№ 207/716/19
№ 1-кп/207/459/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000044 від 12.01.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
І. Обставини кримінального правопорушення кримінального проступку за пред`явленим обвинуваченням встановлені під час судового розгляду.
01.01.2019 року приблизно о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_4 знаходився за адресою АДРЕСА_2 де, мешкає його тітка ОСОБА_5 , яка при собі мала мобільний телефон «Samsung Galaxy Jl mini». В цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел на незаконне заволодіння майном потерпілої ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_5 , попросив останню передати йому свій мобільний телефон, пояснивши, що йому необхідно здійснити дзвінок та запевнив, що одразу після здійснення телефонного дзвінка поверне їй телефон, при цьому не збираючись повертати останній її майно. Потерпіла ОСОБА_6 , будучи повністю впевненою в добросовісних намірах ОСОБА_4 , дозволила взяти йому мобільний телефон «Samsung Galaxy Jl mini», що лежав на дивані в кімнаті, де вони знаходилися. Після чого ОСОБА_4 взяв мобільний телефон з дивану та вийшов з квартири. Далі, впевнившись в тому, що потерпіла ОСОБА_5 не спостерігає за ним та не розуміє протиправність його дій, заволодів майном останньої та залишив місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпоряджатись майном, яким завлодів шляхом зловживання довірою, вартість майна потерпілої ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 295-19 від 25.01.2019 складала

-мобільний телефон «Samsung Galaxy Jl mini», вартістю 1890 грн., в якому знаходилася сім ката оператора «Київстар», вартістю 50 грн.

-силікований чохол на мобільний телефон , вартістю 142,50 грн., а всього на загальну суму 2082,50 грн.

Після чого, місце злочину ОСОБА_4 полишив, майном потерпілої ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим завдав останній матеріальної шкоди на вищезазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, ч.1 .ст. 190 КК України відповідно до даного закону, визначено як кримінальний проступок.
2. Докази, надані для дослідження під час судового розгляду стороною обвинувачення.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_4 її племінник. Напочатку січня 2019 року ОСОБА_4 дійсно був у неї в гостях, і зловживаючи її довірою, заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy Jl mini» в якому находилась сім карта оператора «Київстар» а сам телефон знаходився у силіконовому чохлі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має. ОСОБА_4 повністю відшкодував їй спричинену матеріалну шкоду. Просила суворо не карати та призначити йому покарання у вигляді штрафу.

В процесі судового розгляду стороною обвинувачення - прокурором, для з`ясування і перевірки обставин пред`явленого ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, обвинувачення, надані для дослідження наступні докази документи.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 295-19 від 25.01.2019 року загальна вартість викраденого майна станом на 01.01.2019 року, складає 2 082,50 (дві тисячі вісімдесят дві) гривні 50 копійок (а.с. 37-39).

3. Позиція обвинуваченого, та заяви зроблені під час судового розгляду стороною захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в процесі судового розгляду, свою вину за обвинуваченням пред`явленим йому за ч.1 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини справи, з приводу вчиненння кримінального правопорушення - кримінального проступку щиро розкаявся. Просив суворо не карати.

4. Мотиви і оцінки суду за наслідками перевірки обставин висунутого обвинувачення доказами, наданими сторонами кримінального правопорушення - кримінального проступку під час судового розгляду.
В процесі судового розгляду сторона обвинувачення - прокурор вважав, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство)- підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, наданих для дослідження під час судового розгляду.
Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.

Перевіривши під час судового розгляду наданими суду для дослідження доказами обставини, які прокурор вважав встановленими в цьому кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Судовий розгляд, згідно положень ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст. 190 КК України заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині.
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення кримінального проступку (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень-кримінальних проступків, як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, індивідуальні властивості особи: стан здоров`я, спосіб життя; форму вини, характер та мотиви допущеного кримінального правопорушення-кримінального проступку ОСОБА_4 .
Таким чином, при призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень-кримінальних проступків, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене за вчинення кримінального правопорушення-кримінального проступку покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючи особу дані, відношення останнього до скоєного. Підстав для застосування більш суворого покарання судом не встановлено.
При цьому суд враховує положення ст. 5 КК України щодо зворотної дії в часі закону про кримінальну відповідальність.
З цього приводу, слід зазначити, що кримінальне правопорушення-кримінальний проступок ОСОБА_4 вчинено 01.01.2019 року, тобто до набрання чинності нової редакції ч.1 ст. 190 КК України, яка посилює покарання у виді штрафу.
Так, 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон), яким до санкції ч.1 ст.190 КК України внесено зміни. Так, поміж іншого, змінено розміри штрафу - з розміру до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до розміру від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
За таких обставин, враховуючи вищенаведені положення КПК України (Глава 28), а також, що Закон посилив кримінальну відповідальність через збільшення розмірів штрафу, який може бути призначений особі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому ч.1 ст.190 КК України, в редакції, що діяла до набрання чинності Законом.
Саме таке покарання, на думку суду, має на меті не лише покарання а і виправлення обвинуваченого, з урахуванням обставин вчиненого ним, його матеріальне та сімейне становище, тощо.
Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Цивільну позовну заяву заявлену потерпілої на досудовому розслідуванні залишити без розгляду.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 5,65-67,190 КК України, ст.ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення -кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 295-19 від 25.01.2019 року в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 копійок.
Цивільну позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 залишити без розгляду у зв`язку з повним відшкодуванням матеріальної шкоди.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1