Справа № 178/1817/20
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2020 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2020 року за №0000094 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Червоноіванівка Криничанського району Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, освіта базова загальна середня, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, українця, громадянина України, раніше не судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 06 жовтня 2020 року в період часу з 11 год. по 14 год. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), прийшла в гості до ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначений період часу ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, через незачинені двері проникла до приміщення будинку, виявила, що ОСОБА_4 , відпочиває та не бачить того, що до неї хтось зайшов . Після чого, ОСОБА_3 побачила у спальній кімнаті мобільний телефон марки «TP-LINK NEFFOS C 9S BLUE», який стояв на зарядці, та у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що її дії залишаються непоміченими для оточуючих, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку мобільного телефону марки «TP-LINK NEFFOS C 9S BLUE» із зарядним пристроєм до нього, вартість яких становить1774,10 грн., спричинивши ОСОБА_4 , майновий збиток на загальну суму 1774,10 грн. З викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій майновий збиток на вказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 10 грудня 2020 року.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Також до обвинувального акту було додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до якої останній роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, її згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без виклику до зали судового засідання.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 185 КК України у виді громадських робіт на строк 90 годин, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).
При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Відповідно до частини 2 ст. 5 КК України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 90 годин.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «TP-LINK NEFFOS C 9S BLUE» та зарядний пристрій повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1