Номер провадження: 11-кп/813/1535/20
Номер справи місцевого суду: 521/3712/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Ізмаїл Одеської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 травня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою ОСОБА_8 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, вироком Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року в частині призначення покарання скасований та ухвалений новий вирок, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що засуджений не проходив відповідне комісійне обстеження на предмет встановлення тяжкої хвороби, яка є перешкодою для подальшого відбування покарання, а призначення проведення медичного огляду засуджених не є обов`язком суду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржену ухвалу та повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що судом допущена неповнота судового розгляду, оскільки не були досліджені медичні документи щодо наявності у ОСОБА_8 захворювань, які входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, а саме: ВІЛ (IV клінічна стадія), легеневий туберкульоз, хвороба зумовлена ВІЛ з проявами мікобактеріальної інфекції, псоріаз артропатичний, флебіт та тромбофлебіт глибоких судин нижніх кінцівок.

Захисник вважає, що суд безпідставно не задовольнив клопотання про забезпечення організації проведення лікарсько-консультативної комісії щодо встановлення наявності у ОСОБА_8 захворювань, оскільки ДУ «Одеська виправна колонія №14», де відбуває покарання ОСОБА_8 , не організувала проведення медичної комісії, чим порушила права засудженого.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 2 ст.84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого не свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання згідно ст.84 КК України, оскільки має бути беззаперечно доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

Сам факт захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання, загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 65531, засуджений ОСОБА_8 хворіє на ВІЛ Клінічна стадія IV Легеневий туберкульоз. В20.0 Хвороба зумовлена ВІЛ з проявами мікобактеріальної інфекції. Псоріаз артропатичний. Флебіт та тромбофлебіт глибоких судин нижніх кінцівок.

З медичних довідок та матеріалів справи не вбачається, що вказані хвороби засудженого перешкоджають відбуванню ним покарання, що подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків. Апеляційний суд вважає виписку неналежним підтвердженням можливості звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, оскільки підставою для такого звільнення є висновок лікарської комісії.

Згідно ч.5 ст.154 КВК України, клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року №8, у поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії. На вимогу суду можуть направлятись також інші матеріали, які мають значення для вирішення питання про звільнення засудженого.

Порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою врегульований спільним наказом МЮУ і МОЗУ від 15.08.2014 № 1348/5/572 (далі Наказ), яким затверджено Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, відповідно до розділу VІ якого, - медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку. Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу. - з урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку. (п.п.1,2, 6)

Пунктом 11 розділу VІ Порядку визначено, що на підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою.

Враховуючи викладені вимоги Закону, обов`язковою умовою для вирішення питання стосовно звільнення особи від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, являється висновок лікарської комісії, який складається за результатами засідання вказаної комісії, після обстеження особи та вивчення його особової справи, зокрема, медичної документації. Без надання висновку лікарської комісії, суд позбавлений можливості вирішити питання, пов`язане із звільненням засудженого від подальшого відбування покарання за хворобою.

Доводи захисника ОСОБА_9 про те, що засуджений ОСОБА_8 звертався з клопотанням про проведення комісійного медичного обстеження апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки вони не підтвердженні жодними належними та допустимий доказами.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 повідомила, що вона також не зверталась з таким клопотанням до філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області.

За таких обставин, враховуючи, що засуджений не проходив відповідну лікарську комісію на предмет встановлення тяжкої хвороби, яка перешкоджає його подальшому відбуванню покарання, а призначення проведення медичного огляду засуджених не є обов`язком суду, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_8

На підставі викладеного апеляційний вважає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Проте, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі погіршення стану здоров`я засудженого ОСОБА_8 він, або його захисник, мають право звернутись до ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» з клопотанням про проведення комісійного медичного обстеження, за результатами якого ініціювати питання про підготовку та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання на підставі ст.84 КК України.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3