ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/683/18
Провадження № 1-кс/210/2171/20

"05" листопада 2020 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді скарги: скаржник - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на про поновлення строків на оскарження постанови та скасування постонови інспектора СД Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №000145. Скаржник вважає постанову винесено передчасно, оскільки не було вчинено жодних слідчих дій для прийняття такого рішення. До проведення досудового розслідування кримінального провадження поставилися формально та безвідповідально. Тому просить слідчого суддю скасувати постанову від 18 липня 2020 року про закриття кримінального провадження №000145, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою позицію підтримав з мотивів викладених у скарзі, зазначає, що слідчим не було надіслано оскаржуваної постанови, слідство проведено не в повному обсязі.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог частини 3 статті 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та дізнавача, слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність дізнавача, слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши аргументи скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно з частиною 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Обов`язок доказування, а частиною 1 статті 92 КПК України покладається на слідчого, саме ж доказування, як визначено в частині 2 статті 91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа оскарження процесуального рішення слідчого, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстави його закриття.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходилось кримінальне провадження № 000145 від 20.01.2018 року за ознаками ч.1 ст. 185 КК України.
Проведення слідчих (розшукових) дій було доручено слідчому підрозділу, а в подальшому прокурором визначено проводити досудове розслідування у формі дізнання та внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до частини 1 статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Процесуальними джерелами доказів відповідно до частини 2 статті 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Згідно з частиною 1 статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. (ч. 1 ст. 86 КПК України).
При дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 000145 від 20.01.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, слідчий лише обмежився допитом потерпілого та декількох свідків. Також матеріали кримінального провадження містять клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємниці. Однак відсутнє підтвердження, що з вказаним клопотанням звертались до слідчого судді та в подальшому такий захід забезпечення кримінального провадження був реалізований. Жодних інших слідчих чи процесуальних дій по даному кримінальному провадженню, в тому числі тих про які вказав скаржник у скарзі, до часу ухвалення спірної постанови 18 липня 2020 року, слідчим/дізнавачем не проведено.
За статтею 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений, зокрема: доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалюючи оскаржувану постанову, дізнавачем не було вжито всіх необхідних заходів щодо збирання доказів, не були перевірені всі доводи, викладені заявником в заяві про вчинення злочину. Постанова про закриття кримінального провадження винесена одразу після передання матеріалів досудового розслідування.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Виходячи із загальних засад кримінального провадження будь яке рішення у кримінальному провадженні має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Постанова про закриття кримінального провадження, яка оскаржується, не відповідає зазначеним критеріям.
Згідно з частиною 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню не лише винуватість певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; а перш за все подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) а також вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У злочинах проти власності має бути встановлений спосіб вчинення злочину, та надана відповідна кваліфікація діянню, незалежно від того, що потерпілий вважає, що відбулася крадіжка, а не заволодіння майном шляхом обману чи зловживанням довірою. Лише після встановлення складу злочину здійснюється, відповідно, правова кваліфікація діяння.
У постанові, яка оскаржується потерпілим, зазначається про те, що відсутня ознака таємності викрадення чужого майна, в той час як потерпілий посилається на осіб, які шляхом введення його в оману заволоділи його грошовими коштами на суму понад 20000,00грн. , що свідчить про наявність ознак шахрайства.
В той же час, під час досудового розслідування не встановлено, яким чином кошти, належні потерпілому, вибули із законного володіння останнього; не встановлено, хто, де і в якій час здійснював зняття готівки з банківської карти, на яку вказує потерпілий у своїх допитах, та не досліджено обставаини вибуття банківських карт із володіння потерпілого.
Оскаржувана постанова містить посилання на закриття кримінального провадження за заявою потерпілого, хоча така заява потерпілим не подавалась, остання відсутня в матеріалах кримінального провадження.
Слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що доводи ОСОБА_3 щодо неповноти проведеного досудового розслідування, знайшли своє підтвердження, оскільки, дізнавачем не проведено повного дослідження всіх обставин справи в даному кримінальному провадженні, які є необхідними для встановлення істини у ньому, а саме: не провів очної ставки з особою на яку вказувала потерпіла; не проведено одночасного (перехресного) допиту учасників кримінального провадження з метою аналізу та безперервного порівняння (співставлення) показань для з`ясування причин розбіжностей у них та спрямування на перевірку отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Оскільки, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 000145 від 20.01.2018не надано належної правової оцінки обставинам, була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, із змісту вказаної постанови не вбачається з яких підстав слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 20 січня 2018 року підлягає скасуванню.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що в оскаржуваній постанові в резолютивній частині, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, інспектором дізнання зазначено інший номер кримінального провадження, який слід закрити, а саме №0001698 від 27 листопада 2018 року.
Щодо клопотання скаржника про поновлення строків слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Стаття 116 КПК передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки, а вимоги ст.117 КПК зобов`язують суд поновити за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.
В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що оскаржуваної постанови не отримував, у поліції йому лише надали втяг з ЄРДР, тому 28 жовтня 2020 року він звернувся зі скаргою до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу на постанову слідчого від 18 липня 2020 року про закриття кримінального провадження.
Враховуючи що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про підтвердження направлення копії постанови дізнавача про закриття кримінального провадження потерпілому ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає за можливе поновити процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови та скасування інспектору СД Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ,-

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову інспектора СД Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000145 внесене до ЄРДР 20 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ,-

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 20 січня 2018 року за № 0000145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України повернути до СД Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено - 09 листопада 2020 року об 13год.15хв. в залі № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу за адресою: м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24.

Слідчий суддя: ОСОБА_1