КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

29 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, та на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», судовий розгляд не призначений, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт з відповідними додатками у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,підлягає поверненню прокурору для внесення до суду з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2020 про повернення обвинувального акту прокурору та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України.

Зокрема, як зазначає апелянт, в мотивувальній частині ухвали про повернення обвинувального акта, суд зазначив, що обвинувачена не з`являється в суд, проте, в матеріалах провадження відсутні підтвердження про виклик обвинуваченої та потерпілого в судове засідання у передбаченому законом порядку на 31.07.2020, відповідно до вимог ст.ст. 134, 135 КПК України.

Крім того, як вважає апелянт, судом також не було дотримано вимог ст. 323 КПК України, що перешкодило суду прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Також, як вказує апелянт, судом ніяким чином не вирішено питання про розшук обвинуваченої, оголошений судом, який доручено виконувати працівникам поліції.

Натомість, всупереч вимогам КПК України, судом прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності останнього вимогам ст. 291 КПК України, хоча, на думку апелянта, він повністю відповідає вимогам, передбаченим вказаною вище нормою закону, у зв`язку з чим, підстави для його повернення прокурору відсутні.

Звертає увагу прокурор і на те, що судом, в порушення вимог ст. 314 КПК України, проведено підготовче судове засідання та прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору без обвинуваченої та потерпілого, належним чином повідомлених про дату та час судового засідання, що є підставою для скасування ухвали суду відповідно до п. 3, п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Як вважає апелянт, відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України, суд першої інстанції не мав права повертати обвинувальний акт прокурору у зв`язку з тим, що обвинувачений після направлення обвинувального акту до суду зник і місце його перебування не відоме.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, у відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, у підготовчому судовому засіданні, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0018339 від 03.12.2015 року за обвинуваченням неповнолітньої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні надійшов для розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва 02 лютого 2016 року, задовго до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, який вступив у дію з 01 липня 2020 року.
05 квітня 2016 року, Дніпровським районним судом м. Києва, за результатами підготовчого судового засідання, було прийнято рішення про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням неповнолітньої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, для усунення виявлених судом недоліків, які полягали в тому, що в обвинувальному акті були відсутні достовірні дані про місце проживання та знаходження неповнолітньої обвинуваченої, а прокурором явка останньої на підготовче засідання забезпечена не була.
Згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2016 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року про повернення обвинувального акта прокурору було скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
18 жовтня 2016 року, на стадії підготовчого провадження, Дніпровським районним судом м. Києва, за клопотанням прокурора, відповідно до вимог ст. 335 КПК України, було прийнято рішення про зупинення судового провадження щодо неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 та оголошення останньої у розшук.
Цією ж ухвалою суд надав дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Незважаючи на вказані обставини, а також вимоги ст. 335 КПК України про те, що у разі ухилення обвинуваченого від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку, Дніпровський районний суд м. Києва, не маючи жодних даних про розшук обвинуваченої ОСОБА_6 та відповідних правових підстав для відновлення судового провадження, 21 липня 2020 року виносить ухвалу відновлення та призначення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 год. 31 липня 2020 року.
При цьому, всупереч вимогам ч. 2 ст. 314 КПК України про те, що підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, а також про те, що головуючий повинен з`ясувати думку всіх учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд першої інстанції, за відсутності учасників судового провадження, крім прокурора, який наполягав на відкладенні судового засідання у зв`язку з неявкою інших учасників, 31 липня 2020 року прийняв рішення про повернення обвинувального акта прокурору, не вказавши в резолютивній частині своєї ухвали правових підстав для прийняття свого рішення.
Що ж стосується посилання суду в мотивувальній частині ухвали на те, що, відповідно до підпункту 5 п. 4, а не п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, то воно, в даному конкретному випадку, не може бути визнане обґрунтованим та служити законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору, з огляду на наступне.

По-перше, суд першої інстанції не мав правових підстав для відновлення судового провадження, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 , на момент прийняття відповідних судових рішень, як ухвали від 21, так і ухвали від 31липня 2020 року, перебувала і продовжує перебувати у розшуку.
До того ж, ст. 282 КПК України, на яку суд першої інстанції послався у свої ухвалі від 21 липня 2020 року, передбачає відновлення досудового розслідування, а не судового провадження, яке здійснюється судом після отримання обвинувального акта.
По-друге, судове засідання від 31 липня 2020 року, за результатами якого суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акта прокурору, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які наведені вище, а тому це рішення не може бути визнане законним та обґрунтованим.
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0018339 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 необхідно скасувати та призначити, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року про зупинення судового провадження у зв`язку з розшуком обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року, відповідно до якої обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 755/2123/16-к

Номер провадження: 11-кп/824/3150/2020

Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1