Провадження № 1-кп/344/838/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки генгешлик Хакикат, Йиланлийського етрапа, Дашогузського велаята, жительки АДРЕСА_1 , туркменки, громадянки Туркменістану, із середньою освітою, одруженої, працюючої в «Еко маркеті», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 02.06.2020 приблизно о 11 год. 40 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по вул.Г.Мазепи у напрямку перехрестя вул.Г.Мазепи Дорошенка у м.Івано-Франківську.

В той час нерегульованим пішохідним переходом, який розташований неподалік будинку №168А, по вул.Гетьмана Мазепи та позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху України проїзну частину дороги перетинав пішохід ОСОБА_5 , у напрямку зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля марки «Volkswagen Golf».

У відповідності до вимог п.4.16 а) Правил дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_5 під час переходу проїзної частини позначеної нерегульованим пішохідним переходом, мав перевагу у русі.

Водій ОСОБА_4 , рухаючись по вул.Г.Мазепи в м.Івано-Франківську та маючи технічну можливість завчасно виявити пішохода, проявила неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надала перевагу у русі пішоходу, внаслідок чого вчинила наїзд на ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину нерегульованим пішохідним переходом.

При цьому водій ОСОБА_4 , порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п.2.3. б) який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

п.4.16. а) в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

п.12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3., який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди;

п.18.1., де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву таранно-малогомілкової зв`язки правого гомілково-ступневого суглобу, часткового розриву ахілового сухожилля справа, які відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №355/61-Д від 05.08.2020 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент спричинення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим, оскільки вона вперше вчинила нетяжкий злочин з необережності, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, помирилась із потерпілим ОСОБА_5 , добровільно відшкодувала усі завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що завдану шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченої він не має, із обвинуваченою він примирився, також просив задоволити дане клопотання, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим та відповідним закриттям кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дане клопотання не суперечить вимогам закону, а тому підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, згідно п.2 ч.3 ст.314 у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини 1 або частини 2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.284 та ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України (в редакції, що діяла до 01.07.2020 року) особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, визнає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України доведена повністю, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченою своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України є вірною оскільки вона вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, злочин, у вчиненні якого вона обвинувачується, відповідно до ст.12 КК України (в редакції, що діяла до 01.07.2020 року) відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчинений із необережності, свою вину у вчиненому обвинувачена визнала повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала заподіяні збитки та примирилася із потерпілим, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, одружена, працює.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягається вперше, обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, примирилася із потерпілим ОСОБА_5 , повністю відшкодувала заподіяну йому шкоду, суд вважає, що обвинувачена може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід покласти на обвинувачену.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винної з потерпілим, кримінальне провадження щодо неї закрити.

Речовий доказ автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю власнику ОСОБА_4 .

Арешт накладений на автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 червня 2020 року скасувати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 26 листопада 2020 року.

Суддя ОСОБА_1