Справа № 346/4569/20
Провадження № 1-кс/346/928/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия клопотання слідчого відділення Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Коломийської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні № 0000756 від 24.10.2020р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307КК України.
Клопотання надійшло до суду 26 жовтня 2020 р.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження в рамках якого подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, підозрюваного, захисника -
в с т а н о в и в :
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_7 доставлений після фактичного затримання 23.10.2020 року в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення про що складено відповідний протокол.
24 жовтня 2020 року о 15:45 год. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується розпискою останнього.
Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є: розписка підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника від 24.10.2020 р.
Документами, які підтверджують необхідність застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту є: витяг з ЄРДР № 0000756 від 24.10.2020 року (а.с.3), рапортом помічника чергового Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 24.10.2020 року (а.с.4), протоколами огляду місця події від 23.10.2020 , 24.10.2020 року (а.с.5-6, 8-9); постановами про доручення предметів до кримінального провадження як речових доказів від 24.10.2020 ( а.с. 7, 10), протоколами допиту свідка від 24.10.2020 року (а.с.12-23), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.10.2020 року (а.с.29-31), протоколом допиту підозрюваного від 24.10.2020 року (а.с.32), повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 24.10 .2020 року, висновками експерта №СЕ-19/109/8/1-237БЛ/20, №СЕ-19/109/11/2-711НЗ/20 від 14.07.2020 року(а.с. 29-33, 38-41);
Обставинами, що підтверджують підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України є те, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому у ході проведення досудового розслідування місці та у невстановлений у ході проведення досудового розслідування час ОСОБА_6 діючи умисно, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс та 11 (одинадцять) таблеток «SUBUTEX», які в подальшому усупереч ст.ст. 7, 17, 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, достовірно знаючи, що рослинна речовина (канабіс) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонено, а таблетки «SUBUТEX» є наркотичною речовиною обіг яких обмежено, незаконно зберігав з метою збуту в місця позбавлення волі.

В подальшому 23.10.2020 ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу на збут наркотичних засобів в місця позбавлення волі, перевіз їх в с. Товмачик, Коломийського району.

Прибувши в с. Товмачик, Коломийського району, а саме до ДУ «Коломийської виправної колонії №41» та маючи біля себе наркотичні засоби в поліетиленовому пакеті, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті збут наркотичних засобів в місця позбавлення волі 23.10.2020 року близько 21.40 год. перебуваючи неподалік дільниці №3 ДУ «Коломийської виправної колонії № 41», перекинув через огорожу на територію ДУ «Коломийська виправна колонія №41» поліетиленовий згорток з наркотичними засобами, а саме одинадцять таблеток «SUBUТEX» та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та збуті особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, депутатом не обирався, неодружений, на утриманні нікого не має.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами огляду місця події від 23.10.2020.

У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин (кримінальне правопорушення), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

23.10.2020 о 23.30 год. ОСОБА_6 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Згідно статті 5 §1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обґрунтованою залежить від обставин справи.

З огляду на вищевказане, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, таким чином усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, передбаченого за його вчинення, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; а також є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки в основу підозри покладаються покази свідків, які відповідно до принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 Кримінального процесуального кодексу України) мають бути досліджені судом безпосередньо; а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного; застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання є неможливим через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного даним запобіжним заходам, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, враховуючи вимоги п.п. 3,4,5 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою просять обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та вважають за необхідне клопотати перед судом про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , оскільки останній підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за що передбачена у виді позбавлення волі в тому числі шести до десяти років з конфіскацією майна та наявні вказані ризики визначені КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає за можливе застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту поскільки не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що не буде виїжджати за межі України .
Захисник ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечив, вважає його недоведеним, відсутністю доказів щодо вчинення ОСОБА_7 вищезгаданого кримінального правопорушення, що підозрюваний не судимий, має постійне місце проживання, тому вважає за можливе обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
23.10.2020 року ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Згідно зі ст. 5 (п.1 пп. (с)) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, пункти 55-56).
«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин ( Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).
Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Як встановлено ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї, статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування/, клопотання.
Відповідно до вимог п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання, погашення судимості а також те, що на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, недостатню обгрунтованість стороною обвинувачення вищевказаних ризиків як підстави для застосування саме тримання під вартою, вважаю, що у відповідності до ч.1 ст.181 та ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, який, на переконання слідчого судді, зможе в повному обсязі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання зазначеним у клопотанні ризикам та буде відповідати цілям кримінального провадження.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України,-

УХВАЛИВ:
у задоволенні клопотання слідчого відділення Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Коломийської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні № 0000756 від 24.10.2020р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307КК України, відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, на строк 2 місяці, тобто по 26.12.2020 року включно.
Покласти на ОСОБА_6 такі процесуальні обов`язки :
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не відлучатись з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 зпід варти в залі судових засідань
Контроль за виконанням ухвали покласти на Коломийський відділ поліції в Івано-Франківській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1