У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сінгури Житомирського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0003539 від 15.09.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений час та день ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, перебуваючи поряд з багатоповерховим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , на асфальтному покритті виявив зброю пістолетного типу марки «ZORAKI» моделі «914» калібру 9 мм Р.А.К., з відсутньою в каналі ствола заглушкою, у зв`язку з чим зброя набуває ознак вогнепальної. Оглянувши та перезарядивши вказаний пістолет, останній виявив в магазині пістолетний патрон калібру 9 мм, де в нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вогнепальної зброї з метою її подальшого незаконного носіння та зберігання. Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 , в цей час та місці, шляхом привласнення знайденого, придбав короткоствольну вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет виготовлений шляхом перероблення саморобним способом промислово виготовленого екземпляра стартового пістолета марки «ZORAKI» моделі «914» калібру 9 мм Р.А.К., номер екземпляру якого « НОМЕР_1 », яку заховав за пояс одягнених на ньому штанів. У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переносив при собі вказаний пістолет невстановленими вулицями м. Житомира, зберігавши її таким чином. 14.09.2020 року близько 16 год. 00 хв. поряд із будинком № 69 по вулиці Великій Бердичівській в м. Житомирі у ОСОБА_4 вилучено короткоствольну вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет марки «ZORAKI» моделі «914» калібру 9 мм Р.А.К., номер екземпляру якого « НОМЕР_1 » із пістолетним патроном «ПНД-9П» калібру 9мм Р.А., що споряджений снарядом несмертельної дії, який останній незаконно зберігав при собі, без передбаченого законом дозволу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу слідчим зазначено, що під час досудового слідства встановлено наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просить застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши прокурора та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані вимоги клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити та слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується наступними документами: протоколом огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. В. Бердичівська, 69 від 14.09.2020 року; протоколом огляду предмету від 23.09.2020 року; висновком експерта № 6/4-302 від 28.09.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування 29.09.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, його вік, стан здоров`я, до членів його сім`ї належить дружина ОСОБА_8 , що вказує на міцність соціальних зв`язків, а також, зі слів підозрюваного, на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, підозрюваний не працює, раніше судимий.

На переконання слідчого судді, знайшли своє підтвердження обґрунтування клопотання в частині наявності такого ризику, як вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що він не працює та не має постійного джерела доходу, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, що характеризує його як особу, схильну до вчинення такого виду злочинів.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає, що наявність таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду належним чином не доведено.

Окрім того, варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, та оскільки прокурором не було також доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, що є достатнім для запобігання зазначеному ризику.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 години по 06 годину до 28 листопада 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.

Строк дії ухвали - до 28 листопада 2020 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 14-00 год. 01.10.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1