Провадження № 1-кп/643/72/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005614 від 19.07.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, освіта середня, неодруженого, раніше не судимого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

18.07.2016, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. № 42 по вул. Валентинівській у м. Харкові, діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин, які виникли напередодні в телефонній розмові між ним та раніше малознайомим йому ОСОБА_5 з приводу взаємовідносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка на той час знаходилась в особистих відносинах з ОСОБА_7 та була знайомою ОСОБА_5 , в ході виниклої між ними з цього приводу сварки, маючи умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 здійснив один постріл невстановленим пістолетом, який є спортивною стрілецькою зброєю, в область нижніх кінцівок ОСОБА_5 , влучивши в ділянку правої ноги останнього.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , останньому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2268-С/16 від 22.07.2016 спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на правій нозі, забій м`яких тканин, саден на кінцівках.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку зі спливом строку давності на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника, також просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, про що надав письмову заяву.

Прокурор ОСОБА_4 також вважає, що клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України закриттю за вказаних обставин.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення даного клопотання та закриття провадження по справі. Судове засідання просив проводити за його відсутності, про що надав письмову заяву.

Суд, заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КПК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, 18.07.2016 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 12 КК України, це кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст. 49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно з обвинувальним актом 18.07.2016 року і ця обставина під час розгляду справи не заперечувалася.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника та обвинуваченого, закінчився дворічний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні та в його письмовій заяві від 14.01.2021 року, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_7 є кримінальним проступком та з моменту скоєння кримінального проступку минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Згідно з ухвалою колегії суддів апеляційного суду Харківської області від 11.08.2016 року стосовно ОСОБА_7 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 21.09.2016 року.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Постановою слідчого СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування заходів безпеки до потерпілого від 04.08.2016 року, застосовані заходи безпеки у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0005614 від 19.07.2016 року, стосовно потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свідків ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до вимог ч.5 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», за наявності підстав для скасування заходів забезпечення безпеки органом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею, судом виноситься мотивована постанова чи ухвала про їх скасування, яка письмово доводиться до відома особи, зазначеної у статті 2 цього Закону.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення безпеки вищезазначених осіб.
Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього закрити, у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази футболка ТМ «Lacoste», спортивні штани ТМ «Adidas», які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у його володінні.

Скасувати заходи забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, вжиті постановою слідчого СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування заходів безпеки до потерпілого від 04.08.2016 року, якою застосовані заходи безпеки у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0005614 від 19.07.2016 року, стосовно потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свідків ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалу після набрання законної сили направити Полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1