Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4069/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня 2020 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про проведення судової психолого-психіатричної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_8 ,
встановила:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.06.2020 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та залучено експертів Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради до проведення судової психіатричної експертизи щодо потерпілого від кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000205 від 03.04.2020, зареєстрованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України.

На вирішення експертів поставлено ряд питань, ініційованих стороною захисту; направлено потерпілого до судово- психіатричної експертної комісії Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 для проведення відповідної експертизи; зобов`язано Житомирську обласну психіатричну лікарню № 1 надати для дослідження експертам інформацію про психічний стан здоров`я потерпілого; зобов`язано орган досудового розслідування направити до експертної установи матеріали кримінального провадження №0000205 та забезпечити виконання клопотань експертів про надання на дослідження додаткових матеріалів; зобов`язано експерту установу висновок експерта надіслати ініціатору клопотання (стороні захисту).

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , про залучення експерта та направлення потерпілого ОСОБА_8 до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи.

Вважає, що при розгляді клопотання слідчий суддя дійшов помилкового висновку про можливість задоволення клопотання сторони захисту, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Зазначає, що у слідчого судді не було правових підстав встановлювати доведеним факт перебування потерпілого на лікування в психіатричній лікарні та призначати у зв`язку з цим судово - психіатричну експертизу.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд клопотання сторони захисту проведено без участі потерпілого та без з`ясування думки останнього щодо можливості призначення, проведення щодо нього психіатричної експертизи та направлення останнього до експертної установи. Таким чином, порушено право потерпілого на участь в судовому засіданні у справі, ініційованій щодо нього.

Вважає, що призначення психіатричної експертизи щодо потерпілого та, тим більше, направлення потерпілого в експертну установу для проведення відповідної експертизи в рамках досудового розслідування кримінального провадження без добровільної згоди самого потерпілого не ґрунтується на нормах кримінального процесуального законодавства.

Зазначає, що ініціатива сторони захисту щодо проведення психіатричної експертизи потерпілому може свідчити про прояви тиску та намір сторони захисту вплинути на потерпілого та його позицію у кримінальному провадженні у спосіб, який грубо суперечить положенням кримінального процесуального законодавства.

Вважає, що оскільки оскаржувана ухвала постановлена за відсутності слідчого та прокурора, а про наявність ухвали сторона обвинувачення дізналася 15.06.2020, вважає, що причини, з яких апеляційну скаргу подано з порушенням строку з моменту її оголошення, є поважними, а пропущений строк підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника ОСОБА_7 , щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частина 2 даної статті вказує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватись вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В свою чергу відповідно до вимог п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи слідчий суддя зазначених вимог закону не дотримався.

Задовольняючи клопотання адвоката ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, що для встановлення істини у провадженні необхідно встановити наявність (чи відсутність) у потерпілого ОСОБА_8 психічного захворювання та його здатності повністю або частково усвідомлювати реальності висловлених до нього погроз та вимог з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які, з його слів, мали місце у період 02-11.04.2020.

Дослідивши матеріали справ, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про необхідність проведення психіатричної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_8 базується виключно на його припущеннях.

Жодних даних, які б свідчили про те, що потерпілий ОСОБА_8 страждає на психічні захворювання та перебував в лікувальному закладі психіатричного типу матеріали справи не містять.

Норми КПК України, крім підозрюваного, обвинуваченого (виходячи з ч.2 ст.509 КПК) не визначають кола учасників кримінального провадження, які можуть бути примусово направлені до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи.

Зі змісту ч.1 ст.509 КПК вбачається, що метою проведення психіатричної експертизи є встановлення таких обставин:
1) чи була особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння у неосудному або обмежено осудному стані;
2) чи вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Натомість зазначені обставини не охоплюють психічний стан потерпілого. Тому надання дозволу на направлення потерпілого для проведення психіатричної експертизи є грубим порушенням процесуального законодавства, а така експертиза стосується винятково особи, яка ймовірно вчинила суспільно небезпечне діяння.

Особливий процесуальний порядок призначення експертизи передбачає обов`язкове обмеження конституційних прав і свобод громадян, в тому числі права на недоторканність особи (ст. 29 Конституції України). Тому подібні обмеження при проведенні психіатричної експертизи повинні мати достатньо обґрунтовані фактичні й правові підстави.

Крім цього, вирішуючи питання про направлення потерпілого ОСОБА_8 до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи, судом не взято до уваги правові позиції ЄСПЛ, відповідно до яких тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи у значенні пп.«е» п.1 ст.5 конвенції (п.67 рішення від 5.06.2014 у справі «Акопян проти України», п.105 рішення від 17.04.2014 по справі «Руденко проти України». Поняття позбавлення свободи поєднує у собі як об`єктивний елемент, а саме тримання особи в обмеженому просторі протягом значного періоду часу, так і суб`єктивний елемент, тобто відсутність достовірної згоди особи на таке тримання (пп.71 і 74 рішення від 16.06.2005 у справі «Шторк проти Німеччини»).

Крім того, колегія суддів, звертає увагу на ту обставину, що клопотання було розглянуто слідчим суддею без виклику в судове засідання потерпілого ОСОБА_8 .

За таких обставин, зважаючи, що слідчим суддею не дотримано вимог закону в частині задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , яке не передбачено положеннями кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає доводи прокурора обґрунтованими, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а в задоволенні поданого адвокатом ОСОБА_7 про проведення психіатричної експертизи потерпілого - слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня 2020 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про проведення судової психолого-психіатричної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , про залучення експерта для проведення психіатричної експертизи потерпілого ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: