Провадження №1-кп/4910/6/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 вересня 2020 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю учасників кримінального провадження:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту: захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

у кримінальному провадженні №0000016 від 04 січня 2017 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Москва Російської Федерації, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191 КК України,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,

установив:

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , під час підготовчого судового засідання подав заяву про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням строків давності. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину за ознаками ч.1 ст.366 КК України, який є нетяжким злочином. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судому зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. Захисник вказав, що ОСОБА_8 свою провину у скоєнні інкримінованих правопорушень, в тому числі за ознаками ч.1 ст. 366 КК України, не визнає, проте просить закрити кримінальне провадження з підстав закінчення строків давності, враховуючи, що термін на притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України сплив ще 05 квітня 2019 року. Захисник пояснив, що закон не вимагає письмової згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності, а подаючи заяву в інтересах ОСОБА_8 , він як захисник, виконує його волю на подання такої заяви. Свою позицію ОСОБА_8 висловив в телефонній розмові, яку, однак, неможливо підтвердити в суді належним чином. Також, вважає, що строк давності не зупинявся, оскільки ОСОБА_8 не ухилявся від слідства, в міжнародному розшуку не перебуває, а сам факт постанови детектива про розшук сам по собі не може свідчити про ухилення від слідства.

Захисник ОСОБА_7 поклався на розсуд суду у вирішенні заявленого клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 .. Вважає, що неможливо звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки у кримінальному провадженні перебіг строку давності зупинився 30 листопада 2016 року, коли детективом було винесено постанову про розшук ОСОБА_8 , і до цього часу обвинувачений не з`явився до суду та не був затриманий.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши доводи клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

За нормами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до дня набрання вироком законної сили минули три роки.

Санкцією ч. 1 ст. 366 КК України передбачені покарання у виді: штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; обмеження волі на строк до трьох років.

В п.1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У кримінальному провадженні № 463/5277/16-к Верховний Суд у постанові від 20 березня 2018 року наголосив, що ст. 49 КК визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК. Зокрема, ч. 2 ст. 285 КПК зобов`язує суд роз`яснити особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, право на таке звільнення. А на підставі ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відсутність же клопотання сторін про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК, позбавляє суд можливості самостійно ініціювати вирішення відповідного питання.

В рішенні від 22 травня 2018 року у справі № 665/2387/14-к колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

У кримінальному провадженні № 729/1480/13-к Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2018 року зазначив, що для звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК необхідна згода обвинуваченого на це, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК.

Частиною третьою статті 285 КПК України встановлено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Однак, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_8 перебуває за межами України, у кримінальному провадженні відповідно ухвали суду від 09 червня 2020 року здійснюється спеціальне судове провадження, суд, отримавши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, позбавлений можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та з`ясувати чи не заперечує він проти закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України.

Те, що захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 за відсутності обвинуваченого подав заяву про звільнення від кримінальної відповідальності, не звільняє суд від виконання дій, передбачених ч.3 ст.285 КПК України. Пояснення ж захисника, що така згода була озвучена ОСОБА_8 під час телефонної розмови, не переконує суд в тому, що обвинувачений в повній мірі усвідомлює підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України та закриття кримінального провадження. Крім того, захисник пояснив, що раніше жодного разу не спілкувався з обвинуваченим за допомогою телефонного зв`язку, а також, не може підтвердити суду належними доказами, що такий дзвінок відбувся і що особа, яка з ним спілкувалась, була саме ОСОБА_8 .. Також, суд вважає за необхідне зауважити, що реалізація прав заперечувати проти закриття кримінального провадження чи надавати згоду на звільнення від кримінальної відповідальності має здійснюватись в судовому засіданні безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_8 і не можуть бути доручені захиснику за обставин, які склались в даному конкретному випадку.

Оскільки, судом не встановлено процесуальних умов, передбачених КПК України, для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності, суд не вважає за необхідне аналізувати чи існують матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, які передбачені ст.49 КК України.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 371,372, 376 КПК України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2