Справа № 353/206/19
Провадження № 1-кп/353/11/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, депутатом не обирався, має статус учасника бойових дій, раніше неодноразово засудженого, востаннє вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.11.2019 року, з врахуванням змін за наслідками апеляційного перегляду за ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26.03.2020 року, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, яке ще не відбув, громадянина України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим, в тому числі за корисливі злочини проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняту та непогашену судимість, повторно вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.
Так, 01.02.2019 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 зайшов у приміщення Тлумацької ЗОШ І-ІІІ ступенів, що знаходиться по вул. Макуха, 11, м. Тлумач Івано-Франківської області. Проходячи по коридору Тлумацької ЗОШ, ОСОБА_4 побачив неповнолітню ОСОБА_6 , яка в той час стояла разом із своїм малолітнім братом ОСОБА_7 та тримала в руках мобільний телефон марки «Huawei» моделі СRО-U00. Підійшовши до дітей, ОСОБА_4 розпочав з ними розмову, вході якої запропонував завантажити з мережі «Інтернет» на телефон нову гру. Погодившись на цю пропозицію, ОСОБА_6 добровільно передала мобільний телефон ОСОБА_4 для того, щоб він завантажив гру. З метою покращення якості мережі «Інтернет» ОСОБА_4 вийшов з приміщення Тлумацької ЗОШ, тримаючи мобільний телефон марки «Huawei» моделі СRО-U00 в руках. Перебуваючи на вулиці, біля вхідних дверей в школу, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння вказаним телефоном.
Тоді ОСОБА_4 з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, заховав мобільний телефон марки «Huawei» моделі СRО-U00, чорного кольору вартістю 677,50 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 25 грн., у чохлі-книжці чорного кольору вартістю 40,00 грн., які були у використанні, у кишеню куртки та покинув територію школи, направившись в сторону вул. Січових Стрільців, м. Тлумач. Через декілька хвилин він добровільно повернув вказаний телефон вчительці ОСОБА_8 , яка зустріла його біля магазину «Ритуальні послуги» (вул. Макухи, 1, м. Тлумач).
Також, 27.01.2019 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 проходив по вул. Поповича, у м. Тлумач Івано-Франківської області, повз магазин «Анді». В цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки речей із вказаного магазину. Реалізуючи свої злочині наміри, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, переконався у відсутності власника та сторонніх осіб, і що за його діями ніхто не спостерігає, та шляхом вибиття ногою вхідних дверей проник в середину магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_1 , власником якого являлася ОСОБА_9 , звідки таємно викрав чоловічі джинсові штани «Varxdar», вартістю 319 грн., чотири пари чоловічих джинсових штанів «Winhorni», вартістю 277 грн. кожна, чоловічі зимові черевики «Brand shoes», вартістю 515 грн., чоловічу зимову куртку «Okmel», вартістю 799 грн., чоловічі кросівки чорного кольору «ВRANDB1913», вартістю 397 грн.
Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця події скрився та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3138,0 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. Зазначив, що не заперечує жодної з обставин, встановлених досудовим розслідування, та повністю погоджується з кваліфікацією інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Пояснив, що дійсно на початку лютого 2020 року він перебував в коридорі Тлумацької ЗОШ, де побачив двох дітей, які грались з мобільним телефоном. У дівчинки, яка тримала в руках мобільний телефон марки «Huawei», він попросив телефон, щоб «скинути» ігри. Остання погодилась та добровільно віддала йому телефон. Щоб покращити якість мережі «Інтернет» він вийшов на вулицю. Опинившись на вулиці біля дверей школи, він зауважив, що ніхто за ним не спостерігає, і в цей момент вирішив не віддавати телефон школярці, а залишити його собі. З цією метою він сховав мобільний телефон собі в кишеню, перескочив через паркан школи та пішов до магазину «Ритуальні послуги», бо хотів підзарядити телефон. Через декілька хвилин після цього до магазину «Ритуальні послуги» зайшла вчителька зі школи і він добровільно віддав їй телефон. Також ствердив, що в січні 2019 року ним була вчинена крадіжка одягу та взуття з магазину «Анді» в м. Тлумач. Пояснив, що він ногою вибив двері в магазині, взяв речі (джинси, кросівки, куртки), які мав намір залишити собі, а також роздати друзям та знайомим. Пізніше частину речей він повернув в магазин, а за інші речі та пошкоджені двері він розрахувався грошовими коштами. Ствердив, що на даний час шкода потерпілим повністю відшкодована. Розкаюється у вчиненому, розуміє, що вчинив неприпустимо. Просив призначити йому мінімально можливе покарання.
Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Керуючись законом, безпосередньо дослідивши докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд прийшов до наступного.
Обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 185 КК України суд вважає доведеним в повному обсязі зібраними та дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які отримані в порядку, встановленому КПК України, зокрема, показаннями потерпілих, свідків, документами, висновками експертів, речовими доказами, а саме:
1)за епізодом по ч. 3 ст. 185 КК України:
- потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 27.01.2019 року приблизно о 14 год. 30 хв. їй подзвонила І.Українець, яка працювала продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого вона була на той час. Продавець повідомила, що вона ненадовго вийшла з магазину, зачинивши його, а коди повернулась, то виявила вибиті двері та розкидані по магазину речі. Тоді вона провела інвентаризацію та виявила викрадення речей на суму приблизно 3 тис. грн. Ствердила, що на даний час матеріальні збитки їй відшкодовано: частково грошовими коштами, частково повернуто викрадені речі, відремонтовано двері магазину. Просила не карати обвинуваченого суворо, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до нього не має;
- в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона працювала продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому здійснювала підприємницьку діяльність потерпіла ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 . 27.01.2019 року, приблизно о 14 год. 00 хв., вона закрила двері магазину та вийшла в туалет. Повернувшись приблизно через 10 хв., вона виявила, що двері магазину вибиті, дверний замок вирваний, в магазині безлад, розкидані коробки,тощо. Тоді вона викликала поліцію та подзвонила ОСОБА_9 . Коли вони з нею провели ревізію, то встановили, що викрадено 5 пар джинсів, 2 пари взуття і куртка. Пізніше частина викрадених речей була повернута;
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 27.01.2019 року, згідно якого продавець в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_10 повідомила, що 27.01.2019 року у період з 14 год. 25 хв. по 14 год. 40 хв. невідома особа шляхом пошкодження вхідних дверей вчинила крадіжку речей з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: вул. Поповича, м. Тлумач, Івано-Франківської області (т. 2 а.с. 176);
- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 28.01.2019 року в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження N 0000024 за ч. 3 ст. 185 КК України (т. 2 а.с. 175);
- даними протоколу огляду місця події від 27.01.2019 року з фототаблицями до нього, відповідно до яких за письмовою згодою ОСОБА_10 був проведений огляд магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з якого було вчинено крадіжку, за адресою: АДРЕСА_1 . При огляді приміщення магазину виявлені сліди злому: пошкоджені двері та замок дверей. Також виявлені 4 сліди пальців рук. Порядок в магазині порушений: картонні коробки з-під взуття розкидані в хаотичному порядку. Біля магазину також знайдено металевий вішак та верхню частину картонної коробки від взуття (т. 2 а.с. 177, 178-186);
- даними постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до справи від 27.01.2019 року, відповідно до якої 4 сліди пальців рук, вилучених в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , металевий вішак та верхня частина картонної коробки, вилучені на АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами (т.2 а.с. 187);
- даними протоколу огляду місця події від 29.01.2019 року з фототаблицями до нього, відповідно до яких ОСОБА_11 (дядько обвинуваченого ОСОБА_4 ) надав письмову згоду на огляд його квартири за адресою: АДРЕСА_4 , під час проведення якого добровільно видав працівникам поліції чоловічі джинсові штани «Varxdar», чоловічі джинсові штани «Winhorni», чоловічі зимові черевики « ІНФОРМАЦІЯ_3 » пояснивши, що їх викрав з магазину «Анді» в м. Тлумачі його племінник ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 189-190, 191-195);
- даними протоколу огляду місця події від 29.01.2019 року з фототаблицями до нього, відповідно до яких ОСОБА_12 (матір обвинуваченого ОСОБА_4 ) надала письмову згоду на огляд її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого добровільно видала працівникам поліції чоловічу зимову куртку «Okmel» та чоловічі кросівки чорного кольору з полосами червоного кольору, пояснивши, що їх викрав з магазину «Анді» в м. Тлумачі її син ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 196-197, 198-202);
- даними постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до справи від 29.01.2019 року, відповідно до якої джинсові штани «Varxdar», чоловічі джинсові штани «Winhorni», чоловічі зимові черевики « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вилучені з квартири ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , а також чоловічу зимову куртку «Okmel» та чоловічі кросівки чорного кольору з полосами червоного кольору, вилучені з будинку ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами (т.2 а.с. 203-205);
- даними висновку експерта від 13.02.2019 року № СЕ-19/109/14-72Д/19, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2019 року проведено судово-дактилоскопічну експертизу та встановлено, що слід долоні руки розмірами 31х28 мм, виявлений та вилучений 27.01.2019 року в приміщенні магазину «Анді» по вул. Поповича в м. Тлумач, залишений долонею лівої руки ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 211-212, 214-221);
- даними висновку експерта від 19.02.2019 року № СЕ-19/109/28-92ТВ/19, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2019 року проведено товарознавчу експертизу та встановлено ринкову вартість речей, викрадених 27.01.2019 року з приміщення магазину «Анді» по вул. Поповича в м. Тлумач, а саме: чоловічі джинси «Varxdar» - 319,0 грн., чоловічі джинси «Winhorni» - 277,0 грн., чоловічі зимові черевики «Brand shoes» - 515,0 грн., чоловіча зимова куртка «Okmel» - 799,0 грн., чоловічі кросівки чорного кольору «ВRANDB1913» - 397,0 грн. (т. 2 а.с. 223-224, 226-237);
- оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, а саме: слідами пальців рук та дактилокартою ОСОБА_4 (т.2 а.с.222).
2) за епізодом по ч. 2 ст. 185 КК України:
- потерпіла ОСОБА_13 , яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_6 , в судовому засіданні показала, що в 20-х числах лютого 2019 року до неї додому приїхали працівники поліції і повідомили, що ОСОБА_4 викрав у її дочки ОСОБА_14 телефон. На той момент їй нічого не було відомо про цей інцидент, оскільки діти їй нічого про це не розповідали. Працівники поліції запропонували написати їй відповідну заяву, що вона і зробила. Щодо обставин кримінального правопорушення нічого пояснити не могла. Просила не карати обвинуваченого суворо, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до нього не має, оскільки телефон одразу ж було повернуто доньці;
- малолітня ОСОБА_6 , 2006 року народження, допитана в судовому засіданні в якості свідка в присутності матері, показала, що в січні 2019 року вона з своїм малолітнім братом ОСОБА_7 перебувала в коридорі Тлумацької ЗОШ та вони грались мобільним телефоном. Неподалік від них знаходився дядько ( ОСОБА_4 ), якого діти не знали. Телефон вона тримала в своїх руках. ОСОБА_4 підійшов до неї та запитав, яка марка телефону. Вона йому відповіла, що марка телефону «Huawei». Тоді він попросив її, щоб вона дала йому подивитись телефон, що вона добровільно і зробила. Подивившись телефон, ОСОБА_4 повідомив їй, що хоче скачати гру з її телефону та свій телефон, на що вона не заперечувала та не вимагала повернути їй телефон назад. Тоді ОСОБА_4 , тримаючи телефон «Huawei» в своїх руках, вийшов з приміщення коридору школи. Зазначила, що вона добровільно віддала телефон ОСОБА_4 , оскільки вважала, що він скачає гру та поверне телефон. Після того як дядько вийшов, до них підійшла вчителька і запитала, чи не ображав їх ОСОБА_4 та чи нічого в них не забрав. Вони сказали, що віддали дядькові телефон. Тоді вчителька побігла за ОСОБА_4 , догнала його та через декілька хвилин повернула їм телефон;
- малолітній ОСОБА_7 , 2008 року народження, допитаний в судовому засіданні в якості свідка в присутності матері, надав покази, аналогічні показам малолітньої ОСОБА_6 . Додатково зазначив, що ОСОБА_4 не погрожував їм та не застосовував до них силу, а телефон вони віддали добровільно. Повідомив, що навіть коли ОСОБА_4 вийшов з приміщення школи з телефоном, вони нікого не кликали на допомогу, оскільки вважали, що він скачає гру та поверне телефон самостійно;
- свідок ОСОБА_15 , допитаний в судовому засіданні в якості свідка, показав, що працює в Тлумацькій ЗОШ заступником директора з господарської частини. У лютому 2019 року, приблизно о 14 год., він повертався з обіду та побачив як чоловік перескочив через паркан школи. Підійшовши через декілька хвилин до центрального входу школи, він на сходах зустрів медсестру ОСОБА_16 , вчительку ОСОБА_8 та дівчинку. Медсестра повідомила, що, зі слів дівчинки, якийсь чоловік у червоній куртці вкрав у неї телефон. Тоді він повідомив, що напевно бачив цього чоловіка. Разом з вчителькою ОСОБА_8 вони пішли в напрямку овочевого магазину та магазину «Олімп» шукати цього чоловіка. Через декілька хвилин вони побачила ОСОБА_4 , який знаходився приблизно у 8 м від огорожі школи, на сходах у підвальному приміщенні магазину «Олімп» та щось розглядав у телефоні, тримаючи його в руках. На вимогу ОСОБА_8 віддати телефон, ОСОБА_4 засміявся та віддав телефон. На його думку ОСОБА_4 поводив себе так, ніби нічого не сталось та перебував у стані алкогольного сп`яніння;
- свідок ОСОБА_8 , яка працює в Тлумацький ЗОШ педагогом-організатором, показала, що 01.02.2019 року, виходячи з свого кабінету, вона побачила як з приміщення школи вийшов хлопець в червоно-сіро-чорній куртці (бачила зі спини). Тоді вона підійшла до учнів школи Ані та ОСОБА_17 , які знаходились в коридорі школи, та запитала, що хотів цей хлопець. Діти повідомили, що він хотів скачати ігри на телефон, але, оскільки мережа «Інтернет» в школі погана, він пішов на вулицю. Також діти сказали, що віддали телефон добровільно. Діти були повністю спокійні, не були схвильовані або налякані, вони навіть не думали, що хлопець не поверне телефон. Після цього вона вирішила піти пошукати цього хлопця та вийшла на вулицю, де зустріла ОСОБА_15 , який працює в Тлумацькій ЗОШ заступником директора з господарської частини. Він повідомив, що бачив як чоловік перескочив через паркан школи, а тому вони пішли в напрямку овочевого магазину та магазину «Олімп» шукати цього чоловіка. Зайшовши до магазину «Ритуальні послуги», який розташований одразу за огорожею школи, вони побачили ОСОБА_4 , який щось розглядав у телефоні, тримаючи його в руках. Тоді ОСОБА_4 засміявся та віддав їй телефон, сказавши, що він знав, що вони по нього прийдуть. Поліцію не викликали, оскільки інцидент був вичерпаний, а телефон повернутий. Потім вони з ОСОБА_15 повернулись до школи, де директор школи ОСОБА_18 , його заступник ОСОБА_19 та психолог ОСОБА_20 проводили з дітьми профілактичну бесіду. Навіть у цей момент діти були спокійні, не хвилювалися та не плакали. Тоді вона повернула дітям телефон. Ствердила, що про цей випадок матір дітей дізналась лише через два тижні, коли до неї приїхали працівники поліції та попросили написати відповідну заяву;
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 13.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_13 повідомила, що 01.02.2019 року приблизно 14 год. 00 хв. невідома особа в приміщенні Тлумацької ЗОШ вирвала з рук її доньки ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Huawei» моделі СRО-U00 чорного кольору (т. 2 а.с. 240);
- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 13.02.2019 року в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження N 0000031 з попередньою правової кваліфікацією за ч. 1 ст. 186 КК України (т. 2 а.с. 239);
- даними протоколу огляду місця події від 13.02.2019 року з фототаблицями до нього, відповідно до яких ОСОБА_13 за місцем свого проживання у в АДРЕСА_1 , добровільно надала працівникам поліції для огляду мобільний телефон марки «Huawei» моделі СRО-U00 чорного кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» у чохлі-книжці чорного кольору (т. 2 а.с. 241, 242-246);
- даними постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до справи від 13.02.2019 року, відповідно до якої мобільний телефон марки «Huawei» моделі СRО-U00 чорного кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» у чохлі-книжці чорного кольору, який добровільно видала ОСОБА_13 за місцем свого проживання у в АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами (т.2 а.с. 247);
- даними висновку експерта від 25.02.2019 року № СЕ-19/109/28-133ТВ/19, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2019 року проведено товарознавчу експертизу та встановлено ринкову вартість мобільного телефону марки «Huawei» моделі СRО-U00 чорного кольору 677,50 грн., чохла-книжки чорного кольору 40,0 грн. (т. 2 а.с. 249-250, т.3 а.с. 2-8);
- даними довідки Приватного підприємця ОСОБА_21 від 18.02.2019 року, згідно якої вартість стартового пакету мобільного оператора ПрАТ «Київстар» становить 25,0 грн. (т.3 а.с. 9);
- оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, а саме: мобільним телефоном марки «Huawei» моделі СRО-U00 чорного кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» у чохлі-книжці чорного кольору.
