Справа №639/7105/20
Провадження №1-кп/639/183/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001296 від 28.06.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Вірменія, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, який тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 27.06.2020 року о 17 год. 59 хв., перебуваючи біля двору свого домоволодіння АДРЕСА_1 , став ініціатором конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своїм сусідом, ОСОБА_7 .
Саме в той час ОСОБА_3 вирішив спричинити ОСОБА_7 тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи поруч з ОСОБА_7 один напроти одного, оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, проявляючи надмірну агресію, діючи умисно, наніс кулаком лівої руки один прицільний удар в ділянку підборіддя ОСОБА_7 .
Надалі, ОСОБА_3 , бажаючи досягти більш бажаного результату від спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, використовуючи в якості знаряддя кримінального проступку наявний у нього складний ніж, діючи агресивно, умисно, прицільно кинув його в бік ОСОБА_7 , в результаті чого колото-ріжуча частина ножа попала на ділянку верхньої губи потерпілого, що призвело до спричинення різаної рани верхньої губи останнього.
Після цього ОСОБА_3 , вважаючи виконаними до кінця свої протиправні дії у відношенні ОСОБА_7 , припинив їх та з місця події зник.
Таким чином, у зазначений вище період часу, в результаті протиправного діяння ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 садно на підборідді та синець на слизовій нижньої губи, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не менше 6-ти днів і за цією ознакою відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 рану верхньої губи, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).
Вказані підсумки підтверджено висновками судово-медичних експертиз №09-2152/2020 від 30.06.2020 та №09-2892/2020 від 29.09.2020 року.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав частково та зазначив, що у нього не було умислу на спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , він сам захищався від неправомірних дій потерпілого та захищав членів своєї сім`ї.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 27.06.2020 року у вечірній час він приїхав додому разом із дружиною ОСОБА_10 та неповнолітнім сином. Коли він на автомобілі заїхав у двір та розпочав діставати продукти із автомобіля, до їх двору зайшов сусід ОСОБА_7 , із пляшкою пива в руках. Перед цим у них із сусідом були суперечки з приводу того, що ОСОБА_7 не повертав дитячі м`ячі, які випадково потрапляли в його двір, якими грався неповнолітній син ОСОБА_3 . Після цього між ними виникла сварка, під час якої вони розпочали штовхали один одного, будь-яких ударів в обличчя потерпілого він не наносив. Коли ОСОБА_7 вийшов із двору та знаходився поблизу своїх воріт, він розбив пивну пляшку об кут воріт, розпочав махати «розочкою» в руках перед ОСОБА_3 . Після цього ОСОБА_3 , з метою самозахисту, захисту своєї дружини та дитини, дістав із сумки розкладний ніж, який він не розкривав. В цей час між ними продовжувалась словесна сварка, під час якої зі станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована неподалік, прибігли двоє хлопців, щоб їх розмирити. Після цього ОСОБА_3 сховав ніж у сумку. Потерпілий ОСОБА_7 продовжував вести себе неадекватно та не викидав «розочку», після чого ОСОБА_3 , знаходячись на відстані приблизно 6-7 метрів від нього, знову дістав із сумки ніж та кинув його в закритому вигляді в напрямку ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_3 не бачив чи влучив він ножем в потерпілого. Надалі ОСОБА_7 підняв вказаний розкладний ніж із землі та з «розочкою» зайшов до себе у двір. Надалі ОСОБА_3 зайшов до себе додому за телефоном, а коли вийшов на вулицю, ОСОБА_7 там вже не було. Після цього дружина ОСОБА_3 викликала працівників поліції, після чого він звернувся із заявою щодо неправомірних дій ОСОБА_7 до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його винність підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , письмовими та речовими доказами, а також висновками судових експертиз, які є належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми доказами для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав показання, що 27.06.2020 року приблизно о 08 годині він вийшов на вулицю, щоб полити клумбу з квітами. Він побачив, що на його автомобілі, який стояв у дворі, були якісь плями та зрозумів, що машину облили з вулиці. Коли він переглянув відеозаписи з камер відеоспостереження, які розташовані на СТО навпроти його двору, він побачив, що приблизно о 01 годині ночі його сусід ОСОБА_3 повертався додому та облив належний йому автомобіль невідомою рідиною. Приблизно о 18 годині він повернувся додому та побачив, що ворота сусіда були відриті та його автомобіль знаходиться у дворі. Після цього ОСОБА_7 підійшов до двору сусіда та почав запитувати у ОСОБА_3 , навіщо він облив його автомобіль. В цей час в руках ОСОБА_7 була пляшка безалкогольного пива. У відповідь ОСОБА_3 почав його ображати та висловлюватись нецензурною лайкою, почав погрожувати йому, внаслідок чого між ними виникла сварка. На вулицю вийшли дружина ОСОБА_3 та його неповнолітня дитина, які просили його зайти у двір, однак ОСОБА_3 не завершував сварку. Коли ОСОБА_7 вже заходив до себе у двір, ОСОБА_3 підбіг до нього та ударив його кулаком лівої руки в підборіддя з правої сторони. Від цього удару ОСОБА_7 похитнувся та пляшка з під пива, що була в його руках, розбилась об ворота. Надалі між ними розпочалась штовханина. При цьому він не розмахував «розочкою» (горлечком від битої пляшки) перед ОСОБА_3 , як про це зазначає обвинувачений під час допиту у судовому засіданні. В подальшому ОСОБА_3 відійшов на два кроки назад, дістав із сумки розкладний ніж та направив його в сторону потерпілого. Він схватив ОСОБА_3 за ту руку, в якій останній тримав розкладний ніж. На крики прибігли двоє хлопців із СТО, що розташована навпроти, які намагались припинити сварку та їх розмирити. ОСОБА_3 продовжував вести себе агресивно та кидався на нього, в цей час хлопці намагались його зупинити. Надалі ОСОБА_3 , знаходячись на відстані двох метрів від потерпілого, кинув ніж в розкладеному вигляді в сторону ОСОБА_7 . Ніж колото-ріжучою частиною потрапив потерпілому ОСОБА_7 в обличчя, внаслідок чого йому було спричинено різану рану верхньої губи, та в нього сильно почала текти кров. Після цього ОСОБА_7 підняв розкладний ніж та зайшов до себе додому. Надалі, дружина ОСОБА_7 викликала йому швидку медичну допомогу та його доставили до 4 лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги, де йому наклали 6 (шість) швів на різану рану на верхній губі. Також за викликом на місце події прибули працівники поліції, які в їх домоволодінні вилучили розкладний ніж. Потерпілий ОСОБА_7 зазначає, що у ОСОБА_3 із сусідами дуже часто виникають конфліктні ситуації та сварки.

