Справа № 522/9540/20
Провадження № 1-кп/522/104/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001865 від 19.05.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Веймар, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.01.2015 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання, з випробувальним терміном 2 роки;
- 01.11.2018 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ч. 5 ст. 72 КК України звільнений 05.12.2018 року по відбуттю строку покарання,
за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
18.05.2020 близько 13:00 години ОСОБА_4 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , та заздалегідь маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадання чужого майна, підшукував майно, яким можливо незаконно заволодіти.

В цей час, ОСОБА_4 біля вхідних дверей до будинку АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, помітив велосипед білого кольору марки «Прайд» ХС20, який тимчасово залишив без нагляду ОСОБА_6 , в свою чергу ОСОБА_4 , вирішив скористатися цим та визначив зазначений велосипед предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_4 , будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, скориставшись необачністю ОСОБА_6 , таємно викрав велосипед марки «Прайд» ХС20 білого кольору, вартістю 3000 гривень, який належить останньому.

Виконавши усі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 залишив місце вчинення ним кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на суму 3000 гривень, який в ході досудового слідства відшкодовано.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, просив суд призначити йому мінімальне покарання та застосувати приписи ст. 75 КК України. Так, зокрема, ОСОБА_4 підтвердив, що 18.05.2020 близько 13:00 години він знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , та заздалегідь маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадання чужого майна, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, скориставшись необачністю ОСОБА_6 , таємно викрав велосипед марки «Прайд» ХС20 білого кольору, вартістю 3000 гривень, який належить останньому, а в подальшому повернув його власнику.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком два роки.
ОСОБА_4 вважав, що для його виправлення достатнім буде покарання без позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, українець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що матеріальний збиток йому відшкодовано, просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Обставини, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характеризуючи обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній неодружений, офіційно не працевлаштований, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став і знов повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Згідно з досудової доповіді служби з питань пробації аналіз інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, свідчить, про високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ймовірної небезпеки для суспільства, у зв`язку з чим застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Також суд бере до уваги, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, у зв`язку з чим справа була розглянута за приписами ч.3 ст. 349 КПК України.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід не обирався.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись 71,72, 78, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з 12 січня 2021 року.
Речові докази: велосипед білого кольору марки «Прайд» ХС 20 - вважати повернутим власнику майна; щипці по різці металу знищити; ДВД диск з відеофайлами у кількості 2 шт. - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1