досудового слідства експертизи та їх висновки, є необґрунтованими, оскільки зазначені твердження захисника не ґрунтується на вимогах ст. 291 КПК України та не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, визначення в обвинувальному акті місця роботи ОСОБА_4 , яке не сьогодні не відповідає дійсності; визначення в обвинувальному акті попередньої дати повідомлення ОСОБА_4 про підозру замість дати, у яку його було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри; послання на невірне застосування норм законодавства України, яке регламентує порядок зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів військовослужбовців; посилання на те, що якщо відсутня шкода, спричинена кримінальним правопорушенням, то це виключає злочинність діяння; відсутність у реєстрі та серед матеріалів кримінального провадження клопотань сторони захисту та відповідей не них є суто формальними підставами для повернення обвинувального акта, оскільки не позбавляє суд першої інстанції можливості призначити справу до судового розгляду. Усі перелічені вище обставини безпосередньо не впливають на обсяг обвинувачення ОСОБА_4 .
Помилковим є також посилання захисника про те, що формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, порушує принцип презумпції невинуватості, оскільки визначаючи основні терміни КПК України, у пункті 13 частини першої статті 3 законодавець виклав загальне, незалежно від стадій кримінального провадження, поняття обвинувачення, яким є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а відтак, з огляду на те, що висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, таке обвинувачення не може бути порушенням презумпції невинуватості.
Наявність в реєстрі матеріалів досудового розслідування, відомостей про слідчого, який входить у групу слідчих проте є звільненим, також не є істотним порушенням КПК України, яке є підставою для повернення обвинувального акту.
Щодо нефіксування в обвинувальному акті психічного розладу у обвинуваченого, то суд зазначає, що за відсутності висновку судово-психіатричної експертизи, який б свідчив про неосудність ОСОБА_4 , підстав для їх внесення немає. Наявність відомостей про будь-які захворювання у обвинуваченого, долучаються за клопотанням сторін до матеріалів справи як відомості, що характеризують особу обвинуваченого.
Більш того, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, регламентуючи проведення підготовчого судового засідання та надаючи суду право повернути, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків цього акту, не встановлює можливості проведення будь-яких інших процесуальних дій чи прийняття будь-яких інших процесуальних рішень, крім усунення недоліків обвинувального акту, тобто ніякого додаткового досудового розслідування не проводиться і терміни для усунення недоліків обвинувального акту не входять в строк досудового розслідування.
Таким чином, судом не встановлено, що обвинувальний акт складено поза межами строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Отже, серед цих, перелічених у клопотанні про повернення обвинувального акту підстав, відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, передбаченим ст.291 КПК України.
Суд наголошує, що у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду справи по суті. Завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. На стадії підготовчого провадження виконується функція контролю за досудовим розслідуванням, відповідність вимогам КПК України обвинувального акта та організаційна (підготовча) функція до наступної стадії судового провадження - судового розгляду з метою створення належних умов для успішного виконання завдань кримінального судочинства.
Разом з тим, вимогами ст. 290 КПК України передбачено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Згідно вимог ч.12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має право допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Між тим, в підготовчому судовому засіданні сторона захисту повідомила суд, що з речовими доказами по справі, які вказані в реєстрі матеріалів досудового розслідування, вони ознайомлені не були під час відкриття матеріалів досудового розслідування і їмтака можливість і не була надана. Захисник обвинуваченого також пояснив в судовому засіданні, що про не ознайомлення ними з речовими доказами свідчить їх зауваження на протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 30.10.2020 року (а.с.83).
Враховуючи повідомлені обвинуваченим та захисником відомості про те, що вони не змогли в повній мірі реалізувати свої права на ознайомлення з матеріалами справи, а саме з доказами сторони обвинувачення, а саме речовими доказами, які вказані в реєстрі матеріалів кримінального провадження, суд вважає це порушенням права обвинуваченого на належний захист та безумовною підставою для повернення акту для дооформлення та виконання вимог КПК України з дотриманням права підозрюваного на захист.
Вказані обставини підтверджують обґрунтованість доводів захисника щодо неналежного виконання стороною обвинувачення вимог ст.290 КПК України, щодо відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту, відповідно до вимог цієї статті.
Зазначенні обставини мають істотний характер та значення, оскільки впливають на реалізацію процесуальних прав обвинуваченого, що також об`єктивно може стати процесуальною перешкодою під час судового розгляду в суді першої інстанції.
Також суд погоджується з доводами сторони захисту, що обвинувальний акт, примірник якого був наданий ОСОБА_4 , не містить у собі таких реквізитів як дата складання обвинувального акту, що є обов`язковим. Ці твердження сторона обвинувачення не спростувала.
Реалізуючи це право, суд наголошує, що на стадії підготовчого провадження не розглядалися та не вирішувались питання щодо доведеності вини обвинуваченого та достатності зібраних для цього доказів, а також не вирішувалось та не з`ясовувалось наперед питання про кваліфікацію дій обвинуваченого. Суд лише констатував встановлені порушення права на захист обвинуваченого, а тому відповідно до ч.3 ст.314 КПК України повертає обвинувальний акт прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1