Провадження № 1-кс/643/3716/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кортохи, Хулойського району, республіки Аджарія, Грузія, громадянина Грузії та РФ, освіта середньо-технічна, зі слів розлучений, на утриманні має неповнолітню дитину 2010 року народження, працює ПП, на території України не судимий, зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Грузії та РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого зазначив, що 18.08.2020 о 10.45 за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 15 у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України співробітниками УКР ГУНП в Харківській області затриманий громадянин Грузії та РФ ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який заходиться в міжнародному розшуку згідно з листом відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Харківській області № 1176/119-23/02-2020 від 18.08.2020 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3, 5 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 Кримінального кодексу Російської Федерації (організація умисного спричинення смерті іншій людині, вчиненого на замовлення та пособництво його вчинення порадами, вказівками, наданням інформації та засобів вчинення злочину, усунення перешкод).
Ініціатором міжнародного розшуку ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , є компетентні органи Російської Федерації.
У провадженні компетентного органу Російської Федерації перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням розшуку ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч ч.ч.3, 5 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 КК РФ.
Постановою слідчого відділу по місту Северодвінськ управління Слідчого комітету РФ по Архангельській області від 18.12.2016 року ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто, в якості обвинуваченого в скоєні злочину передбаченого ч.ч.3, 5 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 КК РФ.
29.12.2016 ОСОБА_7 оголошений у федеральний розшук, а 15.04.2020 у міжнародний розшук.
Відповідно до ухвали Северодвінського міського суду Архангельської області від 29.04.2020 року до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосована міра запобіжного заходу тримання під вартою на строк 2 місяця з моменту екстрадиції на території РФ або фактичного затримання на території РФ.
Компетентними органами Російської Федерації громадянина ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук, за обвинуваченням останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч.3, 5 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Ордер на арешт ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано 29.04.2020 Северодвінським міським судом Архангельської області.
Відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером №2020/44150 від 07.07.2020 року громадянин Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації.
Відповідно до відповіді НП України ГУНП в Харківській області відділу міжнародного поліцейського співробітництва від 18.08.2020 на запит, компетентні органи Російської Федерації звертаються з проханням знайти і заарештувати з метою екстрадиції ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до листа від 19.08.2020 НЦБ Інтерполу Російської Федерації підтверджує розшук ОСОБА_7 з метою арешту та екстрадиції.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та зазначив, що за вчинені ОСОБА_7 на території Російської Федерації дії за кримінальним законодавством України передбачена кримінальна відповідальність за ч.ч.3, 5 ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України. Максимальна міра покарання до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі. Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності наразі не закінчились.
Затриманий ОСОБА_7 вказав, що жодного злочину будь-де не вчиняв і до кримінальної відповідальності не притягався. Проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки офіційно працює, сплачує податки до державного бюджету, має у власності квартиру, в якій зареєстрований та постійно мешкає. Про те, що перебуває у розшуку дізнався в момент затримання 18.08.2020.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та зазначив, що клопотання не обґрунтоване, докази надані прокурором не належні, жодним чином не підтверджені ризики, на які посилається прокурор. При цьому, вказав, що затриманий офіційно працює ПП, має у приватній власності квартиру, де зареєстрований та постійно мешкає, з моменту перебування на території України, з січня 2017 року, до будь-якої відповідальності не притягувався. За вказаних обставин захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Заслухавши прокурора, затриманого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне: постановою слідчого слідчого відділу по місту Северодвінськ Слідчого Управління комітету РФ по Архангельській області і НАО від 18.12.2016 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто в якості обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.3, 5 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 КК РФ.
Виходячи з положень діючого кримінально-процесуального законодавства Російської Федерації можна дійти висновку, що ОСОБА_7 не набув статусу обвинуваченого, так як постанова про притягнення останнього в якості обвинуваченого йому не вручалась.
Постановою Северодвінського міського суду Архангельської області від 29.04.2020 до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосована міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяця з моменту його затримання на території РФ або з моменту перетинання кордону РФ та у випадку його екстрадиції чи депортації на територію РФ.
