Справа № 632/1650/20
провадження № 1-кп/632/137/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000086 від 22 вересня 2020 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, має повну загальну середню освіту, без визначеного місця роботи, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, дітей не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2005 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 13 березня 2008 року на не відбутий строк 25 днів;

за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 червня 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2012 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 8 місяців 28 днів;

за вироком Апеляційного суду Харківської області від 05 червня 2014 року за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2018 року на не відбутий строк 7 місяців 29 днів;

за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 липня 2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 240 годин громадських робіт,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 389, ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилявся від його відбування за таких обставин.
Так, вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 липня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.
Зазначений вирок набрав законної сили 17 серпня 2020 року і був звернутий до виконання.
17 серпня 2020 року обвинуваченого ОСОБА_4 поставлено на облік у Первомайському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де у цей же день співробітниками вказаного органу обвинуваченому були роз`яснені права й обов`язки засудженої особи, порядок та умови відбування призначеного покарання, також ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України - за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
Однак обвинувачений ОСОБА_4 , отримавши 17 серпня 2020 року направлення до Комунального підприємства «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області (далі - КП «Жилсервіс»), згідно із яким він 31 серпня 2020 року повинен був приступити до відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт, будучи ознайомленим із графіком виходу на роботу до вказаного підприємства, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного покарання, не виходив більше двох разів протягом місяця, а саме, 08 та 22, 23, 24 вересня 2020 року, на громадські роботи без поважних причин у КП «Жилсервіс», незважаючи на отримання 08 та 22 вересня 2020 року від уповноваженого органу з питань пробації застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 порушив правила адміністративного нагляду за таких обставин.
На підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд терміном на 01 рік, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07 жовтня 2020 року адміністративний нагляд було продовжено на 06 місяців, із покладанням на обвинуваченого ряду конкретно визначених обмежень, зокрема: з`являтися на реєстрацію до Первомайського ВП ГУНП в Харківській області першу та останню п`ятницю місяця; заборонено вихід із будинку (квартири) з 22 години вечора до 06 години ранку наступного дня, окрім виконання ним трудових обов`язків; заборонено перебувати на підприємствах торгівлі та громадського харчування, у барах, кафе, розважальних закладах, де реалізуються чи вживаються алкогольні напої; заборонено виїзд без дозволу Первомайського ВП ГУНП в Харківській області за межі адміністративного району Первомайського району Харківської області.

Згідно із заявою, обвинувачений ОСОБА_4 обрав місцем проживання будинок АДРЕСА_2 , де на той час проживав без реєстрації.

При цьому обвинувачений був ознайомлений із правилами адміністративного нагляду та попереджений про кримінальну відповідальність за їх порушення.

Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , в порушення ст. ст. 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та пункту 4 зазначеної вище ухвали суду від 07 жовтня 2020 року, яким заборонено виїзд без дозволу Первомайського ВП ГУНП в Харківській області за межі адміністративного району Первомайського району Харківської області, самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу співробітників поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, 01 та 11 листопада 2020 року залишив місце свого проживання - будинок АДРЕСА_2 , виїхавши за межі адміністративного району Первомайського району Харківської області.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України, тобто порушення правил адміністративного нагляду самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних проступках визнав повністю, пояснивши, що був засуджений за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 липня 2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за яке йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Також був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. Для відбування покарання був направлений до КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області. Приступив до відбування покарання, однак 08 та 22-24 вересня 2020 року не з`явився до відбування покарання, оскільки був у ці дні занятий. Будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали відбуттю покарання у виді громадських робіт, не зазначив. На даний час покарання у виді громадський робіт строком 240 годин відбув частково.

Крім того, 01 та 11 листопада 2020 року він, будучи ознайомлений з ухвалами Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2019 року та 07 жовтня 2020 року та встановленими цими ухвалами заборонами, зокрема щодо заборони виїзду без дозволу Первомайського ВП ГУНП в Харківській області за межі адміністративного району Первомайського району Харківської області, та попередженим про кримінальну відповідальність, залишив місце свого проживання - будинок АДРЕСА_2 та виїхав за межі Первомайського району Харківської області до міста Харкова.

У вчиненому щиросердно розкаявся.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він не має заперечень щодо повноти висунутого йому обвинувачення та кваліфікації її дій, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, щодо фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що містять інформацію, яка характеризує обвинуваченого та досудової доповіді.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною повністю та доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт та за ст. 395 КК України, тобто в порушенні правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні проступки, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на даний час у зареєстрованому шлюбі не перебуває, дітей не має, працездатний але тривалий час офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності немає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується незадовільно, зокрема, часто скандалить з сусідами, веде неспокійний образ життя, особливо під впливом алкоголю, схильний до вживання алкогольних напоїв. На момент ухвалення оскаржуваного вироку у ОСОБА_4 залишилася невідбута частина покарання за попереднім вироком у виді 96 годин громадських робіт, відповідно до довідки Первомайського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 30 листопада 2020 року.

Відповідно до висновку досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик небезпеки для суспільства, є високим, виправлення без обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Згідно зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретних обставин справи і даних, які характеризують ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді арешту, передбачене санкціями ч. 2 ст. 389, ст. 395 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складенні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи із співвідношення, що одному дню арешту відповідають 8 (вісім) годин громадських робіт.

Отже, виходячи із вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, невідбута ОСОБА_4 частина покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 липня 2020 рокуу виді 96 годин громадських робіт складає 12 днів арешту.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 після постановлення вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 липня 2020 року,але до повного відбуття покарання вчинив нові кримінальні проступки, тому суд призначає остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком

При цьому, судом враховуються відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняті та не погашені судимості, після звільнення з місць позбавлення волі 02 жовтня 2018 року на шлях виправлення та перевиховання не став, через незначний період часу вчинив нові умисні злочини, тому суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у виді арешту.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не знаходить, у зв`язку з тим, що судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого та вчинених ним кримінальних проступків, окрім тієї, що наведена вище, суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 в рамках цього кримінального провадження не застосовувався. Клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого прокурором не заявлялось, у зв`язку з чим у суду немає правових підстав для його обрання.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 389, ст. 395 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 03 (трьох) місяців арешту;

- за ст. 395 КК України у виді 02 (двох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 03 (трьох) місяців арешиту.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 липня 2020 року, виходячи зі співвідношення, що вісім годин громадських робіт відповідають одному дню арешту, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді арешту на строк 03 (три) місяці 10 (десять) днів.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1