Номер провадження:1-кс/521/5286/20
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
26 листопада 2020 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 0000033 від 15.04.2020 року, за ч. 1 ст. 203-2 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 ; інші учасники: власник майна ОСОБА_4 ; представник власник майна адвокат ОСОБА_5
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання про скасування арешту майна, а саме з майна на яке накладений арешт ухвалою слідчого судді від 22.10.2020 року: комп`ютерної техніки, документів, мобільних телефонів, флеш носіїв та майна що має електронне походження у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000033 від 15.04.2020 року, за ч. 1 ст. 203-2 КК.

Клопотання розглядалось за ініціативою власника майна ОСОБА_4 та його представника-адвоката ОСОБА_5 .

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
В провадженні Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000033 від 15.04.2020 року, за ч. 1 ст. 203-2 КК.

22.10.2020 року слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси було постановлено ухвалу про частковий арешт майна, яке було виявлено та вилучено при проведені обшуків 19.10.2020 року та 20.10.2020 року за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; у транспортному засобі марки «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: комп`ютерна техніка, документи, мобільні телефони, флеш носії та майно що має електронне походження із забороною розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Адвокат вважає, що заборона розпоряджатись та користуватись майном на яке накладено арешт є незаконною. Правових підстав для арешту майна не було, слідчим не доведено, що вказане майно має відношення до злочину. Відсутні належні та допустимі докази, що існує ризик приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення арештованого майна.

Враховуючи викладені обставини, адвокат та власник майна просять скасувати арешт майна, скасувавши заборону розпоряджатись та користуватись майном, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді від 22.10.2020 року. Зобов`язати слідчого повернути власнику майна-ФОП ОСОБА_4 арештоване майно.
3.Позиції сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки обставини встановлені під час досудового розслідування свідчать про необхідність залишення без змін такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Майно, на яке накладено арешт є речовими доказами у провадженні, з ним проводять експертні дослідження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 та власник майна просили задовольнити клопотання, скасувавши арешт майна і повернути власнику майна арештоване майно.
4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, власника майна та його представника, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна /ч. 1 ст. 170 КПК/.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження /ч. 2 ст. 170 КПК /.

Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, серед іншого, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

В судовому засіданні встановлено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК. Вилучені предмети і речі є очевидно речовими доказами, оскільки за їх допомогою слідчий буде встановлювати та доказувати обставини, які підлягають такому доказуванню відповідно до ст. 91 КПК. Так, є обґрунтовані підстави вважати, що комп`ютерна техніка, документи, мобільні телефони та флеш носії очевидно за своєю природою можуть бути доказами обставин правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК.

Окрім того, власником майна та її представником не надано до суду жодного документа, що підтверджує право власності на арештоване майно.

В теперішній час, слідчим проводяться слідчі та процесуальні дії, в тому числі з арештованим майном, направлені на розкриття злочину, встановлення осіб причетних до злочину, збирання доказів на підтвердження обставин які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно, слідчий вважає, що майно на яке накладено арешт є речовими доказами за допомогою яких буде доводитись вина осіб причетних у скоєнні правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що скасування арешту майна, станом на день вирішення клопотання, є передчасною процесуальною дією, яка може призвести до неможливості збереження його як речового доказу, тобто будь-які дії з вказаним майном (в тому числі щодо його відчуження), очевидно негативно позначяться на доказуванні обставин кримінального правопорушення і встановленні обставин які підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні.
У будь-якому випадку, з`ясування всіх обставин по кримінальному провадженню, в тому числі усунення протиріч, можливо лише під час досудового розслідування та після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Слідчий суддя вважає, що розумність та співрозмірність обмеження права власності (відчуження, розпорядження та/або користування) свідчить про необхідність залишення арешту майна, як тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 132, 170, 174 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.
У задоволені клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, яке було виявлено та вилучено під час обшуків 19.10.2020 року за адресами АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_8 ; Старосінна площа, 1А, корп. 16; АДРЕСА_7 і в транспортному засобі - «Toyota Yaris» д.н. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000033 від 15.04.2020 року, за ч. 1 ст. 203-2 КК відмовити.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Ухвала слідчого судді набирає законної з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1