29.10.2014
Провадження № 1-кс/331/2480/14
331/8580/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000048 від 24.06.2014 року, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхова, Запорізької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, особу, щодо якої не здійснюється особливий порядок кримінального провадження за ст. 480 КПК України, з професійно технічною освітою, працюючого оператором верстата підприємство Будкамінь (м. Оріхів), на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, державними нагородами та відзнаками не відзначався, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ст. 113, ст. 113 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000048, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2014 року, відносно підозрюваного ОСОБА_6 погодженим з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 .

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що в СВ УСБУ Запорізької області перебуває кримінальне провадження за №0000048, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2014 року за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ст. 113, ст. 113 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.06.2014 ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , отримавши від бойовиків ДНР озброєння, приїхав до себе додому у АДРЕСА_1 , з метою підриву залізничного та автомобільного мостів. На той час дома знаходився син ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , з привезеної із м. Донецька зброї та боєприпасів, залишив у себе вдома чотири протитанкові міни та дві гранати РГД-5. Все інше озброєння ОСОБА_7 вирішив відвезти на територію піщаного кар`єру, який знаходиться на виїзді з м. Оріхова і сховати, закопавши у землю в лісосмузі. Для загрузки озброєння в транспортний засіб та його подальшого перевезення до місця зберігання, ОСОБА_7 залучив свого сина - ОСОБА_6 , який усвідомлюючи наявність вогнепальної зброї, яку його батько ОСОБА_7 привіз з зони антитерористичної операції без передбаченого законом дозволу, переніс її у мішках з двору дому до автомобілю ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 . Також, 22.06.2014 ОСОБА_6 будучи залученим батьком до вчинення диверсійного акту з підриву мостів у м. Оріхові та виконуючи його доручення щодо покупки двох будильників та батарейок для подальшого їх використання при виготовленні вибухового пристрою, розуміючи, що куплене ним буде використано для виготовлення вибухового пристрою, направився до місцевому ринку, де у невстановлених слідством осіб купив два будильника та батарейки, які передав батьку для виготовлення двох вибухових пристроїв. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з використанням переданих ОСОБА_6 будильників та батарейок були виготовлені вказані вибухові пристрої, кожен з яких складався із двох протитанкових мін, детонатору та будильника з елементами живлення. 23.06.2014 ОСОБА_6 дізнавшись від свого батька ОСОБА_7 , що вказані пристрої не спрацюють через недостатню кількість напруги, яка потрібна для приведення детонатору у дію та подальшого вибуху, придбав у магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться у м. Оріхові Запорізької області, батарейки і транзистори. У вечорі 23.06.2014 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 та батьком, який узяв із собою раніше виготовлений вибуховий пристрій, на вантажному автомобілі Зил-130 виїхали до залізничного мосту, який знаходиться на виїзді з м. Оріхів у напрямку с. Мала- Токмачка. На доїжджаючи до вказаного мосту, приблизно на відстані 300 метрів, вони звернули праворуч у лісосмугу та зупинились біля газорозподільного вузлу. Далі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , узявши з собою вибуховий пристрій направились в сторону мосту, а ОСОБА_6 , відповідно до раніше узгодженого плану залишився в автомобілі з метою недопущення потрапляння очевидців на місце скоєння злочину під час встановлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вибухового пристрою та за для забезпечення швидкого відходу з місця вчинення злочину у разі виникнення непередбачуваних обставин. Встановивши на опору моста вказаний вибуховий пристрій, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на автомобілі ЗІЛ покинули місце скоєння злочину, при цьому ОСОБА_6 за дорученням свого батька повинен був шляхом стільникового зв`язку інформувати останнього про вибух вказаного мосту. Приблизно о 01 год. 45 хв. 24.06.2014, внаслідок спрацювання закладеного вибухового пристрою, було пошкоджено залізничну колію та опору № 1 пікету № 7-8 залізничного мосту залізничного перегону Мала Токмачка Оріхівське.

09.07.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ст. 113, ст. 113 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10.07.2014 р. підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03.09.2014 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, строки тримання під вартою ОСОБА_6 спливають о 17 год. 30 хв. 05.11.2014 року.

29.10.2014 року о 9 год. 00 хв. підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику вручено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, у судовому засідання внесене клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою заперечують, просять у задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого, та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 10.07.2014 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої, підставою для застосування до підозрюваного зазначеного запобіжного заходу стала наявність передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати що підозрюваний може здійснити наступні дії: переховуватиметься від органу досудового розслідування; знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення, для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливатиме на свідків; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення. З тих самих підстав, ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03.09.2014 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці. Строки тримання під вартою ОСОБА_6 спливають о 17 год. 30 хв. 05.11.2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Постановою заступника прокурора області ОСОБА_11 від 28.10.2014 року строк досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000048 від 24.06.2014 року продовжено до п`яти місяців, а саме до 05.12.2014 року.

На цей час слідчі дії у кримінальному провадженні фактично виконані, однак, для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин справи та завершення досудового слідства у кримінальному провадженні виникла необхідність у виконанні наступного: з урахуванням отриманих висновків експертів та виявлених під час досудового слідства ознак кримінальних правопорушень, в порядку ст.279 КПК України, вирішити питання щодо зміни підозрюваним ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 повідомлень про підозру у вчиненні злочинів; ніціювати перед прокурором питання щодо закінчення досудового розслідування в порядку ст.283 КПК України; надати доступ представнику цивільного позивача для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в тій частині, яка стосується цивільного позову; надати доступ підозрюваним та їх захисникам до всіх матеріалів досудового розслідування з можливістю скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них.

Зазначені процесуальні та слідчі (розшукові) дії не можуть бути виконані до закінчення дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2014 року про тримання під вартою підозрюваного, тобто у строк до 05 листопада 2014 року.

Продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою унеможливить створення умов для підозрюваного уникнути кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органів досудового слідства, в тому числі і на території іншої держави.

Також при зміні запобіжного заходу ОСОБА_6 буде надана можливість знищити, сховати та спотворити будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 оцінці підлягають у сукупності і всі інші обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Так, матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, зареєстрований і проживає у м. Оріхів, Запорізької області, має задовільний майновий стан, що надає йому можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Стан здоров`я підозрюваного дозволяє перебувати під вартою на час досудового розслідування. Відповідно до висновку КУ Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги ОСОБА_6 є здоровим і на тяжкі хвороби не страждає, а відомостей щодо наявності у нього будь-яких психічних та інших хронічних захворювань в матеріалах кримінального провадження не має.

При вирішенні питання про продовження строку обраного запобіжного заходу слід узяти до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, реалізація якого супроводжувалась застосування насильства відносно громадян, скоєння диверсій шляхом зруйнування через застосування вибухових пристроїв об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення ослаблення держави, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: показаннями підозрюваних: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , які детально показали про обставини скоєння ними злочинів та своїми показами підтвердили отримані в ході слідства докази, про те, що вони входили до складу терористичної організації Донецька народна Республіка. В ніч з 23 на 24 червня 2014 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 вчинили диверсію на залізничному мосту біля м. Оріхів, Запорізької області; показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протоколом огляду місця події від 24.06.2014 в якому детально описані обставини вибуху на залізничному мосту залізничного перегону Мала Токмачка Оріхівське, 252 км. Придніпровської залізниці; речами, боєприпасами та вибуховими пристроями, вилученими 08.07.2014 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ); зброєю, боєприпасами та вибуховими пристроями та вибуховими речовинами знайденими під час огляду місця події у лісосмузі біля території піщаного кар`єру поблизу м.Оріхів; висновком експерта №76 від 29.08.2014 р.; висновком експерта №363/зт від 19.09.2014 р.; висновком експерта №76 від 29.08.2014 р.; висновком експерта №362/ЗТ від 17.09.2014 р.; висновком експерта №294 від 29.08.2014 р., іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, в матеріалах провадження продовжують бути наявними ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Також, в рішенні Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність по собі є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного до засудження або, навіть, пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.

На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження тримання під вартою ОСОБА_6 сприятиме запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, кінцевою метою якого є застосування насильства відносно великої кількості громадян, представників органів влади та правоохоронних органів із використанням вогнепальної зброї та вибухових речовин, тому, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000048 від 24.06.2014 року, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Запорізькому СІЗО до п`яти місяців в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 грудня 2014 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвалу слідчого судді доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Термін дії ухвали закінчується 05 грудня 2014 року.
Строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою відраховувати з 17 год. 30 хв. 08 липня 2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав ____________________ підозрюваний ОСОБА_6 29 жовтня 2014 року
Копію ухвали отримав ____________________ захисник ОСОБА_4 29 жовтня 2014 року