Дата документу 28.10.2020 Справа № 554/4072/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання прокурора відділу Полтавського обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000171 від 24.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000171 від 24.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, а саме на будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 з метою забезпечення додаткової міри покарання як спеціальна конфіскація майна обвинуваченого ОСОБА_5 , заборонивши до завершення судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000207 від 07.06.2019 розпорядження ним.

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 24.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

У ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000207 від 07.06.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, встановлено, що приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_6 зловживає своїми повноваженнями по наданню нотаріальних послуг з метою отримання неправомірної вигоди для себе.

У подальшому, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 20.02.2020 приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_6 здійснив перереєстрацію на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: р. № 503, житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був придбаний в період шлюбу та перебував у спільній сумісній власності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , без попередньою дозволу останнього, який являється по кримінальному провадженню №0000207 підозрюваним та з 13.02.2020 перебуває в Полтавській УВП №23. Окрім цього, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 306 КК України, «використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин…».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 229119273 від 22.10.2020 встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим, постала необхідність у накладенні арешту на будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення додаткової міри покарання як спеціальна конфіскація майна обвинуваченого ОСОБА_5 .

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Клопотання підтримує.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не викликалася, у відповідності до ч.2 ст. 172 КПК України.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000171 від 24.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

З копії витягу з ЄРДР № 0000171 від 24.04.2020 вбачається, що 20.02.2020 приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_6 здійснив перереєстрацію на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: р. № 503, житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був придбаний в період шлюбу та перебував у спільній сумісній власності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , без попередньою дозволу останнього, який являється по кримінальному провадженню №0000207 підозрюваним та з 13.02.2020 перебуває в Полтавській УВП №23 (а.с.3).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 229119273 від 22.10.2020 встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, посвідченим 29.12.2018 року Приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.16-26).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За змістом ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно п.п. 1, 3-1, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна в рамках кримінального провадження № 0000171 від 24.04.2020, яке відкрито відносно нотаріуса ОСОБА_6 , а спеціальній конфіскації підлягає майно обвинуваченого ОСОБА_5 в іншому кримінальному провадженні № 0000207 від 07.06.2019 року, а також те, що ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_5 не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, в рамах якого слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131,132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Полтавського обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000171 від 24.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, а саме на будинок АДРЕСА_1 який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1