УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/5660/20

Провадження № 1-в/638/39/21

22.01.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю представника Державної установи «Олексіївська

виправна колонія (№25)» ОСОБА_4

з участю засудженого ОСОБА_5

з участю захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - адвокат ОСОБА_6 у квітні 2020 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із поданням, згідно якого просить суд замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке у вигляді обмеження волі або громадські роботи. Вимоги подання обґрунтовано тим, що на даний час засуджений відбув більше ніж Ѕ строку покарання, за час перебування в місцях позбавленні волі ОСОБА_5 характеризується позитивно, стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, працевлаштований, до роботи ставиться сумлінно. У період відбуття покарання стягнень не має. Вину у вчиненні злочину визнав, поведінкою та ставленням до праці під час відбування покарання довів своє виправлення. ОСОБА_5 є законослухняним громадянином, від правоохоронних органів не ховався. Просить суд подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити клопотання.

Представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні даного питання покладалась на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Згідно до положень частин 1, 3 статті 82 Кримінального кодексу України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року визначено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Вивченням матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2017 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховано з моменту його затримання.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 24.05.2018 року вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цей вирок без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 12.09.2018 року касаційну скаргу на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 24 травня 2018 року повернуто ОСОБА_5 .

Початком строку відбування покарання є 13.06.2018 року, а кінцем строку відбування покарання 13.06.2021 року.

В місцях позбавлення волі знаходиться з 13.06.2018 року, під час тримання в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» вимог режиму тримання не порушував, не заохочувався, до праці не залучався.

З 12.07.2018 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».

Вивченням даних про особу засудженого та даних, що характеризують засудженого під час відбування ним покарання, встановлено наступне.

Згідно характеристики засудженого від 19.06.2019 року, за період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав, з метою здійснення виховного впливу заохочувався адміністрацією установи 23.04.2019 року. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, але виконує їх вимоги під контролем. Працевлаштований на виробництві установи різноробом, до праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу. За весь період відбування покарання характеризується посередньо.

Як вбачається з витягу з протоколу №52 від 20.12.2019 року засідання комісії Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)», засудженому відмовлено у направленні матеріалів до суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким на підставі статті 82 Кримінального кодексу України, оскільки ОСОБА_5 має десяту судимість та відбув Ѕ призначеного строку покарання, за весь період відбування покарання характеризується посередньо.

Відповідно до характеристики засудженого від 20.12.2019 року, за період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав, з метою здійснення виховного впливу заохочувався адміністрацією установи 23.04.2019 року. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, але виконує їх вимоги під контролем. Працевлаштований на виробництві установи різноробом, до праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу. За весь період відбування покарання характеризується посередньо.

Згідно довідки державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)», наданої на запит суду, засуджений ОСОБА_5 виводився на оплачувані роботи серпень-грудень 2018 року, січень-жовтень, грудень 2019 року, березень-серпень 2020 року і працював на посаді «зварювальник».

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» запровадження даного правового інституту, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з частиною 1 статті 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Застосоване єдине 23.04.2019 року до засудженого ОСОБА_5 заохочення, таке як «за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці» має місце лише одного разу та з метою здійснення виховного впливу, хоча засуджений відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» з 13.06.2018 року, а тому викликає сумнів у доведенні виправлення засудженого.

За весь час перебування в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25) засуджений характеризувався посередньо, працював періодично.

Ці факти не дають достатніх підстав дійти твердого переконання та висновку про те, що засуджений за весь період відбування даного покарання довів своє виправлення, а тому суд вважає, що матеріали особової справи засудженого містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час не можливо прийняти рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 в порядку, визначеному статтею 82 Кримінального кодексу України, адже переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, немає, а тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 537 ч. 1 п. 2, ч. 4 ст. 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з моменту оголошення.

Головуючий: