Єдиний унікальний номер 205/5292/20
№ 205/5292/20
№ 1-кс/205/999/20
УХВАЛА

28 липня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_3 про забезпечення йому захисту від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89»,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про забезпечення йому захисту від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89», в якому він просить забезпечити йому захист від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89», згідно з вимогами статті 206 КПК України, шляхом направлення відповідної ухвали суду до прокуратури Дніпропетровської області для прокурорського реагування щодо неналежних умов утримання під вартою. В обґрунтування вимог зазначає, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2003 року він засуджений до довічного позбавлення волі. На даний час він відбув 17 років ув`язнення. Зараз він утримується у ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89» у найбільш жорстокіших умовах режиму позбавлення свободи тюремному ув`язненню, а саме: Адміністрація колонії дає негативні характеристики засудженим, незалежно від того притягувався до адміністративного стягнення чи ні. Культурно-масові заходи та соціально-психологічну роботу не проводять. Відсутнє нормальне якісне харчування (їжа одноманітна; якість її приготування дуже низька; нерідко використовуються зіпсовані продукти; свіжі фрукти або овочі не видаються; м`ясо та риба не видаються). Предмети першої необхідності та особистої гігієни, у тому числі туалетний папір, зубна щітка, паста, мило не видаються. Немає бібліотеки. Адміністрація колонії постійно створює провокаційні ситуації та умисно провокує нібито створення ним правопорушень. Адміністрація колонії не надає необхідного лікування, не забезпечує препаратом для нервової системи, необхідними гіпотензивними препаратами. Надається малий час для прогулянок, 1 година на добу та 23 години в закритому приміщенні на протязі майже 18 років. Не дозволяють отримувати від рідних деякі посилки, а саме: щось смачне. Заборонено побачення з рідними. Порушуються вимоги ст. 151-1 КВК України, засуджені до довічного позбавлення волі чоловіки можуть бути переведені: з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством, після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання. Камера встановлена так, що видно спальне місце засудженого, він не може спокійно перевдягатись і сходити в прибиральню, встановлення цілодобового відеонагляду суперечить не тільки нормам національного законодавства, а також практиці ЄСПЛ.

Дослідивши клопотання ОСОБА_3 , слідчий суддя доходить наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

На підставі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

З клопотання ОСОБА_3 вбачається, що він перебуває у ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89» на підставі вироку суду.

Тому приходжу до переконання про відсутність обґрунтованої підозри, що в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться особа, яка позбавлена свободи за відсутності на те правових підстав та відповідного рішення суду.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для постановлення ухвали щодо здійснення доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи.

Водночас, оскільки скаржник вважає, що він як ув`язнений утримується під вартою в неналежних умовах та просить захистити його конституційні права та свободи, слід дослідити питання щодо наявності підстав для вжиття заходів, передбачених ч. 1 ст. 206 КПК України.

Тобто, ст. 206 КПК України, яка регламентує загальні обов`язки судді, щодо захисту прав людини, зобов`язує його забезпечити додержання прав особи, взятої під варту, в тому числі і в частині забезпечення їй належних умов існування під час перебування під вартою, ст. 55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини та громадянина у випадку їх порушення захищаються саме судом.

Так, у статті 28 Конституції України, зазначається про те, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Аналогічна позиція дублюється і у статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Луценко проти України» (заява № 29334/11), ЄСПЛ надав належну правову оцінку умовам утримання заявника в установі Київського слідчого ізолятору. Зокрема, Суд констатував у цій справі, що мало місце порушення статті 3 Конвенції, у зв`язку з тим, що заявник знаходився у неналежних умовах утримання в Київському СІЗО № 3, а саме: обмеження заявника у вільному просторі, неналежні санітарні умови, обмежений доступ денного світла, погане харчування та інші.

У своєму клопотанні ОСОБА_3 заявляє на неналежні умови тримання його під вартою у ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, виходячи із загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини, вважає за потрібне вжити передбачені законом заходи реагування з метою перевірки відомостей, викладених у клопотанні ОСОБА_3 та забезпечення захисту прав особи, яка утримується під вартою.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність забезпечення додержання прав ОСОБА_3 на належні умови утримання його під вартою, а тому вимоги щодо вжиття заходів, передбачених ч. 1 ст. 206 КПК України, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

З метою перевірки відомостей, викладених у клопотанні ОСОБА_3 слідчий суддя вважає за потрібне доручити прокуратурі Дніпропетровської області, в межах територіальної юрисдикції якої знаходиться ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89», здійснити перевірку умов утримання ОСОБА_3 під вартою в ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 55 Конституції України, ст. 206 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про забезпечення йому захисту від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89» задовольнити.

З метою забезпечення додержання прав ОСОБА_3 на належне відношення співробітників ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89» доручити прокуратурі Дніпропетровської області провести дослідження фактів, викладених у заяві ОСОБА_3 .

Про результати проведеної перевірки повідомити Ленінський районний суд м. Дніпропетровська та заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1