МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
30 червня 2020 року Справа №370/2737/15-к

Провадження № 1-кс/370/335/20

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000408 від 16.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області із клопотанням про обрання до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинове Нев`янського району Свердловської області Російської Федерації, росіянин, громадянина Росії, не працюючого, раніше судимого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим 12.03.2008 року Бородянським районним судом Київської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки. Крім того, 25.09.2008 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 09 серпня 2008 року близько 22 години 00 хвилин, водій ОСОБА_5 з порушенням вимог п.2.1 (а,б) Правил дорожнього руху України: «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право ування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до відчення; б) реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі відсутності в нспортному засобі його власника, крім того, - свідоцтво про право спільної власності на транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон», без посвідчення на право ування транспортним засобом відповідної категорії, без свідоцтва про реєстрацію нспортного засобу та власника, керував технічно справним автомобілем марки змобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6

Рухаючись з порушенням вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України: "У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год." із швидкістю100 км/год. по вул. Фрунзе в смт. Макарів, Макарівського району, Київської області по проїзній частині, що має по одній смузі для руху транспортних засобів в кожному напрямку загальною шириною 12,7 м, у напрямку перехрестя з вул. Б.Хмельницького, навпроти магазину ПП «Робенко» ОСОБА_7 з порушенням вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими», 5 Правил дорожнього руху України: « Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху нших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати та/ або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3. (б) Правил ожнього руху України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну», п. 12.1 правил дорожнього руху України: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та п. 13.1 Правил дорожнього руху України: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, допустив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «ИЖ-21251-010» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв біля правого, відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . краю проїзної частини дороги із увімкненими габаритними вогнями.

В результаті ДТП водій автомобіля «ИЖ-21251-010» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_8 , 1960 р.н., отримав тяжке тілесне ушкодження.

Згідно заключення судово - медичної експертизи № 78/Д від 18.09.2009 року: на снові медичних документів ОСОБА_8 лікувався з приводу закритої черепно-мозкової травми у вигляді вдавленого перелому склепіння черепа в ділянці сполучення лобної, тім`яної і потиличної кісток, забою головного мозку, остеохондрозу шийного відділу хребта, забійної рана голови, які ускладнились посттравматичною енцефалопатією з вести було- координаційними порушеннями з вираженим невростеничним синдромом. Згідно консультативного заключення рентгенолога КОБСМЄ у ОСОБА_9 мав місце вдавлений перелом в ділянці лобно-тім`яного з`єднання кісток склепіння черепа з права. Переломи кісток склепіння черепа відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознаками, як небезпечні для життя. Ушкодження спричинені тупим предметом і могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді. Давність заподіяння ушкоджень може відповідати вказаному терміну. Згідно карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 при госпіталізації 09.08.2008р. в 23 год. 40 хв. був тверезий.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з настанням наслідків.

Невідповідність дій водія ОСОБА_5 п.п. 1.3., 1.5., 2.1.(а.б), 2.3.(6), 12.1., 12.4., 13.1. Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Після проведення всіх необхідних та можливих слідчих дій 24.09.2009 року ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення по даній кримінальній справі у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а 28.09.2009 року у порядку ст.225 КПК України дана справа з обвинувальним висновком направлена до прокуратури Київської області.

Таким чином, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні за №0000408 підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Калинове Нев`янського району Свердловської області Російської Федерації, росіянин, громадянин Росії, не працюючий, раніше судимий, що зазначено вище, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , такий, що немає державних нагород.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, а саме ДТП в смт. Макарів по вул. Фрунзе, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показами свідків, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком експерта №78 Д від 18.09.2009 року, висновком експерта №879А від 08.09.2009 року, протокол виїмки та огляду речового доказу від 24.09.2009 року, підозрюваного ОСОБА_5 , який підтвердив показання потерпілих та свідків.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, де передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років, що є тяжким злочином за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, тобто на строк більше 3 років.

08.12.2009 року Ірпінським міським судом Київської області винесено вирок про засудження ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.09.2008 року за ч.1 ст.121 КК України в розмірі 2 роки позбавлення волі та остаточно визначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Однак, 17.03.2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області винесла ухвалу про скасування вироку Ірпінського міського суду Київської області від 08.12.2009 року щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України, а кримінальну справу повернути на додаткове розслідування.

16.04.2010 року винесено постанову про оголошення розшуку ОСОБА_5 та зупинення досудового слідства.

16.07.2014 року даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408.

16.07.2014 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

16.07.2014 року Макарівським районним судом Київської області винесено ухвалу про задоволення клопотання слідчого та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яка закінчила свою дію 13 вересня 2014 року.

14.01.2020 року Макарівським районним судом Київської області винесено ухвалу про задоволення клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка є чинною протягом шести місяців з дати постановлення.

Однак, на даний час підозрюваного не розшукано. Досудове слідство у вказаному проваджені триває, проводяться всі необхідні слідчі дії з метою повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин і вжитими розшуковими заходами встановити місцезнаходження його не вдалося, за місцем проживання в смт.Макарів Київської області, він не проживає.

Згідно листа №1800/109/1007/08-2020 від 28.02.2020 року, встановлено, що в ході розшукових заходів встановлено, що в розшукуваного ОСОБА_5 є мати ОСОБА_14 , 1944 року народження, яка проживає в РФ АДРЕСА_1 . За оперативною інформацією ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності покинув територію України, а саме виїхав до Російської Федерації, що підтверджується допитом свідка співмешканки розшукованого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи викладене, можна припустити, що ОСОБА_5 , дійсно перебуває за межами території України, оскільки на протязі останніх чотирьох років, будь яка інформація відносно останнього в наявних системах та обліках відсутня. Отримати інформацію каналами Інтерполу, щодо перебування розшукуваного на території окремих іноземних держав, як приклад Російська Федерація, не можливо без публікації Червоного повідомлення (з метою арешту з подальшою екстрадицією) в банках даних Генерального секретаріату Інтерполу.

22.06.2020 року слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив застосувати ч. 6 ст. 193 КПК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора слідчий суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_5 , буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризику, який зазначений у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

При вирішення питання щодо визначення запобіжного підозрюваному, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особливу тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого він підозрюється.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора,

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_4 , - задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинове Нев`янського району Свердловської області Російської Федерації, росіянин, громадянина Росії, не працюючого, раніше судимого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного обраного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1