Справа № 185/4920/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000654 від 17 квітня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, маючого середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 влітку 2019 року, точної дати не встановлено, перебуваючи на території аеродрому, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, район «ПШС», побачив зростаючий кущ рослини зеленого кольору. Коли ОСОБА_6 зрозумів, що кущ рослини зеленого кольору являється «канабісом», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, у нього виник протиправний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання без мети збуту частин дикорослих рослин зеленого кольору роду конопель, а саме «канабісу», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи на території аеродрому, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, район «ПШС», вирвав кущ рослини зеленого кольору та відніс кущ рослини зеленого кольору до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим, здійснив незаконне придбання частин дикорослих рослин зеленого кольору роду конопель, а саме «канабісу», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) заборонений. Вдома ОСОБА_6 висушив кущ рослини зеленого кольору та почав незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.
17.04.2020 року, о 14.58 годин, під час перевірки повідомлення від працівника ВКП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою перевірки причетності ОСОБА_6 , до незаконного зберігання наркотичних засобів та можливого зберігання речовин та предметів, обіг яких заборонений законом, у останнього, на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», проведено поверхневу перевірку, в ході якої в кишені сумки, виявлено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані та пластикова коробка з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані. Указаний поліетиленовий пакет та пластикова колба зі вмістом оглянуто 17.04.2020 року, в період часу з 14-58 годин до 15-04 годин в присутності понятих та вилучено, згідно протоколу огляду, до Павлоградського ВП.
Вилучені речовини масою 8,9114 г., 1,103 г., 0,5070 г., 0,6972 г., 0,6613 г., загальною масою 11,8872 г. є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 8,1985 г., 1,0215 г., 0,4697 г., 0,6413 г., 0,6083 г., загальною масою 10,9393 г..
Таким чином, ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, загальною масою 10,9393 г. в перерахунку на висушену речовину.
Ознаки встановленого судом діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
23 липня 2020року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що він в серпні 2019 року на колишньому аеродромі на «ПШС» м. Павлограда побачив кущ коноплі. Вирішив звірвати для особистого вживання. Потім вдома його висушив та механічно перетер для себе. 17 квітня 2020 року, близько 15 години, був зупинений працівниками поліції та почав нервувати, бо наркотики були з ним. Йому запропонували показати, що в нього, він показав наркотичний засіб в пластиковій коробці та колбу. З вагою нарктичного засобу повністю згоден.
Працівники поліції не погрожували та не шантажували його.
Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів та вартості проведеної експертизи, висновок експерта, витяг з ЄРДР та характеризуючі дані на обвинуваченого.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді одного року обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, обтяжуючі обставини відсутні.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 1307,60 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення експертизи наркотичних засобів.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 23 липня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за яке призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення експертизи наркотичних засобів у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.

Речовий доказ:

- наркотичний засіб канабіс, вагою 10,9393 г., який перебуває в камері зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції № 000851, - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1