Справа 303/202/19
№ 1-КП/303/591/20
Номер рядка стат. звіту 252
У Х В А Л А

09 грудня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Мукачеві та розглянувши клопотання прокурора, подані в порядку частини 8 та 10 ст. 182 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000218, внесеному до ЄРДР 21.10.2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого: ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого: ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_9
сторони захисту - обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ОСОБА_10
- захисників: (адвокатів) ОСОБА_11 , ОСОБА_12
перекладача - ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.307 КК України та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.307 КК України та ч.2 ст.309 КК України.
У підготовчому судовому засіданні не встановлено перешкод призначення судового розгляду (підстави для прийняття рішення, передбаченого п 1-4 ч.2 ст.314 КПК України відсутні).
Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, інші учасники судового засідання проти призначення судового розгляду не заперечили.
У підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про звернення в дохід держави застави в розмірі 440500,00 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень, внесеної заставодавцем ОСОБА_14 згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2018 року у кримінальному провадженні №0000218 внесеному до ЄРДР від 21 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Клопотання мотивовано тим, що 10.12.2018 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні №0000218, внесеному до ЄРДР від 21 жовтня 2017 року, ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, яку визначено слідчим суддею в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 440500,00 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень. У разі внесення застави у визначеному розмірі на підозрюваного ОСОБА_5 покладено такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Визначена в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.12.2018 року застава в розмірі 440500,00 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень, внесена заставодавцем ОСОБА_14 11.12.2018 року за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, в порушення обов`язків, покладених на ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 10.12.2018 року, останній не здав на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, чим порушив обов`язок, «- здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну», неодноразово відлучався з населеного пункту, в якому він проживає, чим порушив обов`язок, «- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;», будучи належним чином повідомленим про день, час і місце судових засідань, без поважних причин не з`являвся на виклик суду, у зв`язку з чим до нього судом було застосовано привід, чим порушив обов`язок, «- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу», не повідомив прокурора та суд про зміну місця проживання, чим порушив обов`язок, «- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання».
У зв`язку з таким, прокурор просить у відповідності до вимог ч.8 ст. 182 КПК України, звернути в дохід держави заставу в розмірі 440500,00 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_14 за ОСОБА_5 за ухвалою слідчого судді від 10.12.2018 року та у відповідності до положень частини 10 ст. 182 КПК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави у відповідності до п.3) ч.4 ст.183 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_11 , заперечили проти задоволення клопотань прокурора щодо звернення застави в дохід держави та застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилаючись на те, що ОСОБА_5 не виконав покладений на нього слідчим суддею обов`язок «- здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну», під час строку дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді від 11.12.2018 року, однак все ж таки здав свій закордонний паспорт, на виклик суду в судові засідання не з`являвся, бо хворів, про зміну адреси місця проживання забув повідомити слідчого, прокурора та суд. При цьому захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 посилаючись на те, що строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на його підзахисного, хоч і не зазначено в ухвалі слідчим суддею, закінчився, а тому вважає, що відсутні підстави для звернення застави, внесеної заставодавцем ОСОБА_14 за ОСОБА_5 та застосування до його підзахисного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що у задоволенні клопотань прокурора слід відмовити в повному обсязі.
Заслухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого та захисника щодо звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу, дослідивши клопотання, суд приходить до такого висновку:
Правові засади застосування запобіжних заходів регламентовано главою 18 КПК "Запобіжні заходи, затримання особи" (статті 176-213 КПК). Термін "застосування запобіжного заходу" охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід. Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).
Порядок зміни запобіжних заходів врегульовано статтями 200, 201 КПК України. Поряд з цим щодо окремих видів запобіжних заходів закон передбачає спеціальні умови для їх зміни. Так, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений порушив покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, вирішується питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу (частини 8 та 10 статті 182 КПК).
При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).
З наведеного вище, слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям "застосування запобіжного заходу" в вигляді застави.
Судом встановлено, що 14.04.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000218 внесеного до ЄРДР 21.10.2017 року.
