Справа № 274/1949/20
Провадження № 1-кс/0274/998/20

У Х В А Л А
24.07.2020 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч, Житомирської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 21.04.2016 р. Овруцьким районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

В с т а н о в и в:
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту у місця позбавлення волі, вчиненого групою осіб, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.
Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Також орган досудового розслідування в клопотанні посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, враховуючи дані щодо особи ОСОБА_4 , який раніше судимий, ніде не працює, тому може переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи перешкоджати кримінальному провадженою іншим чином та забезпечення можливості виконання судових рішень, зможе вчиняти інші злочини.
Крім того, підозрюваному ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, на яких він зможе впливати з метою зміни їх показів, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за вчинені злочини, що свідчить про існування ризику передбаченого п.п.3 ч.1 ст.177 КПК України: незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних.
Тому обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначених ризиків.
23.07.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав зазначених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав, щодо задоволення клопотання слідчого заперечив, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має на утриманні малолітню дитину та його співмешканка на даний час вагітна другою дитиною. Зазначив, що з місць позбавлення волі він звільнився 10 квітня 2020 року, офіційно ніде не працює, має тимчасові підробітки .
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
23.07.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України
Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_4 будучи раніше судимим за тяжкі корисливі злочини, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і вчинив новий тяжкий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Так, органами досудового розслідування встановлено, що у невстановлений слідством день та час у ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на здійснення незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконного збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено метадону, та обіг яких заборонено - канабісу у місця позбавлення волі, на територію ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» де раніше ОСОБА_4 відбував покарання у вигляді позбавлення волі.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , 25.05.2020 у невстановлений час, перебуваючи в ДУ «Райківська виправна колонія (№73)», діючи в межах спільного з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами злочинного умислу, за допомогою мобільного телефону, який перебував у його володінні, зателефонував ОСОБА_7 , та запропонував здійснити незаконне придбання, зберігання, перевезення та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон та особливо небезпечного наркотичного засобу обіг яких заборонено - канабіс, за грошові кошти, які йому попередньо було перераховано на банківську картку.
Після чого, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_4 та запропонував йому здійснити незаконний збут наркотичного засобу у місця позбавлення волі шляхом перекиду через паркан ДУ «Райківська виправна колонія (№73)», на що останній погодився. У подальшому за допомогою телефонної розмови ОСОБА_6 почав керувати діями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а саме почергово надавати усні вказівки останнім, тобто здійснювали контроль за їх діями.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту у місця позбавлення волі, вичненого групою осію, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме:
- протокол проведення негласної слідчої розшукової дії - візуальне спостереження за особою;
- протокол негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації із транспортних телекомунікаційних мереж;
- протокол огляду від 02.06.2020 року;
- протокол огляду від 12.06.2020 року;
- висновком експертизи матеріалів речовин та виробів ;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом неявки на виклики слідчого та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалися слідчий у клопотанні і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та враховуючи те, що він неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за які не знята і не погашена, будучи звільненим з місць позбавлення волі 10.04.2020 року, вчинив новий тяжкий злочин, тому зазначене свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень та існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 постійного місця проживання не має, проживає без реєстрації у співмешканки, не працює, постійного джерела доходів не має, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявки на виклики до слідчого, а також до суду.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваному ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, на яких він зможе впливати з метою зміни їх показів, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України: незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних.
Викладене свідчить про наявність ризиків, зазначених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м"який запобіжний захід щодо ОСОБА_4 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий та прокурор.
Тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського ВП, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними; докласти зусиль до пошуку роботи.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч, Житомирської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, - 60 днів.
Строк тримання під вартою обраховувати з моменту взяття під варту ОСОБА_4 - з 17 години 50 хвилин 24 липня 2020 року по 17 годину 50 хвилин 21 вересня 2020 року.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 уразі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського ВП, прокурора та в суд; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, докласти зусиль до пошуку роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21 вересня 2020 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Житомирського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України (Житомирської УВП №8).
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної даною ухвалою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1