Потерпілий ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1257,75 грн. та моральної шкоди на суму 20 000 грн. підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав показання, що він разом із ОСОБА_12 працюють на СТО, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Коли він ремонтував автомобіль та знаходився на землі під автомобілем, то почув, що на вулиці розбилась пляшка. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що між собою б`ються ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . У ОСОБА_3 в лівій руці був розкладний ніж, який був у розкладеному вигляді, однак цим ножем він не розмахував. Вони просили ОСОБА_3 викинути ніж, після цього на вулицю вибігла дружина ОСОБА_3 та його дитина. ОСОБА_3 склав ніж та сховав його, після чого вони із дружиною завели дитину у двір. Надалі ОСОБА_3 знову вибіг на вулицю, між ним та ОСОБА_7 знову виникла сварка, вони знаходились на незначній відстані один від одного. Він із ОСОБА_12 стали між ними, щоб їх розмирити. Чи була в цей час у ОСОБА_7 в руках «розочка» (горличко від розбитої пляшки), він не пам`ятає. Надалі ОСОБА_3 махнув лівою рукою в напрямку ОСОБА_7 . Чи кидав ОСОБА_3 якийсь предмет в напрямку ОСОБА_7 , свідок не бачив. Відразу після цього ОСОБА_11 побачив, що у ОСОБА_7 над верхньою губою почала текти кров. Приблизно через 20 секунд він побачив біля дерева ніж, який був у розкладеному вигляді. Після цього ОСОБА_7 зайшов до себе в двір, а ОСОБА_3 пішов до себе у двір. Через деякий час ОСОБА_3 знову вибіг на вулицю з битою в руках, а потім зайшов до себе у двір.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання, що він працює приватним підприємцем на СТО, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В той день він разом із ОСОБА_11 були на роботі на СТО та почули крики на вулиці. Він вибіг на вулицю та побачив, що на вулиці сваряться двоє сусідів, вони штовхались та кидались один на одного. Дружина ОСОБА_3 намагалась їх розмирити. Після цього вони підбігли та стали між ними, щоб зупинити цю сварку. У Азізяна Армена в руках був розкладний ніж, який спочатку був відкритим, потім він його склав та поклав собі в кишеню. Коли сварка між ними продовжувалась, ОСОБА_3 різко махнув рукою, після чого він побачив у ОСОБА_7 різану рану над верхньою губою, у нього сильно текла кров. Потім він побачив на землі розкладний ніж у відкритому вигляді, загальною довжиною близько 15 см., темного кольору. Після цього ОСОБА_7 забрав цей ніж та зайшов до себе у двір, ОСОБА_3 також зайшов до себе у двір.

