Ухвала
Іменем України
10 липня 2020 року
м. Київ
справа № 398/2438/18
провадження № 51- 2800 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 26 травня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 червня 2020 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строк засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою на виконання ухвали Верховного Суду від 17 червня 2020 року, в якій ним не зазначено належних обґрунтувань та конкретних вимог до суду касаційної інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані скаржником матеріали, дійшов висновку про те, що скаргу засудженого ОСОБА_4 слід повернути з таких підстав.
Так, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю його скарги вимогам пунктів 4 і 5 ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якими передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
При цьому, в ухвалі від 17 червня 2020 року суд касаційної інстанції зазначив про те, що ОСОБА_4 не погоджуючись із судовими рішеннями, у скарзі просив перевірити правильність застосування ч.3 ст.289 КК, однак така вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК, тому засудженому необхідно зазначити свою вимогу в частині скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Врахувавши зміст касаційної скарги, Суд вказав в ухвалі від 17 червня 2020 року, що засуджений ОСОБА_4 хоча й посилався на не дотримання судом положень ст.71 КК, однак не зазначив підстав перегляду судових рішень в касаційному порядку та не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень, з урахуванням положень статей 412-414, 438 КПК, та не вказав, які саме норми процесуального закону, крім зазначеної у скарзі, були порушені судами обох інстанцій, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих рішень. Крім того, засуджений не зазначив у скарзі про його участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Засуджений ОСОБА_4 не врахувавши положення зазначеної норми КПК, на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 червня 2020 року подав скаргу, в мотивувальній частині якої зазначив прохання про скасування оскаржуваних судових рішень та повний перегляд кримінального провадження щодо нього, однак така вимога до суду касаційної інстанції не є конкретною з огляду на зазначену норму КПК.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Так, ОСОБА_4 у скарзі посилаючись на ст. 438 КПК вказав, що підставою для скасування або зміни судових рішень, в тому числі є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому вважає за необхідне перевірити пояснення потерпілих та порушення, допущені на досудовому слідстві, також вказує про те, що під час розгляду провадження не були допитані свідки та потерпілі в повному обсязі.
Однак, скаржник не навівналежних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень, з урахуванням положень ст. 412 КПК, а саме не зазначив, які норми процесуального закону під час розгляду кримінального провадження були порушені судами обох інстанцій, та яким чином зазначені ним у скарзі порушення могли вплинути або вплинули на прийняття обґрунтованих та законних судових рішень.

Крім того, засуджений хоча й зазначив про незастосування судом положень ст.71 КК, однак не навів обґрунтувань, яким чином це порушення вплинуло на законність і обґрунтованість судових рішень в частині призначеного йому покарання.
Також, засуджений не зазначив про його участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження за його касаційною скаргою.
За таких обставин засуджений ОСОБА_4 не усунув в повному обсязі недоліки, зазначені у вищезазначеній ухвалі касаційного суду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга подана без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК та підлягає поверненню.
Прохання у скарзі засудженого про заміну захисника або надання йому захисника у даному провадженні може бути вирішено судом касаційної інстанції лише у разі відкриття касаційного провадження за скаргою. Проте, Судом не встановлено підстав для відкриття провадження.

Водночас ОСОБА_4 не позбавлений процесуальної можливості звернутися з таким питанням у порядку, передбаченому законом, до Регіонального центруз надання безоплатної вторинної правової допомоги за місцем відбування покарання.

Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 26 травня 2020 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3