Провадження № 1-кс/161/6388/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

заявника: ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу ОСОБА_3 , від 26.08.2020 року, на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

26.08.2020 року, до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, надійшла скарга ОСОБА_3 , від 26.08.2020 року, на постанову дізнавача Луцького ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 , від 16.07.2020 року, про закриття кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за 0000030, від 05.07.2020 року, за ч.1 ст.190 КК України.

Скарга вмотивована тим, що 04 липня 2020 ОСОБА_3 , звернувся до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Зі змісту скарги убачається, що 22 квітня 2020 року, до ОСОБА_3 звернулись знайомі з проханням допомоги гр. ОСОБА_6 , котра ніби-то має певні матеріальні труднощі та бажає взяти у позику грошові кошти. ОСОБА_3 попередньо погодився, після чого до нього зателефонувала гр. ОСОБА_6 та вони почали вести діалог стосовно можливості укладення договору позики. Сума, котру бажала отримати в позику остання, становила 5 000 (п`ять тисяч) доларів США. ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_3 , що офіційно працює та проживає закордоном (Франція), має стабільний дохід з огляду на що повертати позику та сплачувати обумовлену суму відсотків за користування грошовими коштами не буде для неї проблемою. Також гр. ОСОБА_6 запевнила ОСОБА_3 , що має у власності об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 . Засобами зв`язку ( месенджер WhatsApp) ОСОБА_6 надіслала ОСОБА_3 правовстановлюючий документ на квартиру - свідоцтво про право на спадщину. Саме квартиру остання пропонувала ОСОБА_3 як забезпечення виконання нею своїх зобов`язань за договором. На той момент, з огляду на рекомендації знайомого та поведінку ОСОБА_7 (слова, що використовувала остання та отримані від неї повідомлення) ОСОБА_3 почав довіряти вказаній особі та повідомив їй що готовий надати кошти. На запитання ОСОБА_3 , як вони будуть укладати договір позики через її перебування за межами України, ОСОБА_8 повідомила, що це не проблема, оскільки у місті Луцьку в квартирі, що виступить забезпеченням позики, проживає її мама - ОСОБА_9 . ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_10 має нотаріально посвідчену довіреність на вчинення від її імені різного роду юридичних дій. Коли ОСОБА_3 отримав таку довіреність, то відразу звернув увагу, що довіреність видана на відчуження від імені ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 відразу поцікавився, що це означає та чому ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_9 відчужувати квартиру, що має виступити забезпеченням за укладеним між ними договором позики грошових коштів. ОСОБА_8 , на думку ОСОБА_3 , завчасно плануючи реалізацію свого злочинного наміру по заволодінню грошовими коштами, мала заготовлену відповідь, яка полягала в тому, що дійсно вона разом з мамою ( ОСОБА_9 ) хотіла продати квартиру, але потім передумала. ОСОБА_6 запевнила ОСОБА_3 , що з квартирою немає жодних проблем, вона офіційно їй належить саме на підставі того свідоцтва, що було надано ОСОБА_3 .

Маючи рекомендації знайомих стосовно порядності вказаної особи та правовстановлюючий документ на майно, котрий надала ОСОБА_3 . Ірина, він не сумнівався, що така квартира дійсно їй належить. Обумовивши усі деталі, ОСОБА_3 склав договір позики, включивши туди пункт стосовно забезпечення його виконання за рахунок квартири АДРЕСА_2 (п.6.2 договору позики). ОСОБА_8 перечитала та погодила такий договір, в тому числі і пункт 6.2., який передбачав що станом на 22 квітня 2020 року їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину належить вищевказана квартира. Додатково ОСОБА_8 надіслала ОСОБА_3 відео, де підтверджувала, що бере в позику кошти та зобов`язується їх повернути і сплачувати відсотки за користування грошовими коштами.

Після цього, з огляду на надтерміновість та необхідність здійснити проплату ОСОБА_3 , власним транспортним засобом, на прохання ОСОБА_11 поїхав на АДРЕСА_3 , де мав зустрітися з ОСОБА_9 .. Прибувши за обумовленою адресою, він зателефонував ОСОБА_12 . Остання вийшла з під`їзду будинку з невідомою йому жінкою та попросила підвезти їх до банку (Ощадбанк біля Драмтеатру). В автомобілі ОСОБА_10 підписала договір та отримала від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США. Разом з тим, перед підписанням договору ОСОБА_3 запитав в ОСОБА_9 , яка діяла як представник ОСОБА_6 чи вона знає і розуміє, що саме підписує. Остання виявилась добре обізнаної стосовно усіх обставин угоди. Доставивши ОСОБА_9 до банківського відділення, ОСОБА_3 поїхав у своїх справах.

Жодних коштів в якості сплати відсотків в подальшому ОСОБА_3 не отримав. Будучи стурбованим такою ситуацією, на початку червня він вирішив з`ясувати чи ОСОБА_8 раптом не відчужила квартиру, яка є забезпеченням виконання зобов`язань за договором.

Як виявилось, квартира власником якої, як запевняла ОСОБА_3 . Ірина, була продана нею ще 04 березня 2020 року громадянину ОСОБА_13 .

Договір купівлі-продажу від імені ОСОБА_6 укладала та ж ОСОБА_9 по довіреності. Тобто, саме ОСОБА_14 , котра два місяці тому продавала квартиру від імені ОСОБА_6 , використавши ту ж довіреність, уклала договір, однією з умов якого була передача в якості забезпечення квартири АДРЕСА_2 .

Враховуючи вказане, ОСОБА_3 вважає, що на момент отримання грошових коштів ОСОБА_8 не мала наміру їх повертати. Про шахрайські дії ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , на думку ОСОБА_3 свідчить те, що остання обманула ОСОБА_3 стосовно наявності у її власності квартири та свідомо, з метою використати це як спонукання до укладення договору надала ОСОБА_3 свідоцтво про право на квартиру, котре на той момент вже було не дійсним. Про вчинення злочинних дій групою осіб за попередньою змовою, на думку заявника свідчить те, що саме ОСОБА_9 по тій же довіреності, від 10 грудня 2019 року продавала квартиру в інтересах ОСОБА_6 . Саме ОСОБА_9 у березні 2020 року приходила до нотаріальної контори та ставила свій підпис на договорі купівлі-продажу. 22 травня вказана особа підписує договір, в якому передбачено, що квартира АДРЕСА_2 перебуває у власності ОСОБА_6 та є забезпеченням виконання зобов`язань за даним договором позики.

Вищевказані обставини, на думку ОСОБА_3 свідчать про наявність в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Мотивом таких злочинних дії ОСОБА_9 та ОСОБА_6 є заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США.

Так, 05 липня 2020 року, за даним фактом до ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.190 КК України за №0000030.

В подальшому слідчими Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області, не було вчинено жодних процесуальних дій, спрямованих на розслідування кримінального правопорушення.

Так, 21 серпня 2020 року слідчий ОСОБА_5 , в телефонному месенджері вайбер надіслала повідомлення про те, що кримінальне провадження закрито постановою від 16.07.2020 року, яку він отримав 25.08.2020 року.

Таким чином, враховуючи вказане, просить скасувати постанову дізнавача Луцького ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 , від 16.07.2020 року, про закриття кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за №0000030, від 05.07.2020 року, за ч.1 ст.190 КК України.

В судове засідання дізнавач ОСОБА_5 не з`явилась, надіслала письмове пояснення у якому просить розгляд скарги провести без її участі та зазначила, що заперечує щодо задоволення даної скарги.

В судовому засіданні, заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , яка підтримала подану скаргу, просила задовольнити з підстав викладених у ній, дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали з кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підстава і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 16.07.2020 року, дізнавачем Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , винесено постанову про закриття кримінального провадження, що внесено Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030, від 05.07.2020 року, за ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, слідчим під час проведення досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженні не в повній мірі дотримано даних вимог закону, зокрема, в частині повноти розслідування, оскільки не проведено ряд необхідних слідчих та інших дій, про які обґрунтовано зазначає у своїй скарзі заявник ОСОБА_3 , а тому прийняте рішення про закриття кримінального провадження є передчасним і підлягає безумовному скасуванню, оскільки слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не дотримано вимоги, передбачені ст.110 КПК України.

В ході подальшого досудового розслідування з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000030, від 05.07.2020 року, за ч.1 ст.190 КК України, необхідно встановити місце знаходження ОСОБА_6 , яку допитати та допитати ОСОБА_16 , яка підписувала договір позики в інтересах ОСОБА_6 та безпосередньо отримувала належні ОСОБА_3 грошові кошти, ОСОБА_13 - особу, котра на момент підписання з ОСОБА_3 договору позики в забезпечення за котрим передавалась квартира АДРЕСА_2 , який вже був власником такого нерухомого майна, з`ясувати коли, та на підставі якого договору ОСОБА_6 відчужила ОСОБА_13 квартиру, котру передавала ОСОБА_3 в якості забезпечення своїх грошових зобов`язань, встановити чи є правочин стосовно відчуження квартири АДРЕСА_2 фіктивним, хто підписував такий документ, чи дійсно була використана та ж довіреність видана на ОСОБА_16 , що й при укладенні договору позики із ОСОБА_3 , встановити у встановленому Законом порядку наявність відкритих на ім`я ОСОБА_6 чи ОСОБА_15 рахунків в «ОщадБанку», дослідити рух грошових коштів, з метою з`ясування подальшої долі отриманого майна внаслідок вищевказаних дій, у випадку необхідності вжити всіх вичерпних заходів щодо встановлення об`єктивної істини у справі, оскільки перелік слідчих та розшукових дій не є вичерпним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу заявника ОСОБА_3 , від 26.08.2020 року, на постанову про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Постанову дізнавача Луцького ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 , від 16.07.2020 року, про закриття кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за №0000030, від 05.07.2020 року, за ч.1 ст.190 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_1