Свідок ОСОБА_12 також надав показання, що на будівлі СТО встановлені відеокамери, власник приміщення надав йому відеозапис цієї події, який він видав слідчому. Відеозапис слідчому він передавав на флеш-карті.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала показання, що вона є дружиною ОСОБА_3 , вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 . 27.06.2020 року після 17 години вони разом із чоловіком та дитиною приїхали на автомобілі додому та заїли у двір, розпочали діставати продукти з машини. В цей час до них у двір зайшов сусід ОСОБА_15 , який тримав у руці пляшку пива. Він підійшов до її чоловіка, розмовляв з ним підвищеним тоном та між ними розпочався конфлікт. Вона просила ОСОБА_7 вийти з двору, щоб він не налякав дитину, після чого він все ж таки вийшов із їх двору. На вулиці конфлікт між її чоловіком та ОСОБА_7 продовжився. ОСОБА_7 провокував її чоловіка, висловлювався на нього нецензурною лайкою, після чого розбив скляну пляшку об кут паркану, осколки скла полетіли в їх сторону. ОСОБА_7 стояв з «розочкою» у руках, штовхав її та її чоловіка. Після цього вона почала кликати на допомогу та з приміщення СТО прибігли двоє хлопців. Вона попросила сусіда ОСОБА_7 , щоб він викинув з рук «розочку», однак останній відмовлявся це робити. Оскільки поруч знаходився їх малолітній син, ОСОБА_3 дістав із сумки якийсь предмет, можливо це був невеликий розкладний ніж, однак її чоловік ніж не відкривав. Потім ОСОБА_3 кинув ніж в закритому вигляді в сторону ОСОБА_7 . Чи попав ніж в потерпілого вона не бачила. Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 після цього вона також не бачила. Надалі ОСОБА_7 забрав розкладний ніж та «розочку», після чого зайшов до себе у двір. Надалі вони з чоловіком пішли до себе в двір, викликали працівників поліції та звернулись із заявою за фактом неправомірних дій сусіда ОСОБА_7 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надала показання, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_7 . Того дня їй зателефонував син та повідомив, що в будинок забіг батько весь в крові. Вона телефоном викликала швидку медичну допомогу та відразу поїхала додому. Зі слів чоловіка їй стало відомо, що сусід ОСОБА_3 під час сварки кинув у нього ніж, чим спричинив йому різану рану на верхній губі. Після цього ОСОБА_7 госпіталізували до 4 лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги, де йому наклали шви на різану рану. Коли на місце проїхали працівники поліції, то в її присутності син видав працівникам поліції розкладний ніж, який перед цим у двір приніс ОСОБА_7 . Вказаний ніж працівники поліції вилучили в її присутності, вона написала слідчому відповідну письмову заяву про добровільну видачу цього ножа.

Окрім показань потерпілого ОСОБА_7 , показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Так, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.06.2020 року (вх. ЖЄО № 11358) підтверджується, що потерпілий ОСОБА_7 звернувся до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області із заявою за фактом того, що 27.06.2020 року приблизно о 18:20, знаходячись за місцем мешкання, сусід ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ) спричинив йому тілесні ушкодження (судова справа, а.с. 102).

