Справа № 638/5720/20
Провадження № 1-кп/638/487/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001246 від 26.03.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зугдіді, республіки Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого з 2012 року, на утриманні нікого не має, працюючого за трудовою угодою водієм, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2020 року приблизно о 15:15 год., ОСОБА_5 перебував поблизу торгівельного дому « ОСОБА_6 », який розташований за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 62/1, де побачив як на паркувальний майданчик поблизу вказаного торгівельного дому під`їхав автомобіль марки «Шевроле Лачетті», номерний знак НОМЕР_1 , під керунням ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке знаходилося у вказаному автомобілі. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 дочекавшись коли власник вказаного транспортного засобу зачинить його на сигналізацію та піде, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь приготовленого пристрою для відімкнення сигналізації, відімкнув її, потрапив всередину автомобіля, де вчинив крадіжку належних потерпілому грошових коштів в сумі 500 грн. В подальшому ОСОБА_5 виконавши усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив зазначені обставини справи, вказавши, що за вказаних обставин викрав грошові кошти з автомобіля потерпілого, після чого був затриманий працівниками поліції. Зазначив, що вчинив інкримінований злочин через скрутне матеріальне становище.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши зібрані у справі докази, як з точки зору допустимості так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України - як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у сховище.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненому.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке віднесено кримінальним законом до категорії тяжких злочинів, особу ОСОБА_5 , який в силу ст.89 КК України не судимий, одружений, нікого на утриманні не має, працює за трудовою угодою водієм, має постійне місця проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, поведінку після вчинення злочину, ставлення його до вчиненого та відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, суд призначає покарання в межах інкримінованої санкції із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання

у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий