Справа №708/1171/20
Провадження №1-кп/712/770/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, неодруженого, з освітою середньо спеціальною, учасником бойових дій не являється, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не являється, на утриманні малолітніх дітей не має, працюючого механіком спеціалістом ТОВ «Аврора», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 16.08.2020 о 23:30 год., перебуваючи за невстановленим на даний час місцем, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про підготовку вибуху, достовірно знаючи про неправдивий характер поширюваної ним інформації, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху та паніки у населення та порушить їх нормальний ритм життя та громадський спокій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, повідомив неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності про нібито існуючу підготовку вибуху, за допомогою власного старт - годинника ІМЕII: НОМЕР_1 обладнаного sim-карткою оператора мобільного зв`язку «Інтертелеком» з абонентським номером НОМЕР_2 зателефонував на спецлінію «102» чергової частини ЕУНГІ в Черкаській області та повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху приміщення Головного управління Національної поліції в Черкаській області, що розташоване по вул. Смілянська, 57 в м. Черкаси. За результатами перевірки повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху, вибухових пристроїв, вибухових речовин в приміщенні та на території Головного управління Національної поліції в Черкаській області не виявлено, що підтверджує неправдивість повідомленої ОСОБА_4 інформації.
Він же повторно, 17.08.2020 о 16.30 год., перебуваючи за невстановленим на даний час місцем, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про підготовку вибуху, достовірно знаючи про неправдивий характер поширюваної ним інформації, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху та паніки у населення та порушить їх нормальний ритм життя та громадський спокій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, повідомив неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності про нібито існуючу підготовку вибуху, за допомогою власного смарт-годинника ІМЕII: 93722 обладнаного sim-карткою оператора мобільного зв`язку «Інтертелеком» з абонентським номером НОМЕР_2 зателефонував на спецлінію «102» чергової частини ГУНП в Черкаській області та повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху приміщення Головного управління Національної поліції в Черкаській області, що розташоване по вул. Смілянська, 57 в м. Черкаси. За результатами перевірки повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху, вибухових пристроїв, вибухових речовин в приміщенні та на території Головного управління Національної поліції в Черкаській області не виявлено, що підтверджує неправдивість повідомленої ОСОБА_4 інформації.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфікуються, як завідомо неправдиве повідомленні про підготовку вибуху, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України таяк завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.
12.10.2020 між прокурором Черкаської місцевої прокуратури, з одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку, за участю адвоката ОСОБА_5 досягнуто та укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.Згідно з якої ОСОБА_4 зобов`язується: беззастережно визнати інкриміноване обвинувачення в обсязі підозри у судовому проваджені; співпрацювати з метою викриття кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.

Сторони дійшли згоди, що обставинами які пом`якшують вину ОСОБА_4 згідно з ст.66 КК України є щире каяття.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують вину ОСОБА_4 не встановлено.

Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 259 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, а відповідно до ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїми захисником просили затвердити зазначену угоду.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана у ній міра покарання узгоджена та визначена відповідно до положень ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до такого висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху та завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, вчинене повторно, які згідно з ст. 12 цього Кодексу відноситься до тяжких злочинів.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права обвинуваченого, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано у виді цілодобового арешту, термін дії, якого сплив, та підстав його обрання на цьому етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 314, 374, 475 КПК України, с у д,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.10.2020 між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , з одного боку та ОСОБА_4 , з іншого боку, з участю адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 за

ч.1 ст. 259 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

ч. 2 ст. 259 КК України у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки, зобов`язавши у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, а саме: лазерний диск з відеозаписом затримання ОСОБА_4 17.08.2020; лазерний диск з двома аудіо записами телефонних розмов ОСОБА_4 на лінії «102» залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий ОСОБА_1