УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року. м. Володимир-Волинський
Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника сектору дізнання Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 від 30 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000154, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1971 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
02 лютого 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову начальника сектору дізнання Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 від 30 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000154, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1971КК України.
Скаргу мотивував тим, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який вона успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_6 .. Ще за життя її батько придбав цей будинок та земельну ділянку у ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу. Проте на початку 2020 року цей будинок та земельну ділянку під ним самовільно захопив ОСОБА_8
20 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_4 щодо вказаного факту були внесені відомості до ЄРДР № 0000154, яке розслідувалось за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1971 КК України.
30 грудня 2020 року постановою начальника сектору дізнання Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 вказане кримінальне провадження було закрито з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1971 КК України.
Вважає постанову необґрунтованою, оскільки викладені у ній відомості суперечать фактичним обставинам справи, досудове розслідування неповним та одностороннім, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.
В судові засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі. Доводи, викладені ним у скарзі підтримав, просив її задовольнити.
Дізнавач в судові засідання також не з`явився, подав для огляду в судовому засіданні матеріали закритого кримінального провадження 0000154.
Вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Витребувані судом матеріали кримінального провадження № 0000154 не містять доказів про вручення ОСОБА_4 або її представнику оскаржуваної постанови від 30 грудня 2020 року, відтак у суду відсутні будь-які підстави стверджувати про пропущення строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України, у зв`язку з чим суд провів розгляд скарги по суті.
У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч.2 ст.298 КПК України, досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень його глави 25.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, та інші.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.
Слідчий суддя також враховує, що у силу ст.110 КПК України, постанова слідчого має містити відомості про зміст обставин, які є підставою для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
Таким чином, законним процесуальне рішення у кримінальному провадженні може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним положенням закону.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення (формою закінчення досудового розслідування), а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, які були одержані під час кримінального провадження у передбачений КПК України процесуальний спосіб.
У відповідності до положень ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 19 жовтня 2020 року до Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області надійшла заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст.1971 КК України.
За змістом фабули правопорушення, ОСОБА_8 в період з 2016 року по теперішній час самовільно захопив земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , яка по праву власності належить заявниці, що підтверджено останньою у провадженні відповідними правовстановлюючими документами.
В ході досудового розслідування було вручено ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права потерпілого та проведено її допит. В ході надання пояснень та допиту, ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення за обставин, викладених нею у заяві.
Проведеним оглядом місця події від 02 вересня 2020 року підтверджено факт одночасного загородження земельної ділянки ОСОБА_4 та земельної ділянки ОСОБА_8 .
У своїх поясненнях ОСОБА_8 , що до 1996 року суміжна земельна ділянка належала ОСОБА_7 , однак останній подарував йому документи на неї.
Всупереч тому, що у матеріалах кримінального провадження наявні документи, якими підтверджується факт продажу ОСОБА_7 земельної ділянки та житлового будинку ОСОБА_6 , а в подальшому їх спадкування його дочкою ОСОБА_4 , пояснення ОСОБА_8 , без їх належної перевірки були взяті дізнавачем за основу для закриття кримінального провадження.
Інших слідчих (процесуальних) дій у справі не проводилось.
Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 0000154, дізнавач допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке виразилось у неповноті досудового розслідування.
Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю щодо дотримання законності під час досудового розслідування.
Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000154, постанову про закриття кримінального провадження в ньому, слідчий суддя прийшов до висновків про необхідність скасування даної постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 26, 242, 303, 305-307 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати постанову від 30 грудня 2020 року начальника сектору дізнання Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 від 30 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000154, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1971 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0000154 повернути до сектору дізнання Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис).

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1