ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000421 від 03.09.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

- 16.07.2010 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці; звільнився по відбуттю строку покарання 04.06.2013 року;

- 12.11.2013 р. Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст. 395 КК України до арешту строком на 3 місяці;

- 20.12.2013 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309, ст. 69, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна; звільнився по відбуттю строку покарання 01.11.2016 року;

- 28.07.2017 р. Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187, ст. 70 КК України до позбавлення волі стоком на 3 роки; звільнився

ЄУНСС: №718/1988/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
НП: ж№11-кп/822/41/21 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України
по відбуттю строку покарання 19.12.2019 року;

- 16.11.2020 р. Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст. 395 КК України до позбавлення волі строком на 2 місяці; даних про відбуття покарання немає;

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.

На вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2020 року обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

-ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного Вижницьким районним судом Чернівецької області від 06.11.2020 року більш суворим покаранням призначеним даним вироком, визначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховано з моменту його взяття під варту, а саме з 18.09.2020 року (а.с. 92-95).

Речовий доказ по справі, а саме мобільний телефон марки «Samsung J7 Neo Black» IMEI НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_9 , слід вважати повернутим власнику.

Доводи апеляційної скарги учасника провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 , у своїй апеляційній скарзі з вироком районного суду не згідний та вважає його надто суворим в частині призначеного покарання.

Вважає, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не в повній мірі враховано визнання ним своєї вини, щире каяття, а також те, що він є сиротою і в нього не було намірів вчиняти крадіжку, він йшов шукати роботу. Також звертає увагу на те, що потерпілий претензій до нього немає й просив його суворо не карати. Вказує, що він перехворів туберкульозом і знаходиться наразі в зоні ризику через коронавірус.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_6 , будучи раніше не одноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_10 02.09.2020 року приблизно о 18:00 год. переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на АДРЕСА_2 , в якому тимчасового проживає ОСОБА_9 , де переконавшись в тому, що його ніхто не бачить, діючи умисно, протиправно шляхом вільного доступу через незачинені двері проник до житлового будинку, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung J7 Neo Black» IMEI НОМЕР_1 , який був підключений до зарядного пристрою та знаходився на холодильнику.

Після чого, ОСОБА_6 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, тим самим завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 4799 гривень, що підтверджується товарним чеком №.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Позиції учасників апеляційного провадження в судових дебатах.

Обвинувачений ОСОБА_6 , підтримав свою апеляційну скаргу, наполягав на її задоволенні з підстав наведених в ній та просив призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги підзахисного та просив апеляцію задовольнити.

Прокурор в суді апеляційної інстанції заперечував щодо апеляційних вимог обвинуваченого, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких апеляційний суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , міркування з приводу доводів наведених в скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши аргументи апеляційних вимог, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що воно обране судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, при цьому, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом враховано рецидив злочинів.

Також судом взято до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, проте знаходиться на обліку в лікаря нарколога, думку потерпілого ОСОБА_9 , який вказав про відсутність претензій до ОСОБА_6 , а щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Крім того, судом першої інстанції взято до уваги і те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та з урахуванням встановленого прийшов до вірного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства й призначив покарання у вигляді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про можливість пом`якшення призначеного йому покарання на підставі ст. 69 КК України є необґрунтованими.

Виходячи зі змісту ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.

Колегія суддів звертає увагу на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вартість майна, яким заволодів обвинувачений, дані про його особу, а також наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів, т.я. ОСОБА_6 неодноразово судимий за корисливі злочини, що в своїй сукупності також не дає підстав для застосування вимог ст. 69 КК України.

На думку колегії суддів, зазначене вище й слугувало підставою для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, що в свою чергу є мінімальним, а ніж встановлено в санкції ч.3 ст. 185 КК України, але є явно недостатніми для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, як про це апелює обвинувачений ОСОБА_6 ..

Наведені в апеляційній скарзі обставини були повністю враховані судом при призначені покарання за вказаний злочин, при цьому достатніх та переконливих доводів того, що такі істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину апелянтом не наведено.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначені в апеляційній скарзі обставини, які на думку обвинуваченого, є такими що пом`якшують покарання, є нічим іншим як даними, які характеризують особу обвинуваченого, і були повністю враховані судом при призначенні покарання. Вказані обставини, на думку колегії суддів, не можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання, й повторно враховані судом апеляційної інстанції.

Твердження обвинуваченого щодо його стану здоров`я та перебування в зоні ризику у зв`язку з Covid-19, не заслуговують на увагу суду, оскільки є непереконливими та жодним документом не підтверджені в суді апеляційної інстанції.

Що стосується доводів обвинуваченого в частині неповного врахування районним судом при призначені покарання думки потерпілого, то колегія суддів вважає такі твердження також безпідставними, оскільки потерпілий міру покарання залишив на розсуд суд, і не просив суворо не карати, як про те пише апелянт в скарзі.

За таких підстав, у даному випадку, призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України, за яким його було засуджено районним судом, навіть з урахуванням даних про його особу, є неможливим.

Колегія суддів вважає, що районний суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, дотримався принципів достатності, розумності, справедливості та доцільності, врахував всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни вироку районного суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3