Провадження №1-кс/748/33/20
Єдиний Унікальний № 751/4498/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2020 рокум. Чернігів

Слідчий суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В :

До Чернігівського районного суду Чернігівської області зЧернігівського апеляційного суду в порядку зміни підсудності надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій він просить примусово зобов`язати прокурора Чернігівської області відповідно до ст.214 КПК України внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості, викладені в його заяві від 27.05.2020 року та визнати його потерпілим.

У судові засідання, призначені на 15 вересня 2020 року на 14 годину 00 хвилин, 24 вересня 2020 року на 9 годину 30 хвилин та 2 жовтня 2020 року на 12 годину 00 хвилин, скаржник ОСОБА_4 не з"явився. Про дату, час та місце судових засідань з розгляду його скарги повідомлявся належним чином. 30 вересня 2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_4 , в котрій він просить розглянути скаргу у його відсутності.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, враховуючи засади розумності строків та необхідність оперативного виконання завдання кримінального провадження, в тому числі, при здійсненні судового контролю під час досудового розслідування, а також неодноразові неявки скаржника, суд визнав за можливе розглянути подану скаргу без участі скаржника.
Прокурор у судове засідання також не з"явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд скарги у його відсутнсті, зазначивши прохання відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 .
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Вивчивши надані скаржником та прокурором матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні було встановлено, що 27 травня 2020 року ОСОБА_4 звернувся до Комітету Верховної Ради України з питань антикорупційної політики.
У зверненні йдеться про те, що 24 лютого 2020 року він звертався до Президента із заявою про злочин, яку було скеровано до Офісу Генерального Прокурора України. 10.03.2020 року прокуратура Чернігівської області відмовила в задоволенні його клопотання, адресованого Президенту України 24 лютого 2020 року. Не погоджуючись з рішенням прокурора Чернігівської області, він оскаржив його до слідчого судді та 13.05.2020 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було відмовлено у задоволенні його скарги. Оскільки як прокурором, так і судом було відмовлено в його клопотанні, ОСОБА_4 просив Комітет Верховної Ради України з питань антикорупційної політики дати правову оцінку прийнятим рішенням прокурора від 10.03.2020 року та судді від 13.05.2020 року.
3 липня 2020 року Офісом Генерального Прокурора України було направлено звернення ОСОБА_4 на розгляд до прокуратури Чернігівської області.
Згідно листа заступника прокурора Чернігівської області від 21 липня 2020 року № 15-2570-19, доданого прокурором до заяви про розгляд скарги у його відсутності, ОСОБА_4 було проінформовано про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні за його скаргами та з інших питань, про котрі йдеться у зверненні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена заявником бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено в розділі ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року.
Відповідно до р. ІІ п. 1.2 розділу Положення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомлені чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України реєстрації в ЄРДР підлягають заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення.
Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Згідно ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Як вбачається із звернення до Комітету Верховної Ради України з питань антикорупційної політики, ОСОБА_4 не погоджується з рішенням слідого судді та прокурора. Разом з тим, даних, які свідчать про ознаки того, чи іншого кримінального правопорушення, у зверненні не заявлено.
Перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, ОСОБА_4 не порушував.
За таких обставин, підстав розцінювати звернення ОСОБА_4 до Комітету Верховної Ради України з питань антикорупційної політики, як заяву про кримінальне правопорушення, слідчий суддя не вбачає.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що юридичні підстави для задоволення вимог скарги відсутні, тому у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Чернігівської області відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1