Провадження №: 1-кс/752/7430/20
У Х В А Л А
Проте заявник вважає, що вилучене майно тримається слідчим безпідставно, а відтак підлягає поверненню його законному володільцю.
Особа, що подала скаргу, в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином. Адвокатом ОСОБА_6 подано заяву про розгляд скарги у відсутність заявника, вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
02.09.2020 під час проведення обшуку, на підставі вказаної ухвали слідчого судді, стороною обвинувачення, серед іншого, вилучено: 14 купюр номіналом 1 000 гривень; 8 купюр номіналом 500 гривень; 96 купюр номіналом 500 гривень; 100 купюр номіналом по 100 доларів США; 100 купюр номіналом по 100 доларів США;100 купюр номіналом по 100 доларів США; 97 купюр номіналом по 100 доларів США; 86 купюр номіналом по 100 доларів США; 1 купюра номіналом 50 доларів США; 2 купюри номіналом по 5 доларів США; 1 купюра номіналом по 20 доларів США;1 купюра номіналом 1 долар США, тобто грошові кошти на суму 66 000 (шістдесят шість тисяч) гривень та 48 381 (сорок вісім тисяч триста вісімдесят один) долар США. А також Договір № 36-1907/2018-2 від 19.07.2018; Договір № 36-1907/2018-3 від 19.07.2018; Договір № В 15-0404/2013-3 від 30.12.2014; Договір № 21-15-0404/2013-3 від 22.08.2013; Договір № М-26-0110/2015-1 від 06.10.2015; Договір № 26-0110/2015-1 від 01.10.2015; Договір № 26-0110/2015-1 від 01.10.2015; Договір № 26-0110/2015-1 від 01.10.2015; Довідка № 299 від 11.07.2016; Довідка № 299 від 11.07.2016; Акт № 265 від 12.07.2016; Договір № 610710/2016-9 від 07.10.2016; Договір № В 15-0404/2013-3 від 30.12.2014; перелік приміщень, які необхідно вилучити з продажу, які належать ОСОБА_4 .
За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого, дізнавача та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.
У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні - вони мають бути повернуті власнику.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, судовим розглядом встановлено, що серед вилучених, під час проведення обшуку 02.09.2020, на підставі ухвали слідчого судді від 20.08.2020, речей були: 14 купюр номіналом 1 000 гривень; 8 купюр номіналом 500 гривень; 96 купюр номіналом 500 гривень; 100 купюр номіналом по 100 доларів США; 100 купюр номіналом по 100 доларів США;100 купюр номіналом по 100 доларів США; 97 купюр номіналом по 100 доларів США; 86 купюр номіналом по 100 доларів США; 1 купюра номіналом 50 доларів США; 2 купюри номіналом по 5 доларів США; 1 купюра номіналом по 20 доларів США;1 купюра номіналом 1 долар США, тобто грошові кошти на суму 66 000 (шістдесят шість тисяч) гривень та 48 381 (сорок вісім тисяч триста вісімдесят один) долар США. А також Договір № 36-1907/2018-2 від 19.07.2018; Договір № 36-1907/2018-3 від 19.07.2018; Договір № В 15-0404/2013-3 від 30.12.2014; Договір № 21-15-0404/2013-3 від 22.08.2013; Договір № М-26-0110/2015-1 від 06.10.2015; Договір № 26-0110/2015-1 від 01.10.2015; Договір № 26-0110/2015-1 від 01.10.2015; Договір № 26-0110/2015-1 від 01.10.2015; Довідка № 299 від 11.07.2016; Довідка № 299 від 11.07.2016; Акт № 265 від 12.07.2016; Договір № 610710/2016-9 від 07.10.2016; Договір № В 15-0404/2013-3 від 30.12.2014; перелік приміщень, які необхідно вилучити з продажу.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Так, при постановленні даного рішення слідчий суддя наголошує, що обов`язок доведення існування тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним їй майном, а враховуючи, що заперечень на скаргу стороною обвинувачення суду не надано, на судові виклики представник органу досудового розслідування не з`являється, що свідчить про те, що орган досудового розслідування не вважає дане майно таким, що містить відомості, які становлять доказову базу у даному кримінальному провадженні.
За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 02.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , яку необхідно усунути шляхом зобов`язання повернути вилучене майно власнику, відповідно до п. 4 ст. 169 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.
14 купюр номіналом 1 000 гривень
8 купюр номіналом 500 гривень
96 купюр номіналом 500 гривень
100 купюр номіналом по 100 доларів США
100 купюр номіналом по 100 доларів США
100 купюр номіналом по 100 доларів США
97 купюр номіналом по 100 доларів США
86 купюр номіналом по 100 доларів США
1 купюра номіналом 50 доларів США
2 купюри номіналом по 5 доларів США
1 купюра номіналом по 20 доларів США
1 купюра номіналом 1 долар США
Договір № 36-1907/2018-2 від 19.07.2018
Договір № 36-1907/2018-3 від 19.07.2018
Договір № В 15-0404/2013-3 від 30.12.2014
Договір № 21-15-0404/2013-3 від 22.08.2013
Договір № М-26-0110/2015-1 від 06.10.2015
Договір № 26-0110/2015-1 від 01.10.2015
Договір № 26-0110/2015-1 від 01.10.2015
Договір № 26-0110/2015-1 від 01.10.2015
Довідка № 299 від 11.07.2016
Довідка № 299 від 11.07.2016
Акт № 265 від 12.07.2016
Договір № 610710/2016-9 від 07.10.2016
Договір № В 15-0404/2013-3 від 30.12.2014
Перелік приміщень, які необхідно вилучити з продажу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: