Справа №:755/1505/21
Провадження №: 1-кс/755/481/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2021 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 30 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся із скаргою на бездіяльність в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 30 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України, 25 січня 2021 року автоматизованою системою документообігу суду визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 06 січня 2021 року його довірителька ОСОБА_5 звернулася до Київської місцевої прокуратури № 4 з клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. 19 січня 2021 року на її електронну адресу надійшла відповідь прокурора, якою відмовлено у визнанні її потерпілою у цьому кримінальному провадженні. Тому він просить визнати рішення прокурора незаконним та зобов`язати винести постанову про визнання ОСОБА_5 потерпілою.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Під час розгляду скарги встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 30 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

06 січня 2021 року ОСОБА_5 звернулася до процесуального керівника у цьому провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 з клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні.

19 січня 2021 року на електронну адресу ОСОБА_5 надійшла відповідь в.о. прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , якою повідомлено про відмову у визнанні її потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Коли прокурор, слідчий задовольняє заяву у порядку ст. 55 КПК України, потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки.
Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України регламентує, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Тобто, кримінальний процесуальний закон містить у собі визначений порядок, як має діяти прокурор, слідчий при розгляді звернень, у порядку ст. 55 КПК України.
Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), - це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к).
Згідно положень ст. 110 КПК України, процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Тому слідча суддя вважає, що лист, який надійшов у відповідь на заяву подану у порядку ст. 55 КПК, не може бути визнаний належним процесуальним рішенням яке, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржено на досудовому провадженні до слідчого судді, оскільки прокурором не приймалось рішення про відмову в задоволенні заяви, в розумінні ст. 110 КПК України.
Крім того, у цьому випадку предметом оскарження є не лише відмова у визнанні потерпілим, а й бездіяльність, яка полягає у невчиненні процесуальних дій.
Тим самим, в порушення вимог ст. 55 КПК України, у визначений законодавством строк заява ОСОБА_5 розглянута не була (належне процесуальне рішення не прийнято, чим порушено права заявника). Хоча, цього від суб`єкта владних повноважень вимагає порядок встановлений КПК України, бо, вся структура кримінального процесуального законодавства України будується на загальному припущенні (ст.ст. 8, 9 КПК України), що державні органи діють сумлінно.
Аналізуючи вищенаведене, слідча суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню шляхом зобов`язання розглянути заяву, у порядку передбаченому ст. 55 КПК України та з урахуванням положень ст. 110 КПК України, так як є дійсним факт прийняття рішення з порушенням порядку та процедури для його ухвалення.
Разом з тим дійсним є і те, що рішення (у формі листа) про відмову в задоволенні заяви сформоване без дотримання вимог ст. 110 КПК України, а тому відповідно і не може бути скасоване у порядку п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 55, 220, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 4, який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 30 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, вчинити одну з дій передбачених ст.ст. 55, 220 КПК України, (клопотання задовольнити, визнати особу потерпілою та ознайомити з правами передбаченими КПК України або відмовити у визнанні потерпілою шляхом постановлення умотивованої постанови) за заявою ОСОБА_5 від 06 січня 2021 року в строки визначені ст. 220 даного Кодексу та з урахуванням положень ст.ст. 28, 55 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1