Провадження № 1-кс/752/9334/20
У Х В А Л А

25 листопада 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання подане слідчим Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого умісті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 ,про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах кримінального провадження № 0001896 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2020 року, подане в порядку глави 18 Кримінального процесуального кодексу України,

встановив:
слідчий Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого умісті Києві ОСОБА_6 за погодженням прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, в межах кримінального провадження внесеного 22.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001896 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання послався на те, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001896 від 22.09.2020, за підозрою: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , працюючи згідно наказу ГУНП у м. Києві від 18.12.2019 № 1397 о/с на посаді оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, маючи спеціальне звання «старший лейтенант поліції», являючись відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, вчинив злочин за наступних обставин.

Так, у точно невстановлений час, приблизно у вересні 2020 року, у ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , який згідно наказу ГУНП у м. Києві від 26.06.2020 № 469 о/с перебував на посаді інспектора з дізнання відділення поліції в аеропорту Київ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві та інших невстановлених слідством осіб виник злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_10 з метою отримання грошових коштів та автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 150».

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи та усвідомлюючи про те, що жодного кримінального провадження, оперативно-розшукової справи або інших передбачених законом заходів за даним фактом не зареєстровано та не здійснюється, з корисливих мотивів, у порушення вищевказаних норм чинного законодавства, розробили злочинний план, який полягав у тому, що знайомий ОСОБА_9 . ОСОБА_11 , (який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших невстановлених слідством осіб) познайомить ОСОБА_9 із ОСОБА_10 з метою нібито придбання автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 150». Після цього, ОСОБА_9 та інші працівники поліції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві затримають потерпілого ОСОБА_10 з метою отримання 10 тис. доларів США за нібито зайняття незаконною діяльністю щодо продажу автомобіля.

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інші невстановлені слідством особи залучили до вказаної протиправної діяльності, ОСОБА_5 , який згідно наказу ГУНП у м. Києві від 03.08.2020 № 622 о/с перебував на посаді оперуповноваженого сектору розшуку злочинців і зниклих громадян відділу кримінальної поліції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, який на вказану пропозицію ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших невстановлених слідством осіб погодився, чим вступив з ними у попередню злочинну змову, а також ОСОБА_12 , який згідно наказу ГУНП у м. Києві від 12.09.2020 № 993 о/с перебував на посаді оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу кримінальної поліції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, (який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших невстановлених слідством осіб), ОСОБА_13 , який згідно наказу ГУНП у м. Києві від 17.05.2016 №453 о/с перебував на посаді помічника оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу кримінальної поліції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, (який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших невстановлених слідством осіб) та ОСОБА_14 , який згідно наказу ГУНП у м. Києві від 17.05.2016 №453 о/с перебував на посаді помічника оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу кримінальної поліції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, (який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших невстановлених слідством осіб).

Після цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами було доведено до відмова ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 про законність здійснення дій щодо викриття осіб, які займаються незаконним продажом транспортних засобів та законність затримання потерпілого ОСОБА_10 .

Потім, з метою реалізації свого злочинного умислу, з корисливих мотивів, достовірно знаючи та усвідомлюючи про те, що жодного кримінального провадження, оперативно-розшукової справи або інших передбачених законом заходів за даним фактом не зареєстровано та не здійснюється, у порушення вищевказаних норм чинного законодавства, 15.09.2020, приблизно о 16 год. 40 хв., ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 прибули до супермаркету «Велика Кишеня», що розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова, 26 на зустріч із ОСОБА_10 .

Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_11 познайомив ОСОБА_9 із ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , які обговорювали питання щодо придбання автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 150». На вказаній зустрічі ОСОБА_9 , на виконання раніше розробленого плану, виступав в якості покупця вищевказаного автомобіля та називався на ім`я « ОСОБА_17 », без зазначення будь-яких інших персональних даних.

ОСОБА_9 , виконуючи злочинний план, який розроблений спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими слідством особами, з корисливих мотивів надав вказівку ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , (які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших невстановлених слідством осіб) таємно від ОСОБА_10 їхати за ним та ОСОБА_10 до місця знаходження автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 150».

Після цього, ОСОБА_10 , який виступав у якості представника продавця вищевказаного автомобіля разом із ОСОБА_9 на автомобілі марки «Мерседес Бенц», н.з. НОМЕР_1 , поїхали за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Сагайдачного, 52, де фактично розташовувався автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», н.з. НОМЕР_2 для проведення його огляду. За ними таємно від ОСОБА_10 на автомобілі марки «Ford Fusion», н.з. НОМЕР_3 поїхали ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , , а на автомобілі марки «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_4 поїхали ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , (які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інших невстановлених слідством осіб).

Прибувши за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Сагайдачного, 52, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали оглядати транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», н.з. НОМЕР_2 .