16.04.2018 року ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 52860,00 гривень.
10.12.2018 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, повернуто заставу в розмірі 52860,00 гривень, визначену ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 16.04. 2018 року, застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 440500,00 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень, за умовами якої на підозрюваного ОСОБА_5 покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.
11.12.2018 року заставодавець ОСОБА_14 вніс за підозрюваного ОСОБА_5 , заставу в розмірі 440500,00 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень.
Порядок, умови застосування застави та наслідки їх невиконання визначені статтею 182 КПК, що дає підстави заставодавцю передбачати (спрогнозувати) можливі ризики та прийняти рішення щодо внесення застави. Внесення за підозрюваного застави іншою особою (заставодавцем) є її добровільним рішенням і свідомими цілеспрямованими діями та згодою нести майнову відповідальність в межах розміру застави за негативну (протиправну) процесуальну поведінку підозрюваного.
11.12.2018 року підозрюваного ОСОБА_5 , звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваному та його заставодавцю роз`яснено обов`язки, передбачені ст. 182, ч.5 ст.194 КПК України.
При звільненні з-під варти підозрюваного ОСОБА_5 , вимога абзацу 2 частини 3 статті 182 КПК була виконана, що підтверджується протоколом від 11.12.2018 р.
На час порушення підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, покладених на нього 10.12.2018 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області діяв запобіжний захід в вигляді застави(абзац третій частини 4 ст. 202 КПК України).
Судом встановлено, що в період дії обов`язку «- здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну», обвинувачений ОСОБА_5 не задав на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, що стверджується довідкою ГУ ДМС в Закарпатській області, - паспорт громадянина України для виїзду за кордон зданий обвинуваченим на зберігання 06.08.2020 року.
Як встановлено судом, згідно даних Державної прикордонної служби України, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово відлучався з населеного пункту, в якому він проживає, чим порушив обов`язок, «- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;»,
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , порушив обов`язок, «- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу», будучи належним чином повідомленим про день, час і місце судових засідань, без поважних причин не з`являвся на виклик суду 30.11.2020 р., у зв`язку з чим, до нього Мукачівським міськрайонним судом було застосовано привід, який не було виконано через відсутність обвинуваченого ОСОБА_5 , за вказаним ним місцем проживання: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 .
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , не повідомив прокурора та суд про зміну місця проживання, чим порушив обов`язок, «- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання».
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 на даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
З врахування встановлення факту порушення обвинуваченим ОСОБА_5 , всіх покладених на нього слідчим суддею обов`язків, суд приходить до переконання, що наявні підстави, передбачені частиною 8 ст. 182 КПК України для звернення застави, внесеної заставодавцем ОСОБА_14 за підозрюваного ОСОБА_5 , в розмірі 440500,00 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави.
Наведене вище дає підстави для висновку про умисне та грубе порушення підозрюваним/обвинуваченим ОСОБА_5 всіх покладених на нього обов`язків, виконання якого мало запобігти настанню відразу двох ризиків, які передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, що могло спричинити шкоду досудовому розслідуванню та інтересам правосуддя у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, звернення застави, визначеної в цьому кримінальному провадженні ухвалою від 10.12.2018, в дохід держави передбачене КПК; можливість та підстави застосування такого заходу кримінально-процесуальної відповідальності були чіткими, зрозумілими та передбачуваними як підозрюваному ОСОБА_5 , так і заставодавцю ОСОБА_14 .
Суд критично оцінює твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 про те, що строк обов`язків, покладених на ОСОБА_5 закінчився, оскільки «застава» є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК). Строковими є інші обов`язки, покладені судом у зв`язку з внесенням застави, про що було зазначено в пункті резолютивної частини ухвали від 10.12.2018. Отже, доводи щодо закінчення строку застави - є безпідставними.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу в вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини 7 статті 194 КПК (частина 10 статті 182 КПК).
Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з такого:
(1) на час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави була наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому діяння;
(2) сторона обвинувачення довела наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК, а саме: - переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знезаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення;
(3) інший більш м`який запобіжний захід, ніж застава в визначеному слідчим суддею розмірі, не міг запобігти встановленим ризикам;
(4) розмір застави збільшено відповідно до вимог частини 10 статті 182 КПК, заставу визначено в сумі 440500,00 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень.
(5) обвинуваченим ОСОБА_5 допущено порушення всіх обов`язків, покладених на нього згідно ухвали слідчого судді від 10.12.2018 року.
Метою застосування запобіжного заходу є досягнення дієвості кримінального провадження шляхом забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 (частина 1 статті 131, частина 1 статті 177 КПК).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Суд погоджується з твердженням прокурора про продовження існування ризику переховування від суду.
Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_5 , від суду, обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , за ч.3 ст. 307 КК України, який є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна). Існування ризику переховування також підтверджується постановою від 14.07.2020 р. про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 в межах іншого кримінального провадження.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, репутації та відносин з державою.
Так, характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину, а також те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності (судимість погашена), в сукупності свідчать про ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного. До того ж звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення цього злочину КК не передбачено (статті 69, 75 КК).
Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Ризики, передбачені пунктом 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК у цьому кримінальному провадженні слід дослідити одночасно. При цьому суд погоджується з твердженнями прокурора, що вказані ризики продовжують існувати.
Ризик незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - є достатньо високим враховуючи характер обвинувачення та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України в складі організованої групи в «статусі» організатора.
За таких обставин ризик впливу на свідків, інших обвинувачених, експертів, спеціалістів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, інших обвинувачених та дослідження їх судом.
Доведений і ризик, що ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має належного джерела прибутку та те, що раніше був судимим, зокрема за вчинення умисного злочину. Крім того, 10.07.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Враховуючи, що умови, передбачені частиною 10 статті 182 КПК пов`язані з порушенням умов застави, вказане свідчить, що встановлений раніше слідчим суддею (судом) розмір застави не здатен забезпечити в повній мірі належної поведінки обвинуваченого, тому обрання іншого запобіжного заходу в порядку частини 10 статті 182 КПК можливе лише в напрямку посилення запобіжного заходу.
У клопотанні прокурор просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.1,3,5 ст. 177 КПК України не перестали існувати, а стали ще більш ймовірними.
При застосуванні цього запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 , судом враховано також вік обвинуваченого, його стан здоров`я, місце проживання, репутацію та інші обставини, що характеризують особу обвинуваченого, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя. Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно обвинуваченого саме такого виняткового виду запобіжного заходу.
Таким чином, на переконання суду, враховуючи викладені обставини, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.
При цьому, відповідно до п.3) ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи тяжкість злочину, обставин кримінального правопорушення, майновий, сімейний стан обвинуваченого, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки саме такий вид запобіжного заходу зможе достатньою мірою гарантувати досягнення дієвості кримінального провадження шляхом забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Керуючись: статтями 176-178, 193-196, ч.3 ст.315, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1). Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, на 13:00 годин 18 грудня 2020 року у приміщенні Мукачівського міськрайонного суду за адресою: м. Мукачево, вул. Л.Толстого, 13-А (зал судових засідань).
2). Клопотання прокурора подані в порядку частини 8 та 10 ст. 182 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , задоволити.
Звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України суму у розмірі 440500,00 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень, що є заставою, внесеною заставодавцем ОСОБА_14 , згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2018 року у кримінальному провадженні №0000218 внесеному до ЄРДР від 21 жовтня 2017 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.307 КК України.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області Мукачівського району, с. Станово, мешканця АДРЕСА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто по 06 лютого 2021 р. включно, без визначення розміру застави.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , після її оголошення підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу, покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні, колегіально судом у складі трьох професійних суддів.
У судове засідання викликати: прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 (відповідно до ч.2 ст.37 КПК України), обвинувачених, їх захисників, перекладача.
Копію ухвали вручити обвинуваченим негайно після її оголошення та направити учасникам судового провадження для відому.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно з Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 р. № 4-р/2019 в частині застосування запобіжного заходу.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3