ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 484/1065/19
Номер провадження : 11-кп/819/996/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.263 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року вересня місяця 15 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження № 0003238, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України,
в с т а н о в и в:
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2020 року ОСОБА_8 , , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Демківка, Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований по АДРЕСА_2 , раніше судимого:07.04.2005 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;25.12.2009 Гайсинським районним судом вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі;22.03.2012 Ільїнським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі;29.05.2013 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років та 6 місяців позбавлення волі;23.09.2013 Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;17.01.2014 Погребищенським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;09.02.2014 Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 345 КК України до 3 років позбавлення волі, визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі строком 2 (два) роки; за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За вироком суду, 29 грудня 2018 року близько 03 години 50 хвилин ОСОБА_8 проходив повз магазин «Живчик», який розташований по АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_9 .
В цей же час у ОСОБА_8 виник корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Підійшовши ближче до приміщення зазначеного магазину, ОСОБА_8 розбив скло у вікні, маючи намір в подальшому проникнути до середини. Проте в цей час побачив, що в приміщенні магазину перебуває ОСОБА_10 , донька ОСОБА_9 . Розуміючи, що його дії носять відкритий характер та зрозумілі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 продовжив свою злочинну діяльність, направлену на викрадення чужого майна.
Схопивши з землі камінь, ОСОБА_8 кинув ним у вікно, тим самим ще більше пошкодивши скло та злякавши своїми діями ОСОБА_10 . Далі, погрожуючи ОСОБА_10 застосуванням насильства, ОСОБА_8 почав вимагати у останньої грошові кошти з каси магазину. Будучи наляканою діями ОСОБА_8 , ОСОБА_10 передала останньому грошові кошти у сумі 3000 грн. Виконуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що його дії носять відкритий характер, ОСОБА_8 відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 3000грн., тим самим спричинивши ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.
Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Крім цього, 29 грудня 2018 року близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_8 , проходячи повз домоволодіння ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_4 , вирішив повторно вчинити злочин та викрасти чуже майно. Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкод, ОСОБА_8 через незачинену хвіртку зайшов до подвір`я. На території двору він знайшов викрутку, за допомогою якої пошкодив замок на вхідних дверях та проник до середини житлового будинку. Перебуваючи в середині житлового будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 таємно викрав майно ОСОБА_11 , а саме: бувший у використанні ноутбук марки «НР 250G3» вартістю 4466,67 гривень, бувший у використанні телевізор марки «Samsung» моделі UE32F4000AW вартістю 4700 гривень, бувший у використанні мобільний телефон марки Nokia 5130 вартістю 250 гривень.
Всього на суму 9416,67 гривень.
Після цього ОСОБА_8 з місця події зник, та викраденим розпорядився на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 9416,67 гривень.
Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Також, 30 грудня 2018 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_8 , проходячи повз домоволодіння ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_5 , та вирішив повторно вчинити кримінальне правопорушення, а саме таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 через незачинену хвіртку пройшов на територію домоволодіння.
Обійшовши будинок з тильної сторони, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, ОСОБА_8 розбив скло у вікні однієї з кімнат будинку та через утворений отвір проник до середини. Перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно викрав наступне майно ОСОБА_12 а саме:
- бувший у використанні ноутбук марки «НР 15-bs570our» вартістю 5800 гривень;
- сумку до ноутбука вартістю 299,67 гривень;
- годинник марки «MOWDD» вартістю 86 гривень 10 копійок.
Вього на суму 6185,77 гривень
Після цього ОСОБА_8 з місця події зник, та викраденим розпорядився на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 6185,77 гривень.
Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Продовжуючи свої злочинні дії, 31 грудня 2018 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_8 вирішив повторно вчинити кримінальне правопорушення. Відтак, проходячи по вул. Одеській м. Первомайська, ОСОБА_8 побачив як з домоволодіння АДРЕСА_6 , котре належить ОСОБА_13 вийшли люди. Розуміючи, що в даному будинку нікого немає, ОСОБА_8 вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, ОСОБА_8 через незачинену хвіртку пройшов на територію домоволодіння. Далі з рами вікна однієї з кімнат будинку ОСОБА_8 вийняв скляну шибку та проник до середини приміщення. Перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_8 умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити його злочинним намірам, таємно викрав майно ОСОБА_13 , а саме бувший у використанні велосипед марки «Formula 26», вартістю 3312 гривень.
Після цього, ОСОБА_8 з місця події зник, та викраденим розпорядився на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на суму 3312 грн.
Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Крім того, 05 січня 2019 року близько 14години 30 хвилин ОСОБА_8 з метою повторного вчинення кримінального правопорушення, прийшов на АДРЕСА_7 , котре належить ОСОБА_14 , нікого немає ОСОБА_8 вирішив вчинити крадіжку з вказаного будинку. Оскільки домоволодіння ОСОБА_14 було лише частково огороджене парканом, ОСОБА_8 пройшов на подвір`я. Підійшовши ближче до будинку, ОСОБА_8 підняв з землі камінь та розбив ним шибку вікна однієї з кімнат будинку. Через утворений отвір ОСОБА_8 проник до середини будинку, звідки умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно викрав наступне майно ОСОБА_14 , а саме:
- бувший у використанні фотоапарат марки «Olympus VG-130» вартістю 483,33 гривень,
- бувший у використанні фотоапарат марки «CanonPowerShotSX100 IS» вартістю 533,33 гривні,
- бувшу у використанні відеокамеру марки «PanasonicPV-GS2» вартістю 460,19 гривень.
Всього на суму 1476,85 гривень.
Після цього ОСОБА_8 з місця події зник, та викраденим розпорядився на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на суму 1476,85 гривень.
Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Також, 10 січня 2019 року ОСОБА_8 з метою повторного вчинення кримінального правопорушення, приїхав до с-ща Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області. Близько 02 години 00 хвилин того ж дня, проходячи повз домоволодіння ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 вирішив проникнути до вказаного будинку щоб подивитись, чи є там майно, котре можна б було в послідуючому викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , не маючи згоди ОСОБА_15 на проникнення, пошкодив скло вікна вказаного житлового будинку та через вказане вікно проник до середини. Перебуваючи в середині житлового будинку ОСОБА_8 , обійшов кімнати вказаного будинку, де не виявив нічого, щоб могло його зацікавити та пішов з вказаного будинку.
Своїми діями, ОСОБА_8 , порушив права, ОСОБА_15 , гарантовані статтею 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, того ж дня, а саме: 10 січня 2019 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_8 з метою повторного вчинення злочину, а саме таємного викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_9 . Достовірно знаючи, що у будинку нікого немає, ОСОБА_8 через незачинену хвіртку пройшов до двору. Далі, за допомогою викрутки, котру завчасно приніс із собою для полегшення вчинення злочину, віджав вікно та проник до середини будинку. Перебуваючи в середині будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, ОСОБА_8 таємно викрав наступне майно ОСОБА_16 , а саме: бувший у використанні телевізор марки Samsung UE32F4020AW вартістю 3333,33 гривень, спричинивши тим самим матеріальний збиток на вказану суму. Далі з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Крім того, 10 січня 2019 року близько 04 години 30 хвилин ОСОБА_8 , з метою повторного викрадення чужого майна, проходив повз домоволодіння ОСОБА_17 за адресою АДРЕСА_10 . Побачивши, що в будинку нікого немає, ОСОБА_8 вирішив викрасти майно з вказаного домоволодіння. Виконуючи задумане, користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає та не може чинити перешкод його злочинним діям, ОСОБА_8 через хвіртку пройшов на територію домоволодіння. Обійшовши будинку з тильної сторони, ОСОБА_8 підійшов до вікна та за допомогою викрутки, котру завчасно приніс з собою для полегшення вчинення злочину, витягнув скло з рами. Далі через вказане вікно проник до середини будинку.
Перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_8 таємно викрав майно ОСОБА_17 , а саме: бувший у використанні телевізор марки LG 23CS460T вартістю 3400 гривень, спричинивши тим самим матеріальний збиток на вказану суму. Далі з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_8 знайшов гладкоствольний самозарядний пістолет моделі ZORAKI-MOD. 914S, калібру 9 мм Р.А. № НОМЕР_1 , виробництва AtakSilahSan. Tic. Ltd. Sti. Туреччина, котрий в подальшому забрав собі, тим самим незаконно придбавши вогнепальну зброю. В січня 2019 року, точна дата в ході слідства не встановлена, ОСОБА_8 приніс вказаний пістолет за місцем свого тимчасового мешкання, а саме до приміщення кафе «Два брати», котре розташоване на території міського парку культури та відпочину «Дружби народів» по вул. Грушевського м. Первомайська Миколаївської області, де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу. 10.01.2019 в ході огляду місця події в приміщенні кафе «Два брати», котре розташоване на території міського парку культури та відпочину «Дружби народів» по вул. Грушевського м. Первомайська Миколаївської області працівниками поліції виявлено та вилучено гладкоствольний самозарядний пістолет моделі ZORAKI-MOD. 914S, калібру 9 мм Р.А. № НОМЕР_1 , виробництва AtakSilahSan. Tic. Ltd. Sti. Туреччина, котрий відповідно до висновку експерта є вогнепальною зброєю, виготовленою промисловим способом з подальшим саморобним видаленням запресуванням в кожух ствола металевої циліндричної трубки, яка виконує функцію ствола, заміною зворотної пружини, видаленням втулки, що вкручується з дульної сторони ствола, що перешкоджає вильоту кульового снаряду з каналу ствола та запресуванням відповідного отвору. Пістолет є придатним для стрільби.
Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
На вказаний вирок суду обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги.
- обвинувачений вважає вирок суду незаконним та таким, який підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що судом не було допитано потерпілих та свідків, було порушено порядок подання та дослідження доказів, відсутні докази його вини та судом не було йому оголошено вирок, не роз`яснено підстави якими керувався суд під час його ухвалення.
- захисник вважає вирок суду таким, який підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочинів. Вказує що судом не враховано те що потерпіла ОСОБА_9 не бачила як ОСОБА_8 вчиняв злочин і тільки бачила його біля магазину, те що не було допитано свідка ОСОБА_18 а свідчення свідка ОСОБА_19 у вироку викривленні. При цьому судом не було у вироку зазначено думку про впізнання проведене з ОСОБА_9 , свідком ОСОБА_20 та не було в судовому засіданні досліджено як доказ слідчий експеримент з ОСОБА_8 .
Захисник в апеляційній скарзі зазначає, що серед допустимих доказів у справі суду надано лише заяви потерпілих про вчинені злочини, які судом не допитувались, а якщо і допитувались та їх пояснення у вироку не викладено, та огляди місця події, проте вказані докази ніяким чином не вказують на вчинення їх обвинуваченим.
Вказує, що проведені у справі впізнання здійснені з порушенням визначеного законом порядку, що це є грубим порушенням норм КПК України та тягне за собою визнання письмових доказів недопустимими.
Захисник вказує, що звернув увагу суду на те, що за епізодом обвинувачення по ч. 1 ст. 263 КК України зброя була вилучена під час проведення огляду приміщення кафе «Два брати», котре розташоване на території міського парку культури та відпочину «Дружби народів» по вул. Грушевського м. Первомайська Миколаївської області, що було проведено незаконний обшук. Зазначає що обвинувачення надало судову експертизу щодо пістолета яка відсутні в реєстрі матеріалів досудового розслідування і вона не відкривалась стороні захисту.
Просить вирок суду скасувати, закрити кримінальне провадження, посилаючись на те, що прокурор не надав допустимих доказів винуватості ОСОБА_8 по жодному з епізодів. та повторно дослідити усі товарознавчі експертизи та висновок експерта щодо пістолета.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційних скарг, думку прокурора, про не підтримку апеляції, обвинуваченого та його захисника, які підтримали свої апеляції, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.370 КПК України вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст.374 КПК України та роз`яснень, які містяться п. 15-18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», зі змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93; № 12 від 03.12.97; № 6 від 30.05.2008р. - мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. У цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази; обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви зміни обвинувачення; у разі визнання частини обвинувачення необґрунтованою підстави для цього. Суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто, всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішенні конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгулі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Як вбачається зі змісту вироку та матеріалів провадження, судом не дотриманні вимоги кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів у провадженні.

