провадження № 1-кп/598/34/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. Колегія суддів Збаразького районного суду Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Збаража матеріали кримінального провадження № 0000033 від 03 січня 2018 р. по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.2 ст. 306, ч.2, ч.3 ст.307 та ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 за ч.2, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,-
встановила:
В провадженні Збаразького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.2 ст. 306, ч.2, ч.3 ст.307 та ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 за ч.2, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено на час судового розгляду востаннє до 04 лютого 2021 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тобто дана стаття КПК України вимагає від суду повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до спливу продовженого строку.
Прокурор звернулася до суду із клопотаннями про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на два місяці, оскільки попередні ризики не відпали.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просили в задоволенні клопотання прокурора відмовити та звернулись до суду з клопотаннями про зміну обвинуваченим міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, неодноразово судимий, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, застосований до нього запобіжний захід відповідає його особі, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, неявки до суду, переховування від суду, продовження ним злочинної діяльності, незаконно впливати на свідків, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги запобігти цим ризикам, а тому обвинуваченому ОСОБА_9 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, а в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, слід відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів та вчинив злочин під час іспитового строку, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, застосований до нього запобіжний захід відповідає його особі, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, неявки до суду, переховування від суду, продовження ним злочинної діяльності, незаконно впливати на свідків, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги запобігти цим ризикам, а тому обвинуваченому ОСОБА_10 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, а в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.
Крім того, в судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни обвинуваченим запобіжних заходів.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
Продовжити на час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожному, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01 квітня 2021 року.

В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи діб.

Головуючий суддя ОСОБА_13

судді

ОСОБА_14