Справа № 570/4782/19 Провадження №11-кп/802/783/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського районного суду Волинської області від 18 травня 2020 року,
В С Т А Н О В И В
Ухвалою Рівненського районного суду Волинської області від 18 травня 2020 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні та продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 18 липня 2020 року.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотань захисників щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного пристрою контролю.
Таке своє рішення суд мотивував тим, що заявлені попередньо ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та своєї актуальності не втратили, а тому інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не забезпечить запобігання встановленим ризикам та належну процесуальну поведінку обвинувачених.
У поданих на дане рішення суду апеляційних скаргах:

-обвинувачений ОСОБА_7 просить його скасувати та застосувати щодо нього інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказує, що раніше не судимий та має незадовільний стан здоров`я;

- захисник ОСОБА_9 у поданій ним в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 апеляційній скарзі вказує на незаконність рішення суду через порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що обвинувачений, з моменту вчинення злочину до його затримання, мав можливість переховуватись від органів досудового розслідування, проте такою можливістю не скористався, має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, і сама потерпіла щодо задоволення клопотання прокурора заперечувала. У зв`язку із цим, просить подану ним апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу Рівненського районного суду Волинської області від 18 травня 2020 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати. Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційних скарг, пояснення обвинувачених та захисника, які кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати оскаржувану ухвалу суду, прокурора, який її заперечив та просив залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Даних вимог закону при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом дотримано.

Встановлено, що попередньо, щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неодноразово продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, востаннє до 23 травня 2020 року.

У зв`язку із закінченням такого строку, із дотриманням порядку, встановленого ст. 199 КПК України, прокурор звернувся до суду із відповідним клопотанням про його продовження.

Продовжуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд врахував те, що вони обвинувачуються у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких із санкцією у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі.

Судом також взято до уваги, що раніше заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, в тому числі, зважаючи на тяжкість покарання, незаконно випливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані, місце проживання та роботи яких відомі обвинуваченому, не зменшилися та своєї актуальності не втратили, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених, суд перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його продовження та дійшов вірного висновку, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить запобіганню встановленим ризикам та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішення даного клопотання враховано судом і міцність соціальних зв`язків у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також стан здоров`я, який дозволяє їх утримання в умовах неволі.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 , викладені у поданих ними апеляційних скаргах, не спростовують правильних висновків суду, оскільки при вирішенні заявленого прокурором клопотання визначальним є встановлення наявності заявлених раніше ризиків або ж появи нових, які б виправдовували тримання особи під вартою.

За таких обставин, суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ч. 2 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
З оскаржуваної ухвали суду від 18 травня 2020 року убачається, що обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 18 липня 2020 року, що становить не 60, а 62 дні.

У зазначеному випадку, строк дії ухвали буде до 16 липня 2020 року (так як в офіційному вжитку для визначення кінцевої календарної дати чинності використовується прийменник до).
Поза увагою суду залишилось те, що при винесенні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали обраховується з моменту її постановлення, а тому в даному випадку, суддя, продовживши 18 травня 2020 року обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 липня 2020 року, відступив від приписів ч. 1 ст. 197 КПК України, якими визначено, що продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

За таких обставин, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині вказівки на закінчення дії строку тримання під вартою змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського районного суду Волинської області від 18 травня 2020 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити.

Вважати продовженим обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 липня 2020 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: