У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 22.09.2020 року,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
заявник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати слідчого внести до ЄРДР відповідні данні за її заявою від 22.09.2020 року.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 22.09.2020 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а висновки викладені в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам провадження.

Зазначає, що викладені в її заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та прокурор не мав права направляти заяву про вчинення кримінального правопорушення до іншого органу досудового розслідування.

Стверджує, що її заява про вчинення кримінального правопорушення відповідає вимогам закону, а факт отримання Миколаївською обласною прокуратурою її заяви від 22.09.2020 року підтверджується листом в.о. начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів № 27-27016-р-20 від 25.09.2020 року, копією квитанції рекомендованого листа, яким відправлена дана заява, та трекінгом Укрпошти.

Звертає увагу, що є помилковим висновок слідчого судді, про те що, на підтвердження звернення до правоохоронного органу з заявою про вчинення кримінального правопорушення, вона повинна надати вхідний номер її заяви присвоєний прокуратурою області.

Крім того, зауважує, що є невірним висновок слідчого судді про те, що ухвала слідчого судді постановлена за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_5 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб прокуратури Миколаївської області, в якій просила зобов`язати останнього невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинені слідчими СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, у провадженні яких перебувало кримінальне провадження №0000028, кримінальні правопорушення щодо привласнення співробітниками слідства належного їй майна, зловживання ними своїм службовим становищем за ч. 4 ст. 191 КК України та умисне невиконання ними ухвали суду, а також через 24 години після внесення таких відомостей надати їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що зі змісту скарги ОСОБА_5 та її пояснень у судовому засіданні не вбачається, що заява про вчинення слідчими СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області кримінальних правопорушень, на яку вона посилається, дійсно була подано нею до Миколаївської обласної прокуратури, а тому необхідно відмовити в задоволенні скарги.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує роз`яснення рішення Конституційного Суду України (другий сенат у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень частини третьої статті 307, частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України від 17 червня 2020 року, Справа №3-180/2018(1644/18), № 4-р(II)/2020) у якому зазначено, що звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (стаття 2 Кодексу). Недостатність судових гарантій від свавілля у питанню початку кримінального провадження перешкоджає захисту порушених прав людини, зокрема внаслідок унеможливлення судового захисту, передбаченого частинами першою, другою статті 55 Конституції України.

Даним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення. Положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначеним вимогам оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_5 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб прокуратури Миколаївської області, в якій просила зобов`язати уповноважену особу прокуратури Миколаївської області невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинені слідчими СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, у провадженні яких перебувало кримінальне провадження № 0000028, кримінального правопорушення щодо привласнення співробітниками слідства належного їй майна, зловживання ними своїм службовим становищем за ч. 4 ст. 191 КК України та умисне невиконання ними ухвали суду, а також через 24 години після внесення таких відомостей надати їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До скарги ОСОБА_5 було додано копію ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.06.2020 року про скасування арешту майна, копії листування з правоохоронними органами з приводу повернення належного їй майна та лист в.о. начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів ОСОБА_8 , яким було направлено до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві заяву ОСОБА_5 про вчинення злочину.

Разом з тим, слідчий суддя на надані скаржником документи не звернула уваги та приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги, вказала, що зі змісту скарги ОСОБА_5 та її пояснень у судовому засіданні не вбачається, що заява про вчинення слідчими СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області кримінальних правопорушень, на яку вона посилається, дійсно була подана ОСОБА_5 до Миколаївської обласної прокуратури, а тому необхідно відмовити в задоволенні скарги.

За наявності зазначеної вище неповноти розгляду скарги ОСОБА_5 та порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, ухвала слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, має право скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, тобто розглянути скаргу, з якою звернулась особа до слідчого судді, по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139 Про Єдиний реєстр досудових розслідувань передбачено внесення відомостей про повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення до Реєстру у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 22.09.2020 року ОСОБА_5 направила поштовим відправленням до Миколаївської обласної прокуратури заяву про вчинення працівниками правоохоронного органу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме привласнення співробітниками слідства належного їй майна, зловживання ними своїм службовим становищем та умисне невиконання ними рішення суду.

Вказану заява надійшла до Миколаївської обласної прокуратури 23.09.2020 року.

25.09.2020 року листом в.о. начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів ОСОБА_8 , заяву ОСОБА_5 було направлено до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві.

Разом з тим, ч. 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Крім того, ч. 7 ст.214 КПК чітко встановлено, що якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

За такого, відомості викладені в заяві ОСОБА_5 від 22.09.2020 року підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань службовими особами Миколаївської обласної прокуратури та в подальшому з дотриманням правил підслідності передані до органу досудового розслідування.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 214 КПК України, уповноваженою особою прокуратури Миколаївської області заява ОСОБА_5 була спрямована до ТУ ДБР розташоване в м. Миколаєві, уповноваженими особами якого також не були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 .

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що постановляючи рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя факту бездіяльності службових осіб Миколаївської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення оцінки не надав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 376, 303, 404, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 22.09.2020 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Зобов`язати уповноважену особу Миколаївської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості про кримінальне правопорушення викладені в заяві ОСОБА_5 від 22.09.2020 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді