Справа № 748/1591/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/728/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою було відмовлено у задоволені подання про приведення вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 309 КК України та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, у відповідність до ст. 74 КК України.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що вирок не підлягає приведенню у відповідність до ст. 74 КК України, оскільки, виходячи з системного аналізу вказаної норми Закону та ст. 537 КПК України вбачається, що приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року в частині призначеного покарання можливе виключно лише за поданням органу, який таке покарання виконує та за умови фактичного відбування засудженим призначеного йому покарання. Однак, на думку суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_7 фактично не відбуває призначене йому вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2018 року покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, так як був звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, то в такому випадку, відсутні підстави для зниження призначеного засудженому покарання до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання, що передбачено ст. 74 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Чернігівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2018 року, та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Викладені в апеляційній скарзі вимоги мотивує тим, що вказана ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме у зв`язку з неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту. Так, вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. Звертає увагу суду на те, що дана норма не є імперативною, а отже, посилання суду на те, що перешкодою для застосування вказаної норми закону відносно ОСОБА_7 є те, що засуджений не відбуває реального покарання у виді позбавлення волі, так йому було призначено покарання із застосуванням ст. 75 КК України, є безпідставним.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який висловився на підтримання апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положенням ст. 58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення карності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Як слідує із вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно якого були внесенні зміни до КК України, у тому числі до ч. 2 ст. 309 КК України, де цим Законом скасовано кримінальну протиправність діяння, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України в частині кваліфікуючої ознаки, як вчинення дій, «особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317КК України».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.

Частиною 3 ст. 5 КК України, передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що фактично частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Порядок вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства у разі усунення кримінальної караності діяння чи пом`якшення покарання визначений в ст. 74 КК України. Так, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції, який відмовляючи в задоволенні подання, не обґрунтовано дійшов висновку щодо неможливості застосування відносно засудженого ОСОБА_7 положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а також положення ч. 3 ст. 74 КК України.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала, на думку суду апеляційної інстанції, є не законною, не обґрунтованою та належним чином не вмотивованою, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, оскільки місцевий суд не навів достатньо переконливих правових підстав, щодо неможливості застосування до ОСОБА_7 вимог Закону №2617- VІІІ, так як вони спростовані вказаними нормами закону.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року, якою було відмовлено у задоволені подання про приведення вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 309 КК України та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, у відповідність до ст. 74 КК України скасувати.

Подання Чернігівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення у відповідність до нових вимог законодавства вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2018 року - задовольни, та привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року» вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2018 року.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Покласти на ОСОБА_7 передбачені ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4