Справа № 301/2423/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження, що внесене 24 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Раковець, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2020 року близько 14 години 40 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , в ході суперечки, на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, в ході конфлікту з останньою, з метою нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_5 та зжатою в кулак рукою умисно наніс їй один удар в ліву частину грудної клітки. Після цього потерпіла ОСОБА_5 намагалася відштовхнути його від себе, але ОСОБА_3 , продовжуючи дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень, схопив потерпілу за ліве плече та пальцями своїх рук стиснув у вказану ділянку тіла. В результаті дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював та показав, що між ним та потерпілою, яка є його безпосередньою сусідкою, протягом тривалого часу існують неприязнені відносини через межовий спір. 23.10.2020 року біля 14.40 годин він вирішив вияснити з потерпілою відносини через те, що ОСОБА_6 без погодження з ним виклала на вулиці перед будинком бруківку. Він зайшов на подвір`я до потерпілої та під час виниклої між ними сварки, будучи сильно розлюченим, наніс потерпілій удар кулаком в область плеча, а потім сильно стиснув її руку. У вчиненому щиро покаявся, просив потерпілу вибачити його, обіцяв більше не порушувати закон. Просив призначити покарання у вигляді мінімального штрафу.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що між нею та обвинуваченим тривалий час існують неприязнені відносини через межовий спір, тому час від часу між ними виникають сварки. 23.10.2020 року після 14 години вона почула, що обвинувачений її голосно кличе вийти на вулицю, при цьому він викрикував образливі слова в її бік. На вулиці обвинувачений розпочав сварку через бруківку, яку вона виклала на тротуарі перед будинком, стверджуючи, що така йому заважає. Коли потерпіла не бажаючи сваритися направилася у своє подвір`я, обвинувачений її наздогнав, наніс один удар кулаком в область лівого плеча, після чого силою стиснув рукою її плече. Дану бійку припинила сусідка, яка відтягнула обвинуваченого. Внаслідок дій ОСОБА_7 їй заподіяно легкі тілесні ушкодження. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила. Призначення міри покарання залишила на розсуд суду.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши покази обвинуваченого та потерпілої, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Те, що обвинувачений винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, суд враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , по справі не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує особу винного, а саме: що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав і щиро покаявся, потерпіла до нього претензій не заявила, а також конкретні обставини справи в їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ст. 125 ч.1 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для призначення більш суворого виду покарання, з числа передбачених за вчинений злочин, не має.
Цивільний позов по справі потерпілою не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 94, 368-370, 374, 392, 394 ч.2 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у сумі 510 (п`ятсот десять) грн., що відповідає 30 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Потерпіла має право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1