Фактичними даними, відображеними в протоколі огляду місця події від 27.06.2020 року, підтверджується, що під час огляду території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_13 було видано слідчому розкладний ніж «Соlumbia» чорного кольору, який було вилучено під час проведення слідчої дії (судова справа, а.с. 103-108).
Письмовою заявою ОСОБА_13 підтверджується, що нею добровільно видано слідчому СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 ніж «Соlumbia» чорного кольору, на якому мається речовина бурого кольору (судова справа, а.с. 109).
Постановою інспектора - дізнавача СД Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 від 14.09.2020 року розкладний ніж чорного кольору з написом на лезі «Соlumbia», на якому мається речовина бурого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (судова справа, а.с. 110).
Протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 26.10.2020 року підтверджується, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кожен окремо серед пред`явлених їм речей впізнали невеликий складний ніж чорного кольору з світлим написом на лезі, який 27.06.2020 року під час конфлікту в руках тримав ОСОБА_3 (судова справа, а.с. 160-163).
Висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України за результатами проведення криміналістичної експертизи №10/3/56СЕ-20 від 22.10.2020 року підтверджується, що наданий на дослідження предмет є ножем господарсько-побутового призначення та до категорії холодної зброї не відноситься, через відсутність технічної забезпеченості для ураження цілі (судова справа, а.с. 156-158).
Фактичними даними, відображеними в протоколі проведення слідчого експерименту від 15.09.2020 року, підтверджується, що потерпілий ОСОБА_7 надав детальні показання та показав механізм спричинення йому тілесного ушкодження, а саме: 27.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_3 наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку правої горизонтальної гілки нижньої щелепи потерпілого, після чого, тримаючи складний ніж в правій руці розкладеним (тримав за рукоять) кинув його в ОСОБА_7 , удар ножем прийшовся лезом ножа в ділянку верхньої губи, спричинивши різану рану (судова справа, а.с. 144-149).
Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №09-2152/2020 від 30.06.2020 підтверджується, що у гр. ОСОБА_7 встановлені наступні тілесні ушкодження: рана на верхній губі, синець на слизовій нижньої губи, садно на підборідді. Вищезазначена рана обумовила до хірургічного втручання - проведення ПХО та наложення шовного матеріалу, в результаті чого змінились краї та кінці рани, а тому, враховуючи відсутність медичної документації, достовірно встановити механізм утворення даного ушкодження не є можливим. Садно та синець утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом: синець - удар чи удар-здавлення, а садно - тертя-ковзання (судова справа, а.с. 127-128).
Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №09-2892/2020 від 29.09.2020 підтверджується, що з урахуванням даних висновку експерта №09-2152/2020 від 30.06.2020 та наданої медичної документації, у гр. ОСОБА_7 встановлені наступні тілесні ушкодження: різана рана верхньої губи, яка в своїй течії потребувала надання хірургічної допомоги з накладенням швів та загоїлась з утворення рубця (виявленим при огляді) та садно підборіддя.
Ці ушкодження утворилися: садно - від травматичної дії тупого твердого предмета (-ів), індивідуальні властивості травмуючої поверхні якого, в місцях ушкоджень не відобразилися за механізмом тертя-ковзання, різана рана - від дії гострого предмета, який володіє ріжучими властивостями. Вищевказані тілесні ушкодження, враховуючи опис їх морфологічних характеристик в наданій медичній документації, могли бути отримані не пізніше дати звернення та встановлення їх у лікувальному закладі, 27.06.2020 року.
За ступенем тяжкості:
- різана рана належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 днів) згідно з п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.;
- садно викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Показання гр. ОСОБА_7 , дані ним при проведенні слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень на верхній губі. Відповісти на питання з приводу способу спричинення та механізму утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_7 на підборіддя не є можливим, так як в ході проведення слідчого експерименту він не вказує на факт травматизації даної ділянки та не розкриває їх спосіб спричинення, механізм утворення (судова справа, а.с. 151-152).
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_3 та визнання його винуватості.