У той час біля вищевказаного автомобіля був припаркований автомобіль марки «Ford Fusion», н.з. НОМЕР_3 , з якого вибігли ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які разом із ОСОБА_9 , всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства, діючи умисно та цілеспрямовано, в рамках єдиного злочинного умислу, направленого на незаконне позбавлення волі людини, повалили на асфальтове покриття ОСОБА_10 шляхом застосування до нього фізичного насильства, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, одягнули кайданки, у той час на місце події під`їхали на автомобілі марки «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , (які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інших невстановлених слідством осіб та вважали про законність дій щодо затримання потерпілого ОСОБА_10 ) та створили перешкоди вільному пересуванню, протиправно позбавивши можливості обирати за власною волею місцезнаходження, обмеживши надані Конституцією України права на повагу до волі, честі та гідності особи, а також свободу пересування, незаконно посадили до автомобіля марки «Мерседес Бенц», н.з. НОМЕР_1 .

У подальшому, у ході спілкування із ОСОБА_10 , діючи на виконання раніше узгодженого з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими слідством особами, ОСОБА_9 висунув вимогу про надання йому та іншим працівникам поліції неправомірну вигоду у сумі 10 тис. доларів США за не притягнення до кримінальної відповідальності за незаконний продаж транспортних засобів, без належних документів та звільнення від подальшого кримінального переслідування.

Після цього, ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя і здоров`я вимушено погодився на вимоги ОСОБА_9 та повідомив, що зможе надати лише 5 тис. доларів США, а іншу половину пізніше. При цьому, повідомив останньому, що грошові кошти знаходяться у м. Львів, проте, його знайомий зможе підвезти гроші до м. Рівне.

Потім, ОСОБА_9 вказану пропозицію щодо надання 5 тис. доларів США у м. Рівне довів до відома ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інших невстановлених слідством осіб.

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 домовилися, що ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 поїде до м. Рівне на автомобілі марки «Мерседес Бенц», н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_8 разом із ОСОБА_5 поїдуть на автомобілі марки «Ford Fusion», н.з. НОМЕР_3 , відразу за ними.

Після цього, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, направленого на незаконне позбавлення волі, з корисливих мотивів, достовірно знаючи та усвідомлюючи про те, що жодного кримінального провадження, оперативно-розшукової справи або інших передбачених законом заходів за даним фактом не зареєстровано та не здійснюється, у порушення вищевказаних норм чинного законодавства, усупереч волі потерпілого ОСОБА_10 поїхали до АЗС «UPG», що розташована біля с. Корнин Рівненської області.

Прибувши до АЗС «UPG», що розташована біля с. Корнин Рівненської області, біля 02 год. 40 хв. 16.09.2020 ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 2 тис. Євро, які йому привіз ОСОБА_18 та після цього відпустив ОСОБА_10 , висунувши вимогу про надання іншої частини грошових кошів, у разі ненадання відносно нього буде продовжуватися кримінальне переслідування.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Так, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а також зважаючи на те, що відносно підозрюваного встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному, провадженні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином .

Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби до ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, в межах кримінального провадження № 0001896 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2020 року.
У судовому засіданні прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , який входить до складу групи прокурорів у межах кримінального провадження № 0001896 підтримав клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Додатково зазначив, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. 1, п. 3, п. 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби у повному обсязі. Зауважив, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України є необґрунтованою, а додані до клопотання матеріали не доводять причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, свою вину у вчиенні інкримінованого йому злочину не визнав.
Заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши думку сторони захисту, підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

20.11.2020 року складено та повідмолено ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України у межах кримінального провадження № 0001896 .
Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам залишити місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, ш перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і лише застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби зможе забезпечити виконання нею своїх процесуальних обов`язків та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження.

Надані матеріали кримінального провадження в їх сукупності, які слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі оцінювати з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, спростовують доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як видно зі змісту рішення ЄСПЛ (В. проти Швейцарії,14379/88 від 26.01 1993 року) небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 178 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно ч. 1,4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання слідчого судді, прокурором в суді не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певнийи період доби. Об`єктивні дані про наявність таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.

Тяжкість злочину, у вчиненні якого повідомлено про підозру, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду також на ті обставини, що суду не надано такого обсягу вагомих доказів підозри у причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, зазначеному в клопотанні, який би свідчив про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, при цьому існує обставина, передбачена п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи, та покладення на підозрюваного певних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України. Про такий висновок слідчий суддя приходить виходячи з підозри, даних про особу ОСОБА_5 .

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. ст.177, 178, 182, 183, 184 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

клопотання подане слідчим Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого умісті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 ,про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах кримінального провадження № 0001896 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2020 року, залишити без задоволення.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, українця, громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або слідчого судді у межах кримінального провадження № 0001896 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2020 року;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням ухвали в частині виконання особистого зобов`язання покласти на уповноваженого слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого умісті Києві у межах кримінального провадження № 0001896 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2020 року.
Визначити строк дії покладених обов`язків у межах строку досудового розслідування на 56 (п`ятдесят шість ) днів, тобто до 20.01.2021 року включно.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1