Справа № 314/5271/20
Провадження № 1-в/314/167/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області міста Макіївка, громадянина України, не одруженого , освіта неповна середня, до засудження не працював, зареєстрований: АДРЕСА_1 . Проживав за адресою: АДРЕСА_2
засуджений: 25.05.2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.146, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Початок строку: 04.07.2017 Кінець строку: 04.07.2022

за участю: прокурора ОСОБА_4
представника установи ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , у якому зазначено, що адміністрація Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і у погодженні із спостережною комісією клопоче перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Засуджений зазначене підтримав, просив задовольнити це клопотання.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши всіх учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений характеризується таким чином. Вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має 6 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки має три заохочення. Працевлаштований в їдальні установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу, займається самоосвітою, проявляє соціально-корисну активність в організації роботи самодіяльних організацій. В скоєному злочині вину визнає, розкаюється.
Разом з тим суд враховує, що хоча комісією установи (протокол № 25 від 15.12.2020 року), вирішено про те, що засуджений довів виправлення , проте 01.04.2019 року (протокол № 7), що міститься в особовій справі , засудженому комісією установи було відмовлено в можливості застосуванні до нього ст. 101 КВК України, з підстав не становлення на шлях вправлення а також 15.01.2020 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК (протокол № 2) з тих же підстав.
Крім того, поведінка за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що заохочення датуються лише у 2020 році , проте протягом 2017-2018 р. поведінка засудженого не була належною (вилучення заборонених предметів, ножиців,мобільних телефонів), а тому при вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання. Так,само по собі поліпшення поведінки в останній період без врахування іншої частини фактичного періоду відбування покарання не може бути достатньою підставою для застосування ст. 81 КК, а встановлені в судовому засіданні обставини у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання, а висновки установи колонії є передчасними. Тобто висновок суду повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому за весь період знаходження у виправних установах,а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
Таким чином, беручи до уваги наведене, суд вважає, що незважаючи на позитивну динаміку у поведінці, засудженому передчасно звільнюватися умовно-достроково саме на даний час .
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

18.01.2021