Суд враховує, що з моменту звернення до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області із письмовою заявою від 27.06.2020 року, та в подальшому під час проведення слідчого експерименту та допиту у судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_7 надав послідовні, детальні та незмінні показання щодо обставин та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 .

Вказані показання потерпілого ОСОБА_7 додатково підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які зазначають, що відразу після цих подій у потерпілого ОСОБА_7 була різана рана верхньої губи, на місці події на землі вони бачили ніж, який був у розкладеному вигляді, після чого потерпілий забрав цей ніж та пішов додому.
Характер отриманої потерпілим травми підтверджує той факт, що удар ножем прийшовся лезом ножа в ділянку верхньої губи потерпілого, спричинивши йому різану рану, що підтверджується змістом протоколу слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 від 15.09.2020, а також висновком судово-медичної експертизи №09-2892/2020 від 29.09.2020 року, у зв`язку з чим показання потерпілого ОСОБА_7 визнаються судом достовірними та правдивими.

Показанням обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не мав умислу на спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , що він кинув ніж в закритому вигляді в сторону потерпілого, а також про те, що він не спричиняв потерпілому удар рукою в обличчя, суд надає критичну оцінку, розцінює їх як позицію захисту від пред`явленого обвинувачення та намагання пом`якшити кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки ці показання спростовуються сукупністю вищезазначених доказів у кримінальному провадженні.

Посилання сторони захисту на недопустимість в якості речового доказу розкладного ножа, який було вилучено в ході огляду місця події від 27.06.2020 року, суд вважає безпідставним.

Огляд місця події від 27.06.2020 року проведено слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 до внесення відомостей до ЄРДР, а тому посилання захисника на той факт, що слідчу дію проведено працівником оперативного підрозділу, є помилковим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 214 КПК України у невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Заява потерпілого ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення була подана до Новобаварського відділу поліції ГУНП в Харківській області 27.06.2020 року, після чого 28.06.2020 року о 09:13 годині відомості за цією заявою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, вищевказані докази були отримані слідчим в порядку, визначеному КПК України, а тому у суду немає правових підстав для визнання їх недопустимими.

В порядку ст. ст. 87, 89, абз. 3 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України судом при прийнятті рішення не враховуються та визнаються недопустимими наступні докази у кримінальному провадженні, а саме: DVD-R диск з відеозаписом з камери відео спостереження за 27.06.2020 року в період часу з 17:57:23 по 18:01:44, а також протокол огляду цього диску від 14.09.2020 року, з огляду на наступне.

Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 607/14707/17, докази визнаються такими, що одержані незаконним шляхом, коли їх збирання й закріплення відбулося з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Отже, умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

На підставі заяви свідка ОСОБА_12 від 08.09.2020 до матеріалів кримінального провадження №0001296 долучено відеозапис з камер відео спостереження за 27.06.2020 року, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

14.09.2020 року інспектором-дізнавачем Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 проведено огляд DVD-R диску з відеозаписом з камери відео спостереження за 27.06.2020 року та зафіксовано, які саме події відбуваються на цьому відеозаписі в період часу з 17:57:23 по 18:01:44.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначив, що він видавав працівникам поліції не DVD-R диск, а флеш-карту з відеозаписом.

При дослідженні DVD-R диску з файлом з назвою «Конфликт.MP4» встановлено, що вказаний файл на диску створено 29 вересня 2020 року о юэ10:34:47, що безумовно свідчить про неможливість його дослідження дізнавачем під час проведення огляду предмету 14.09.2020 року.

Крім цього, вказаний відеозапис не міг бути виданим свідком ОСОБА_12 на DVD-R диску 08 вересня 2020 року, оскільки він створений після цієї дати, а саме: 29 вересня 2020 року.

Таким чином, вказаний DVD-R диск з файлом з назвою «Конфликт.MP4», на якому знаходиться відеозапис з камери відео спостереження за 27.06.2020 року з 17:57:23 по 18:01:44,а також протокол огляду предмету від 14.09.2020 року як похідний від нього доказ, судом визнаються недопустимими доказами у кримінальному провадженні, оскільки ці докази одержані з порушенням процесуального порядку їх отримання.