За вироком суду, дійшовши висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України, при цьому належним чином не мотивував своє рішення, не проаналізував і не дав відповідної оцінки доказам обвинувачення у їх сукупності, частину доказів визнав допустимими, не навів у вироку переконливих мотивів, із яких він взяв до уваги ці докази, не зважаючи на заперечення щодо них сторони захисту, обмежившись лише перерахуванням доказів обвинувачення, коротко розкриваючи їх зміст, не зазначаючи, які обставини ними підтверджуються або спростовуються, що є недопустимим.

Колегія суддів вважає, що суд вказуючи у вироку, що вартість викраденого майна встановлена відповідними судово-товарознавчими експертизами, в порушення вимогам ч.4 ст.370 КПК України, де зазначено що вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, не вказав якими саме експертизами, щодо якого майна і яка його вартість.

Крі того, зазначаючи у вироку що потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_21 також підтвердили відомі їм обставини злочинів в яких вони визнані потерпілими,не вказав їх та не зазначив які саме обставини.

Тобто, суд на обґрунтування свого висновку, щодо винності обвинуваченого, належним чином не перевірив та не спростував твердження сторони захисту, а обмежився формальним посиланням, що вина у вчиненні інкримінованого злочину доведена зібраними та дослідженим у справі доказами, при цьому суд не розкрив зміст показів свідків, у яких іде мова про фактичні дані, що стосуються доказуваних обставин, які спростовують їх показання.

Також знайшли підтвердження посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі про не дотримання судом вимоги кримінального процесуального закону, про оголошення вироку у його відсутності, так як з матеріалів провадження видно, що вимоги щодо доставки обвинуваченого не надсилались, при цьому про час оголошення вироку не було повідомлено захисника і прокурора.

Враховуючи те, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушив загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України, а саме: законність; презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини; забезпечення права на захист; змагальність сторін та свобода в подані ними своїх доказів і доведені перед судом їх переконливості, які відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України виключають можливість ухвалення нового вироку апеляційним судом, і про це не ставиться питання апелянтами, вирок суду не можна визнати законним та обґрунтованим, тому він має бути скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції згідно з п.3 ч.1 ст.409,ст. 410, 411, ч.1, 2 ст. 412, п.1 ч.1 ст.415 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під час нового судового розгляду суду належить дослідити докази у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами КПК України, надати їм належну оцінку та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, колегія суддів враховує, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про його негативну репутацію та існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, відсутність відомостей про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, і вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання обвинуваченимпроцесуальних обов`язків, і ці ризики на момент розгляду кримінального провадження в суді не зменшилися, тому обвинуваченому необхідно залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши строк його дії на 60 днів. На думку колегії суддів, у цьому кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, і не є надмірним та таким, що принижує його у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, апеляційні скарги сторони захисту належить задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412 ч.1, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України скасувати та призначити новий розгляд в тому ж суді, але в іншому складі суду.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, продовживши строк тримання під вартою на строк по 12.11. 2020 року.

Ухвала набирає законної сили та оскарженню не підлягає.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/