Справа №212/303/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002062 від 27 грудня 2020 рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у селі Половинчик, Монастирищенського району, Черкаської області, громадянин України, який офіційно не працює, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, інвалідності не має, не одружений, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 26.12.2020 року приблизно о 22-15 годин, інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_7 , який згідно Наказу № 947 о/с від 04.12.2019 року призначений на посаду (далі інспектор ОСОБА_7 ) разом з інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_8 , та інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції, сержантом поліції ОСОБА_9 на службовому автомобілі «Буран-110» Національної поліції України несли службу на території Покровського району м. Кривого Рогу, виконуючи функції охорони публічного порядку та безпеки, за фактом вчинення хуліганства, за викликом прибули в район буд. № 50 по вул. Дишинського в Покровському районі м. Кривого Рогу, де було зупинено в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 .
Так, 26.12.2020 року, приблизно о 22-30 годині, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_3 , під час спілкування з патрульними поліцейськими, які перебували у форменому однострої і виконували свої службові обов`язки, пов`язані з охороною публічного порядку та безпеки, висловлювався в їх адресу нецензурними та образливими словами, та на вимогу припини свої протиправні дії не реагував та знаходячись у безпосередній близькості напроти лейтенантів поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , схопив фрагмент дерев`яної дошки розмірами приблизно 1м.х30 см., на якій він сидів, та діючи умисно, намагався нанести нею удари вказаним працівникам поліції.
З метою припинення протиправних дій з боку ОСОБА_10 , працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , затримали останнього, та застосували стосовно нього спеціальні засоби-кайданки, застебнувши руки за спиною, та посадили його на вкопаний в землю автомобільний скат.
В цей же день, о 22-32 годині, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, висловлювався в адресу працівників поліції нецензурними та образливими словами, та намагався звільнитися від одягнених на нього наручників, намагаючись пропусти свої руки з одягненими на них наручниками під своїми ногами, однак перебуваючи поруч з ним працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 намагалися припинити його протиправні дії, в цей час ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, можливість настання наслідків у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу під час виконання цим працівником своїх службових обов`язків, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, своєю правою, взутою ногою, умисно завдав один удар в область лівої частини обличчя інспектору поліції, ОСОБА_7 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока з набряком м`яких тканин, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2085 від 30.12.2020 року за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що мають незначні скороминучі наслідки.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, за ознаками: умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
У судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що 26 грудня 2020 року він прийшов до колишньої дружини за адресою АДРЕСА_3 . Вони посварились дружині викликала поліцію.

У нього стався конфлікт з поліцейськими та він намагався замахнутися фрагментом дошки. На нього наділи кайданки. Після цього ОСОБА_4 завдав потерпілому удар ногою у обличчя.

Обвинувачений щиро кається у тому, що він скоїв.

Просить не позбавляти його волі та суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився подав до суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд за його відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілого.

Враховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого, відсутність у прокурора заперечень проти цього, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини й мотивів кожного епізоду кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. У суду не виникло сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, якому декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи й погоджувався з кваліфікацією вчинених ним діянь, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України, за ознаками: умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, нетяжкий, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно,утримує малолітню дитину. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України судом визнається щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги обставини справи, позицію сторони обвинувачення щодо можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкцій ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді трьох років обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи передбачені пробаційної програмою.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого до набранням вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту, але на більше двох місяців.

Речові докази:

- чотири диски з відеозаписом нагрудних камер відеоспостереження патрульних поліцейських-залишити на зберігання в матеріалах цього кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1