Справа № 381/3701/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1693/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого,

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської областізнаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому посилаючись на те, що обставини, які слугували підставою для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не відпали.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 21 січня 2021 року продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21 березня 2021 року.
Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченого під вартою, вказав, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працює, не має постійного місця проживання, ризики можливого ухилення обвинуваченого від суду та вчинення ним нового злочину не знизилися та продовжують існувати, крім того в судовому засіданні не допитано ще одного свідка сторони обвинувачення, а тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить ризик можливого впливу на останнього.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує на необґрунтованість продовження строку тримання під вартою, оскільки прокурором не надано доказів, що підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, крім того, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути до нього застосовано і перебування під вартою забезпечить об`єктивний розгляд справи. Також просить врахувати тривалість процесу, його вік та погане здоров`я та відсутність доказів його вини.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, підтвердивши, що у нього немає документів, що посвідчують його особу та постійного місця проживання, вивчивши копію журналу судового засідання від 21.01.2021року та ухвали, що оскаржується, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Судом, на виконання вимог ст. 178 КПК України, враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема, його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою; міцність його соціальних зв`язків.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, так як ним доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі.

Судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні та запобігти ризикам, визначеним у ч.1 ст.177 КПК України на даній стадії судового розгляду.

Твердження апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції при перегляді на предмет законності ухвали суду першої інстанції про доцільність перебування під вартою обвинуваченого під час судового розгляду, оскільки, відповідно до вимог ст.368 КПК України, питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, мають вирішуватися судом при ухваленні вироку.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доцільним подальше перебування обвинуваченого під вартою та продовжив раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даній стадії судового розгляду забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 на даній стадії судового розгляду.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2021 року без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: