Справа № 126/920/20
Провадження №11-сс/801/583/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 25.06.2020, якою клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту на майно повернуто заявнику.

встановив:
ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 14.05.2020 накладено арешт на виявлені під час проведення огляду місця події транспортні засоби, а саме: ЗАЗ LANOS державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Грабарівка Піщанського району Вінницької області, жителю АДРЕСА_1 , HYUNDAI SANTA FE загальний легковий універсал в, державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, право власності на який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Дяківка Бершадського району Вінницької області, жителю АДРЕСА_2 , які поміщено до арешт-майдану Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, що в м. Бершадь Вінницької області по вул. Будкевича 13, до вирішення питання по суті.

Згідно з постановою слідчого Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 23.06.2020 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 04.05.2020 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

25.06.2020 до Бершадського районного суду Вінницької області від ОСОБА_5 надійшло клопотання про скасування арешту майна, в якому він просить скасувати арешт автомобіля ЗАЗ LANOS державний номерний знак НОМЕР_1 , на який ухвалою слідчого судді від 14.05.2020 року накладено арешт.

Слідчий суддя постановив повернути заявнику клопотання, оскільки у суду кримінальної юрисдикції, на час подання даного клопотання відсутні визначені законом повноваження щодо розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що згідно з позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 15.05.2019 № 372/2904/17-ц, кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд в суд першої інстанції.

Свої доводи заявник обґрунтував тим, що відповідно до норм кримінального процесуального закону, практики та висновків Верховного Суду питання про скасування арешту на майно мають вирішуватись слідчими суддями в кримінальному провадженні в якому було накладено арешт на майно.

Апеляційну скаргу просить розглядати без його участі.

Прокурор також просив розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 без його участі, вказавши, що не заперечує проти її задоволення.

Перевіривши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини 1 статті 284 КПК України, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді заява ОСОБА_5 була повернута, зазначене судове рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Однак, на думку колегії суддів, слідчим суддею було ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Так, ОСОБА_5 , у своїй апеляційній скарзі, вказує, що суд зробив помилковий висновок про відсутність підстав для розгляду питання про зняття арешту у порядку кримінального судочинства посилаючись, що обмеження у здійсненні права користування автомобілем відбулися при проведенні досудового розслідування у порядку кримінального судочинства, а тому оцінку правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства, не може бути надано у порядку іншого, а саме цивільного судочинства, оскільки КПК України передбачено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування, обґрунтовуючи це висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 372/2904/17-ц.

Однак, у вказаному висновку зазначено про право власника майна на звернення зі скаргою, однак виключно в межах кримінального провадження.

Як зазначалось, постановою слідчого Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 23.06.2020 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 04.05.2020 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Враховуючи, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження та відповідно до частини 3 статті 174 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови слідчий, прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, чого зроблено в даному кримінальному провадженні не було.

Таким чином, положеннями кримінального процесуального закону передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальному провадженні або одночасно з винесенням постанови про її закриття або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба.

Способів виправлення помилки, допущеної слідчим у зв`язку з неприйняттям під час закриття кримінального провадження рішення про скасування арешту майна, після закінчення досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не містить.

Хоча, відповідно до статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.

Слідчий суддя, вірно вказав у своїй ухвалі, що прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Чинний КПК України, не передбачає застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у закритому кримінальному провадженні. Таким чином, вирішення питання про скасування арешту автомобіля ЗАЗ LANOS державний номерний знак НОМЕР_1 , на який ухвалою слідчого судді від 14.05.2020 накладено арешт в порядку кримінального судочинства потребувало б відновлення кримінального провадження, яке закрито постановою органу досудового слідства у зв`язку з відсутністю складу злочину за ч.1 ст.286 КК України, тобто з реабілітуючої підстави. Для відновлення справи необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів відмовилася від кримінального переслідування. Означений спосіб розв`язання порушеного ОСОБА_5 питання є недопустимим з точки зору досягнення мети захисту прав та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів не бере до уваги посилання ОСОБА_5 на те, що кримінальним процесуальним законодавством передбачено порядок вирішення питання про скасування арешту на майно в цьому кримінальному провадженні, оскільки, як було зазначено, способів захисту його права, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінального провадження обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в означеній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Разом із тим, скасування арешту майна, накладеного слідчим суддею у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.

Відтак немає жодних підстав для висновку про те, що питання про скасування арешту на майно має вирішуватись слідчими суддями в кримінальному провадженні в якому було накладено арешт на майно, після закриття кримінального провадження.

Тому, керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 25.06.2020 якою клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту на майно повернуто заявнику залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4