Справа № 751/5770/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/856/20
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2020 року, якою відмовлено у приведенні вироку щодо ОСОБА_6 у відповідність до вимог закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, -

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До Новозаводського районного суду звернулася адміністрація ДУ «Чернігівська виправна колонія № 44» з клопотанням про приведення вироку щодо ОСОБА_6 у відповідність до вимог закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2020 року у задоволенні клопотання було відмовлено, в обґрунтування такого рішення суд зазначив, що у разі здійснення перерахунку до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону строку покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, яка діє на час розгляду клопотання, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, становище засудженої погіршиться, оскільки покарання становитиме 2 роки 6 місяців позбавлення волі, тому дійшов висновку, що приведення до даного закону вироку щодо ОСОБА_6 недоцільне.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме у зв`язку з неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту та постановити нову, якою привести вирок щодо ОСОБА_6 у відповідність до Закону України № 2617-VІІІ від 22.11.2020 року та вважати її засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, зарахувавши у строк відбуття покарання 1 рік 6 місяців обмеження волі та остаточно залишити до відбуття покарання у виді 6 місяців обмеження волі.

При обґрунтуванні вимог апеляційної скарги прокурор, не заперечуючи висновків суду щодо неможливості погіршення становища засудженої, вказує, що за результатами приведення вироку суду, яким її засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, у відповідності до Закону та враховуючи, що призначений їй вид покарання виключено із санкції ч. 1 ст. 309 КК України, підлягає призначенню засудженій покарання у виді обмеження волі (згідно із санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у новій редакції) строком на 2 роки, оскільки призначення більшого ніж 2 роки обмеження волі покарання погіршить її становище, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріпленому у ст. 4, 5 КК України.

Водночас , у відповідності до ч.3 ст.74 КК України відбуте ОСОБА_6 покарання у виді 9 місяців підлягає зарахуванню у строк покарання за правилами ст..72 цього Кодексу.

Заслухавши доповідача, прокурора, представника ЧВК-44 та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження та матеріали особової справи засудженої, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положенням ст. 58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення карності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2019 ОСОБА_6 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. Відповідно ст. 76 КК України покладено певні обов`язки (а.п. 2-3).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2020, скасовано звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2019 та направлено її для відбування покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі (а.п. 4).

Ухвала суду набрала законної сили 06.04.2020 (а.п. 5).

Згідно з вимогами п.п.1, 2 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

На час вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення діяла редакція Закону України № 270-VI від 15.04.2008, яка передбачала за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Однак, Законом України № 2617- VIІІ від 22.11.2018 (який вступив в дію 01.07.2020 року) редакція ч. 1 ст. 309 КК України була змінена, відповідно до якої вказане кримінальне правопорушення карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Положення ч. 2 ст. 4 КК України визначають, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частини 1, 2 ст. 5 КК України регламентують, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, Законом України № 2617- VIІІ від 22.11.2018 редакція ч. 1 ст. 309 КК України змінена і така редакція пом`якшує кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, за якою була засуджена ОСОБА_6 , а тому відповідно до положень ст. ст. 4, 5 КК України, дія вказаного Закону поширюється і на неї і приведення вироку щодо неї і відповідність до вказаного Закону не призведе до погіршення становища, як вказує місцевий суд.

Порядок вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства у разі усунення кримінальної караності діяння чи пом`якшення покарання визначений в ст. 74 КК України. Так, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що засудженій була обрана міра покарання у виді 2 років позбавлення волі, що не було максимальним строком покарання, тоді як такий вид покарання було виключено із редакції, яка діє на даний момент, то призначення покарання більшого аніж 2 роки обмеження волі погрішить становище засудженої та призведе до порушення принципу дії закону у часі, передбаченого ст. 4, 5 КК України.

Разом з тим, така міра покарання як позбавлення волі за ч.1 ст.309 КК України не передбачена, тому на думку колегії суддів, вирок суду підлягає приведенню у відповідність з призначенням покарання засудженій у виді двох років обмеження волі із зарахуванням у цей строк покарання, відбуту частину покарання у виді позбавлення волі у відповідності до положень ст..72 КК України.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із постановленням нової.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2020 року, якою було відмовлено у задоволені клопотання про приведення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2019 відносно засудженої ОСОБА_6 , у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ - скасувати.

Клопотання ДУ Чернігівська виправна колонія № 44» про приведення у відповідність до нових вимог законодавства вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2019 - задовольнити та привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року» вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2019 щодо ОСОБА_6 .

Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 у виді обмеження волі, строк відбуття нею покарання у виді позбавлення волі, починаючи з 13 лютого 2020 року по 10 грудня 2020 року включно з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4