Дана постанова, відповідно до положень ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року (Далі Конвенція), є належним, наряду з іншими, передбаченими Конвенцією, документом, що дає підстави для затримання запитуваної особи, отже посилання захисника про відсутність належних доказів на арешт не є слушним.
Компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук, що підтверджується змістом постанови суду, «червоної картки» тощо.
Так, відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером №2020/44150 від 07.07.2020 року громадянин Грузії та РФ ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації.
Згідно листа відділу міжнародного поліцейського співробітництва НП України ГУНП в Харківській області від 19.08.2020, компетентні органи Російської Федерації підтверджують, що розшук ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою арешту та екстрадиції все ще активний.
18.08.2020 о 10.45 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України співробітниками УКР ГУНП в Харківській області у м. Харкові, вул. Героїв Праці, буд.15 громадянин Грузії та РФ ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий.
Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч.ч.3, 5 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 КК РФ, що відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.ч.3, 5 ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України. Санкція найтяжчого злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, тобто злочин є екстрадиційним. Строки давності притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за інкримінований йому злочин відповідно до ст.49 КК України не закінчилися.
Розділ 9 КПК України визначає у відповідності зі світовою практикою й вимогами міжнародних договорів про права людини процедуру екстрадиції осіб, розшукуваних іноземними державами у зв`язку зі здійсненням злочинів на їхній території й установленням на території України, а також передбачає порядок захисту прав таких осіб.
У відповідності до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Згідно ч.4 ст.583 КПК України прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять данні про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.
З погляду на положення даної статті можна казати, що прокурором долучено до клопотання всі необхідні для його розгляду документи, а посилання захисника на відсутність належних доказів компетентного органу про оголошення у розшук ОСОБА_7 , як на підставу для відмови у задоволенні клопотання, не ґрунтується на законі.
Згідно п.10 ч.1 ст.541 КПК України під тимчасовим арештом розуміють взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений КПК України або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).
За своєю правовою природою тимчасовий арешт є спеціальним запобіжним заходом, який застосовується виключно у межах міжнародно-правового співробітництва компетентних органів держав, що стосується видачі осіб відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників.
При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту до затриманої особи суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів, не вирішує питання про звільнення особи від покарання призначеного вироком суду іноземної держави, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового слідства іноземних держав, які підтверджують факт підозри або обвинувачення особи у вчиненні злочину, а також її перебування у розшуку. Відомості про закриття кримінальної справи відносно затриманого відсутні.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.
Тимчасовий арешт передбачає взяття особи, затриманої за підозрою у вчиненні злочину за межами України, під варту на строк, визначений КПК (до сорока діб) або міжнародним договором України. Закінчення максимального строку тимчасового арешту (40 діб) та/або відсутність запиту про видачу цієї особи протягом місяця після взяття під варту, є підставою для звільнення особи.
Відповідно до ст.1 Конвенції, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.
Видача правопорушників, відповідно до ч.1 ст.2 Конвенції, здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі, або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням.
Україна ратифікувала вказані конвенції, є їх Стороною і національне законодавство узгоджене з ними.
Вимоги як міжнародних договорів, так і положень ст.ст.582, 583 КПК України прокурором дотримані.
Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість покарання, яка передбачена за інкримінований ОСОБА_7 злочин, перебування останнього у міжнародному розшуку, наявність постанови Северодвінського міського суду Архангельської області від 29.04.2020 про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає підстави для застосування тимчасового арешту строком на 40 (сорок) діб до ОСОБА_7 такими, що існують.
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи, щодо якої застосовується тимчасовий арешт, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 541, 582, 583 КПК України, Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії та РФ задовольнити.
Застосувати тимчасовий арешт відносно громадянина Грузії та РФ ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 40 діб.
Строк тимчасового арешту рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 10 години 45 хвилин 18.08.2020.
Ухвала діє протягом 40 (сорока) діб, до 10 години 45 хвилин 27.09.2020 включно.
Громадянина Грузії та РФ ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1