1Справа № 335/4795/20 1-кс/335/3763/2020
УХВАЛА
31 серпня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу ювенальної юстиції прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 2. ч. 2 ст. 115 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2020 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , завідомо знаючи про малолітній вік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку з невстановлених причин нудило з виверженням блювотних мас взяла скручений рушник, завернутий у простирадло, та обмотала його навколо шиї малолітньої ОСОБА_6 , закриваючи ним нижню частину обличчя останньої, заважаючи таким чином виверженню блювотних мас.
Після чого, усвідомлюючи безпорадний стан ОСОБА_6 у зв`язку з малолітнім віком та неможливістю самостійно звільнити ротову порожнину від рушника для вільного виверження блювотних мас, віднесла малолітню ОСОБА_6 до спальної кімнати, де поклала на ліжко, та залишила саму, свідомо припускаючи можливість настання смерті останньої.
В результаті дій ОСОБА_4 настала смерть малолітньої ОСОБА_6 , внаслідок закриття просвітів дихальних шляхів шлунковим вмістом.
27.08.2020 до органу досудового розслідування від представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшла позовна заява та уточнена позовна заява про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у якій останній просить визнати відповідачем ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні, стягнути з останньої моральну шкоду в розмірі 800 000 тисяч гривень 00 копійок на користь потерпілої ОСОБА_7 , а також прийняти заходи по забезпеченню відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , яка набута останньою на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 від 21.10.2014.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що арешт зазначеного майна є необхідний з метою забезпечення заявленого цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_7 внаслідок скоєння підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), слідчий просить накласти арешт із забороною права на відчуження, розпорядження вказаним майном, без заборони права користування на квартиру АДРЕСА_1 , яка набута підозрюваною на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 від 21.10.2014.
Слідчий клопотання підтримав, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.
В судове засідання володілець майна не викликався.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, що додані до клопотання слідчий суддя встановив наступне:
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
27.08.2020 до органу досудового розслідування від представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшла позовна заява та уточнена позовна заява про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у якій останній просить визнати відповідачем ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні, стягнути з останньої моральну шкоду в розмірі 800 000 тисяч гривень 00 копійок на користь потерпілої ОСОБА_7 , а також прийняти заходи по забезпеченню відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
У ході досудового розслідування слідчим встановлено, що відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , яка набута останньою на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 від 21.10.2014.
З матеріалів клопотання вбачається, що зазначене у клопотанні слідчого нерухоме майно перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , яка в силу закону несе цивільну відповідальність за завдану шкоду потерпілій ОСОБА_7 скоєним кримінальним правопорушенням (злочином).
Тому, враховуючі вищевказані обставини та вимоги закону, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як арешт такого майна, отже слід накласти арешт на вказане в клопотанні слідчого майноіз забороною права на відчуження, розпорядження вказаним майном, без заборони права користування ним.
Із поданого клопотання, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправдним та необхідним у даному кримінальному провадженні.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна із забороною права на відчуження, розпорядження вказаним майном, без заборони права користування ним підлягає задоволенню.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт із забороною права на відчуження, розпорядження вказаним майном, без заборони права користування на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві приватної власності та набута останньою на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 від 21.10.2014.
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1