ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1209/20 Справа № 187/1109/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000474 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

за участю учасників провадження:
власника майна ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року у межах кримінального провадження № 0000474 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, накладено арешт на автомобіль марки ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, білого кольору, належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_6 , бензопилу марка «Stihl» М 5260 та колоди дерев породи «акація» довжиною до 1, 5 м, різного діаметру в кількості 61 одиниць, бензопилу марки «Stihl», шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що 15 серпня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

15 серпня 2020 року органом досудового розслідування виявлено автомобіль марки ГАЗ 330202, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, належний на праві власності ОСОБА_6 , в якому знаходилися колоди дерев породи «акація», довжиною 1 - 1, 5 м, різного діаметру в кількості 61 одиниць. Окрім того, неподалік автомобіля виявлено бензопилу марки «Stihl» М5260.

Постановою слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 15 серпня 2020 року автомобіль марки ГАЗ 330202, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, бензопилу марки «Stihl» М5260 та колоди дерев породи «акація» в кількості 61 одиниць, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, проаналізувавши встановлені досудовим розслідуванням обставини прийшов до висновку про обґрунтоване існування ризиків можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження виявленого та вилученого до Петриківського ВП автомобіля марки ГАЗ 330202, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, бензопили марки «Stihl» М5260 та колоди дерев породи «акація» в кількості 61 одиниця.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді суду першої інстанції скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 330202, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 ..

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на те, що клопотання про накладення арешту на майно, слідчим відділення поліції належним чином не вмотивовано, в тому числі не доведено, яким чином автомобіль, в якому знаходилися колоди дерев породи акація в кількості 61 одиниця та бензопила являються предметами злочинного діяння.

Крім того, на думку апелянта, розгляд клопотання про накладення арешту на майно в суді першої інстанції відбувся з порушенням вимог КПК України.

Також, в апеляційній скарзі зазначається, що застосованим заходом забезпечення кримінального провадження, обмежено право власності та розпорядження ОСОБА_6 на майно.

Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, оскільки її доводи є безпідставними.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали за клопотанням та кримінального провадження обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Як убачається з наявних матеріалів за клопотанням слідчого, погодженого прокурором, слідчим відділом Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровський області перебуває кримінальне провадження № 0000474, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В межах цього кримінального провадження прокурор звернувся до слідчого судді суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 330202, д.н.з. НОМЕР_1 , бензопилу марки «Stihl» М5260 та колоди дерев породи акація довжиною до 1, 5 м, різного діаметру в кількості 61 одиниця.

Оскаржуваною апелянтом ухвалою накладено арешт на майно, перелік якого зазначений у клопотання сторони обвинувачення.

Наявними матеріалами підтверджено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження 15 серпня 2020 року на території с. Шульгівка Дніпропетровської області в урочищі Довга балка виявлено автомобіль ГАЗ 330202, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходилися колоди дерев породи акація довжиною 1-1, 5 м, різного діаметру в кількості 61 одиниця, та неподалік виявлено бензопилу.

Постановою слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 15 серпня 2020 року вищевказане майно визнано речовим доказом.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що досліджені матеріали переконливо свідчать про те, що, зокрема автомобіль, вимога про скасування арешту з якого ставиться апелянтом у апеляційній скарзі, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, оскільки його було виявлено на місці події кримінального правопорушення, а тому він може бути використаний, як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та його було обґрунтовано визнано речовим доказом, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів у даному кримінальному провадженні.

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо визначеного способу обтяження майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. ч. 3, 4 ст. 173 КПК України).

В даному випадку заборона користування та розпорядження автомобілем є невиправданим обтяжливим способом, враховуючи що відчуження та розпорядження мають однакові наслідки.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів за клопотанням про арешт майна, власником автомобіля марки Газ, модель 330202, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні ОСОБА_6 зазначила апеляційному суду, що є суб`єктом підприємницької діяльності та автомобіль їй конче необхідно використовувати у своїй діяльності.

Наявними матеріалами кримінального провадження підтверджено, що даний автомобіль оглянуто на місці події про що протокол огляду та визнано речовим доказом в межах кримінального провадження.

При цьому, в даному кримінальному провадженні проведено судову експертизу та встановлено збитки, спричинені внаслідок незаконної порубки лісу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя визначив спосіб накладення арешту, зокрема на транспортний засіб без урахування вищенаведених вимог кримінального процесуального закону та встановлених обставин, у зв`язку з чим, ухвала підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися автомобілем, визначеним у клопотанні слідчим, апеляційний суд виходить з обставин провадження, а також, необхідності втручання в права та інтереси власників майна, зокрема ОСОБА_6 ..

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що застосування найменш обтяжливого способу арешту автомобіля шляхом заборони його відчуження, спрямоване на його збереження як речового доказу і таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, у зв`язку з чим відповідні доводи ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000474 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000474 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на бензопилу марки «Stihl» М 5260 та колоди дерев породи «акація» довжиною до 1, 5 м, різного діаметру в кількості 61 одн., бензопилу марки «Stihl», шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином цим майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Накласти арешт на автомобіль марки Газ, модель 330202, д.н.з. НОМЕР_1 ,, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, білого кольору, належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_6 , шляхом заборони будь-кому відчужувати зазначений автомобіль до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

____________ _________ ___ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4