Оцінюючи відповідно до вимог статті 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та частково показаннями свідка ОСОБА_10 , які були очевидцями цієї події, а також показаннями свідка ОСОБА_13 , сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових доказів, речових доказів та висновками судових експертиз у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» та обліку в лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань не має, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із тіткою - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом 2-ої групи за загальним захворюванням (судова справа а.с. 64-71, 164-169).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з статті 12 КК України є кримінальним проступком, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції за ч. 2 ст. 125 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1257,75 грн., а також моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. (судова справа а.с. 19-21), суд виходить з наступних обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Довідкою КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» №10/9136 від 27.06.2020 року підтверджується, що у потерпілого ОСОБА_7 встановлено діагноз: різана рана верхньої губи, садно підборіддя, накладено шви.

Довідкою КНП «Міська поліклініка №22» ХМР від 16.07.2020 року підтверджується, що з 30.06.2020 по 16.07.2020 року ОСОБА_7 знаходився на амбулаторному лікуванні, проведено лікування: перев`язки, антибіотикотерапія, протинабрякові засоби, противозапальна терапія. Рекомендовано: на ділянку рубця верхньої губи троксевазин-гель, 2 р. на добу.

З медичної документації встановлено, що ОСОБА_7 призначено наступні ліки: перев`язки, цифран ОД 500мг, серрато, бетадин розчин, троксевазин гель.

Таким чином, внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду, яка полягає у витратах потерпілого на придбання медичних препаратів та лікарських засобів.

Придбані потерпілим ОСОБА_7 медичні препарати та лікарські засоби: йод, перекис, кремген мазь (призначений для лікування запальних захворювань шкіри), контрактубекс гель (застосовується для лікування післяопераційних рубців), за показаннями до застосування цих лікарських засобів відповідають характеру травми, що була спричинена потерпілому ОСОБА_7 .

Понесені потерпілим ОСОБА_7 витрати на придбання ліків на суму 1412 грн. підтверджені товарними чеками, а тому заявлена потерпілим до відшкодування матеріальна шкода на суму 1257,75 грн. є обґрунтованою та цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню.
Крім цього, відповідно до положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, розмір та наявність якої обґрунтовується ступенем душевних страждань та переживань, які виникли у нього внаслідок спричинення йому тілесного ушкодження: садна підборіддя та різаної рани верхньої губи, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджено висновками судово-медичних експертиз №09-2152/2020 від 30.06.2020 та №09-2892/2020 від 29.09.2020 року.
В період часу з 30.06.2020 по 16.07.2020 року потерпілий знаходився на амбулаторному лікуванні у КНП «Міська поліклініка №22» ХМР, що підтверджується наданими медичними документами.
Таким чином, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілого ОСОБА_7 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому спричинена моральна шкода, розмір якої судом оцінюється в 10000 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Враховуючи вищевикладене, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
На підставі статті 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_1 , спричинену матеріальну шкоду у розмірі 1257,75 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят сім гривень 75 коп.) та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.).

У задоволенні позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення Харківським НДЕКЦ МВС України криміналістичної експертизи на суму 653,08 грн. (шістсот п`ятдесят три гривні 08 копійок), платіжні реквізити експертної установи: стягувач платежу ДЕРЖАВА, код доходів 24060300, УК Слобідськ/мХарк Слобідськи/24060300, поточний рахунок UA0020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк Казначейство України (ЕАП) (к.п. а.с. 159).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
1)розкладний ніж чорного кольору з написом на лезові «Сolambia», на якому мається речовина бурого кольору після набрання вироком законної сили знищити як знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
2)диск DVD-R в технічно справному стані, на якому міститься 1 (один) файл з відеозаписом з камери відео спостереження за 27.06.2020 в проміжок часу з 17:57:23 по 18:01:44, що розташована на будівлі за адресою: м. Харків, вул. Черепанових, 38 залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження;
3)Диск DVD-R в технічно справному стані, на якому міститься 1 (один) файл з відеозаписом з камери відео спостереження за 27.06.2020 в проміжок часу з 00:21:15 по 00:21:44, що розташована на будівлі за адресою: м. Харків, вул. Черепанових, 38 залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1