Справа № 441/702/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/697/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7
та їх захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_8 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 12 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 12 червня 2020 року задоволено клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 . Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000882, складений відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України на кожного, повернуто керівнику Городоцької місцевої прокуратури Львівської області.
Не погоджуючись з ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 12 червня 2020 року, прокурор Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та обвинувальний акт направити у Городоцький районний суд Львівської області для розгляду зі стадії підготовки судового засідання.
Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, яка підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального закону України.
Мотивуючи необхідність повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції посилався на його неналежне затвердження, зокрема, на відсутність печатки прокуратури на його копії, врученій стороні захисту, водночас не зазначив, якими саме вимогами закону встановлюється обов`язковість засвідчення цього документа з метою надання йому статусу офіційного. З даного рішення вбачається, що суд першої інстанції не навів, яким саме вимогам не відповідає обвинувальний акт в розумінні положень ст. 291 КПК України. Відсутність гербової печатки на копіях обвинувального акту, вручених обвинуваченим, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки її обов`язковість не передбачена вимогами Закону.
Стосовно висновку суду першої інстанції про те, що обвинуваченим був вручений один примірник обвинувального акту для двох, то такі не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими у ході підготовчого судового засідання оригіналами розписок обох обвинувачених, у яких останні підтвердили про отримання кожним копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування
Щодо недоліків, які містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування, то прокурор вважає, що КПК України не визначає їх наявність, як підставу для повернення обвинувального акту, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт.
Вказує, що судом першої інстанції в резолютивній частині рішення не вказано, які саме недоліки обвинувального акту слід усунути та протягом якого строку.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинувачених та їх захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення потерпілого, який у вирішенні апеляційної скарги поклався на розсуд суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Частиною 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити, зокрема, відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт, вручений обвинуваченим, не відповідає обвинувальному акту, долученому до матеріалів провадження, зокрема, не містить печатки, а відтак є незавірений керівником; обвинувальний акт вручений в одному примірнику для двох обвинувачених, що не відповідає положенням кримінального процесуального закону; у реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України від 16 листопада 2015 року, а також про винесення постанови про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України, однак резолютивна частина вказаної постанови не відповідає даним, зазначеним у реєстрі, що зумовлює невідповідність вимогам КПК України, оскільки у матеріалах судового провадження та реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про внесення відомостей за ч. 2 ст. 296 КК України до ЄРДР.
Проте, як вбачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, оскільки орган досудового розслідування з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.
Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 3 жовтня 2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
З урахуванням наведеного, апеляційним переглядом встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. ст. 110, 291 КПК України, тому висновки суду першої інстанції щодо необхідності його повернення є безпідставними.
Покликання суду на вручення копії обвинувального акту двом обвинуваченим лише в одному примірнику колегія суддів до уваги не бере, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 цього Кодексу).
Як вбачається з матеріалів справи, до обвинувального акту долучено розписки обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про отримання ними копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 13-14, т. 1), таким чином відсутні будь-які доводи, що прокурором було допущено порушення в цій частині.
До того ж, відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України розписка про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акту, а тому, навіть її відсутність не може свідчити про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.
Посилання суду на відсутність у обвинувальному акті, врученому обвинуваченим, відтиску печатки не приймаються колегією суддів, оскільки положеннями ст. 291 КПК України передбачені вимоги до обвинувального акту, зокрема щодо його форми та процесуального суб`єкта, який уповноважений складати та затверджувати обвинувальний акт, такі вимоги у даному випадку були дотримані.
Окрім цього, зазначені судом першої інстанції недоліки щодо реєстру досудового розслідування, то такі не є підставою для повернення обвинувального акту, адже відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано постановлено ухвалу про повернення прокурору матеріалів обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Викладені в ухвалі висновки суду про невідповідність обвинувального акта з наведених в ухвалі суду підстав не відповідають фактичним обставинам, а судове рішення про повернення обвинувального акта прокурору ухвалене без дотримання вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на викладене ухвалу суду про повернення прокурору обвинувального акта слід скасувати, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, повернути до Городоцького районного суду Львівської області для розгляду.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 12 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4