СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/491/20
Номер провадження 1-кс/547/98/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 рокусмт. Семенівка

Слідчий суддя Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області скаргу адвоката ОСОБА_4 представника потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання потерпілого про призначення авто товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000122, внесеного до ЄРДР 20.05.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 представник потерпілого ОСОБА_3 оскаржила до слідчого судді постанову слідчого ОСОБА_5 від 27.07.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи з метою визначення розміру матеріальних збитків, яких потерпілий ОСОБА_3 отримав у результаті ушкодження в результаті ДТП належному його на праві власності йому автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 . 29.05.2020 М.Г.Проценка визнано потерпілим. Відмова слідчого у призначенні експертизи з посиланням на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України не є злочином проти власності, є необґрунтованою та незаконною. Самостійно визначити матеріальні збитки потерпілий не може, оскільки для цього потрібні спеціальні знання; залучити експерта за власний рахунок не може, оскільки через пенсійний вік не має достатньо коштів. Визначення збитку необхідне для пред`явлення та розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Розмір матеріального збитку підлягає доказуванню у будь-якому разі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Адвокат скаргу підтримала, наголосила, що завданням КПК України є захист потерпілих від злочинів, який передбачає як відновлення здоров`я так і відшкодування майнової шкоди, що полягає у пошкоджені автомобіля. Автомобіль перебуває під контролем органу досудового розслідування. Потерпілий має намір ініціювати цивільний позов у кримінальному провадженні, але не може цього зробити.
Слідчий заперечував проти скарги повністю, оскільки визначення розміру матеріальної шкоди не вимагається кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України. Уточнив, що коректною датою спірної постанови є 25.07.2020, оскільки дата "25.09.2019" є опискою постанови. Слідчий вважав, що оскільки автомобілі застраховані, шкоду мають відшкодовувати страхові компанії у цивільно-правовому порядку. Наразі вже проведено 2 експертизи, повідомлено про підозру іншому учаснику ДТП.
Неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги.
Вивчивши скаргу додані до неї матеріали, а також додатково надані адвокатом документи, слідчий суддя встановив таке.
Клопотанням від 22.07.2020 ОСОБА_6 як представник потерпілого ОСОБА_3 звернулася до слідчого ОСОБА_5 з клопотанням про проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, що завдані потерпілому ОСОБА_3 внаслідок пошкодження в результаті ДТП належного йому автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказано на 4 питання. Доводи клопотання є такими самими як і доводи скарги: відсутність у потерпілого спеціальних знань; обов`язок слідчого або прокурора забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків; неможливість через пенсійний вік і лікування отриманих тілесних ушкоджень віднайти кошти для оплати експертизи; існування через це перепон для розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Постановою слідчого ОСОБА_5 від 25.07.2020 (текст постанови помилково вказує на 25.09.2019) відмовлено у задоволенні вказаного клопотання оскільки для з`ясування усіх обставин проведено судово-автотехнічну і інженерно-транспортну експертизи. Злочин за ст. 286 КК України не містить матеріального складу, тому проведення авто товарознавчої експертизи не є обов`язковим.
Слідчий суддя погоджується з тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України не є правопорушенням проти власності.
Водночас у результаті кримінального правопорушення ушкоджень зазнає і транспортний засіб, а не лише здоров`я потерпілого. У цьому провадженні автомобіль потерпілого.
Слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.
Правова природа відповідних проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності призначення експертизи.
Так, протягом кримінального провадження потерпілий має право: заявляти відводи та клопотання; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом (п.п. 4, 7, 8, 10, 14 ч. 1 ст. 56 КПК України).
Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо, зокрема, визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ст. 243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
Відтак, з огляду на відсутність у потерпілого достатніх коштів для залучення експерта для визначення розміру матеріальних збитків, заданих йому в результаті пошкодження від ДТП його автомобіля; проголошеного наміру подати цивільний позов у кримінальному провадженні; потерпілий не може самостійно визначити розмір матеріальних збитків від пошкодження автомобіля слідчий суддя робить висновок, що спірну постанову слідчого слід скасувати і зобов`язати слідчого вчинити дії щодо належного вирішення клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.
Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 55, 91, 127, 242, 243, 303, 304 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити повністю.
Постанову про відмову в задоволенні клопотання від 25.07.2020 (25.09.2019) слідчого СВ Семенівського ВП Хорольського ВП НУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000122, внесеному до ЄРДР 20.05.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати.
Зобов`язати уповноважену посадову особу слідчого відділу Семенівського відділення поліції Хорольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області слідчого ОСОБА_5 вирішити у порядку ст. 220 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_4 представника потерпілого ОСОБА_3 від 22.07.2020 про призначення автотоварознавчої експертизи.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1