Провадження № 11-кп/811/708/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі судових засідань в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 травня 2020 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою,

за участю: прокурора ОСОБА_8
захисника - адвоката ОСОБА_7

встановила:

На розгляді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000089 від 15 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28, ст. 198, ст. 257, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 травня 2020 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 24 липня 2020 року включно.
Суд мотивував своє рішення тим, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, виключають можливість перешкоджати інтересам правосуддя, ухилення від суду, а тому суд не знайшов підстав для зміни відносно обвинуваченого запобіжного заходу на інші більш м`які.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2019 року і прийняти нову, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити. Вважає, що вказана ухвала Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 травня 2020 року є незаконною та необґрунтованою та такою, що прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Свої доводи мотивує тим, що обвинуваченому неодноразово продовжувався запобіжний захід, у зв`язку з чим попередня ухвала автоматично втрачала свою силу, оскільки кожна наступна ухвала була постановлена з порушенням встановленого ст. 197 КПК України строку.
Зазначає, що клопотання про продовження запобіжного заходу подано після спливу дії попередньої ухвали, тобто з порушенням вимог ч. 1 ст. 199 КПК України, що фактично виключає можливість задоволення такого клопотання. Також вказує на те, що прокурору слід було звертатись з клопотанням про обрання запобіжного заходу, а суду - звільнити обвинуваченого, оскільки він три дні утримувався від вартою без належної правової підстави.
Апелянт посилається на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_7 , який просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, думку прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення корисливих та насильницьких злочинів, на даний час обвинувачується у вчиненні злочинів, які згідно ст. 12 КК України належать до тяжких та особливо тяжких, що свідчить про його стійку протиправну поведінку.
Також місцевим судом враховано, що обставини, зазначені при обранні та, відповідно, продовжені запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 існують і по даний час.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, що продовжують існувати ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого на даний час неможливо.
Тому, з метою унеможливити уникнення обвинуваченим суду, впливу обвинуваченого на свідків, які ще не допитані судом та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обраного обвинуваченим у виді тримання під вартою, суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 24 липня 2020 року.
Доводи сторони захисту про недотримання прокурором вимог ст.199 КПК України та звернення із клопотанням про продовження строку тримання під вартою поза межами встановленого законом строку, на думку колегії суддів є безпідставними.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, строк дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчувався 05 грудня 2019 року. До закінчення цього строку прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Оскільки кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 знаходилось у стадії судового розгляду Калуським міським судом Івано-Франківської області, тому розгляд питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою проводився в порядку ст.331 КПК України, за змістом якої суд зобов`язаний розглянути таке питання незалежно від наявності клопотання сторони обвинувачення, до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано характер та тяжкість діянь, які інкримінуються обвинуваченому, його соціальні зв`язки та всі інші обставини, з якими закон пов`язує вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).
Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 виправдовується наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, що повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі Харченко проти України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду, по справі не встановлено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав до її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4