Справа № 642/5999/20
Провадження № 1-кп/642/944/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2020 за №0000057 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стовпове, Сакського району АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2020 року приблизно о 15 год. ОСОБА_3 знаходився вдома у потерпілого ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 де ОСОБА_3 побачив мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» в корпусі чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння ОСОБА_3 знаходячись в коридорі, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав зі столу мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» в корпусі чорного кольору, вартість якого становить 4925 грн. 00 коп., після чого з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником адвокатом ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, потерпілий ОСОБА_4 , надав заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. А тому суд, за клопотанням прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відомості про інвалідність обвинуваченого відсутні.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, а саме у виді громадських робіт.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 12846 від 27.07.2020 р. у розмірі 980 грн. грн. 64 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 12846 від 27.07.2020 р. у розмірі 980 грн. грн. 64 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: сім-карту «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_1 , яка відповідно квитанції №2789 від 09.11.2020р. знаходяться в камері зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Х/О, після набрання вироком законної сили знищити.

Оптичний носій-лазерний диск торгівельної марки «VS DVD-R» на якому мається рукописний запис «вх.18751 вих.20-07954/кі» на якому зберігається вилучена інформація у оператора мобільного зв`язку мережі «ВФ Україна» щодо телефонних з`єднань, який знаходиться в матеріалах провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1