Наведені вище докази по суті співпадають, не суперечать один одному, а тому суд визнає їх достовірними, належними та допустимими. Не довіряти їм у суду немає підстав.
Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні суду сторонами кримінального провадження своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши докази надані стороною обвинувачення та захисту, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог положень процесуального закону, приходить до висновку, що поза розумним сумнівом вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати: за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та поєднане з проникненням у інше приміщення.
Під час судових дебатів прокурор просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 2, 3 ст. 185 КК України, та, призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, а за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Після застосування чч. 1,4 ст. 70 КК України, просив визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судових дебатах зазначив, що стороною захисту не оспорюються встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 та їх правова кваліфікація. Просив не карати його підзахисного суворо та призначити йому мінімально можливе покарання, зваживши на визнання ним вини, його молодий вік, звернення громадських організацій. Також просив врахувати те, що обвинувачений є учасником бойових дій та брав участь у антитерористичній операції на сході України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставинами, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та рецидив кримінальних правопорушень.
У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.
Станом на день вчинення, згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, визначалось як злочин середньої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як тяжкий злочин. Однак, відповідно до змін до КК України, з 01.07.2020 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінальних правопорушень, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.
Тому при призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує, що обвинувачений раніше неодноразово був засуджений (т. 3 а.с. 72-129, 132-133, 137, 139-146), відбуває покарання за попереднім вироком суду, характеризується по місцю проживання позитивно (характеристика Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 28.01.2020 року, т. 3 а.с. 147), не перебуває на обліку в психіатричному кабінеті, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з 10.09.2018 року (довідка Тлумацької ЦРЛ від 26.02.2019 року, т. 3 а.с. 138), повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, негативно ставиться до вчиненого.
Окрім того, слід зазначити, що в матеріалах провадження знаходиться характеристика Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно якої ОСОБА_4 до вступу в Збройні Сили України та участі в бойових діях проживав в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області та зарекомендував себе виключно позитивно. Згідно довідки ТВО командира в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_4 брав участь в антитерористичній операції, є учасником бойових дій (т. 3 а.с. 148), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (т. 3 а.с. 149).
Також, стороною захисту подані листи з громадської організації «Спілка матерів та дружин воїнів АТО Тлумацький район» від 10.07.2020 року та ГО «Тлумацьке районне об`єднання воїнів АТО» від 15.07.2020 року з проханням не призначати ОСОБА_4 суворого покарання (т. 3 а.с. 150-151).
Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції чч. 2, 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Судом встановлено, що вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.11.2019 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 23.05.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, та вироком Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Визначено, що строк відбування покарання слід рахувати з 28.11.2019 року та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахувати періоди: з 19 листопада 2018 року по 23 листопада 2018 року (строк попереднього ув`язнення) та з 20 лютого 2019 року до 27 листопада 2019 року (строк відбутого покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, та вироком Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України).
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26.03.2020 року вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.11.2019 року змінено, виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду при призначенні остаточного покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2019 року, в іншій частині вирок залишено без змін.
Отже, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, до постановлення вироку Центральним районним судом м. Миколаєва від 28.11.2019 року, з врахуванням змін за наслідками апеляційного перегляду за ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26.03.2020 року, яким ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, яке він відбуває на даний час. А тому йому необхідно призначити покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.
При цьому у строк покарання, остаточно призначеного даним вироком суду, ОСОБА_4 необхідно зарахувати покарання, частково відбуте за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
На даний час ОСОБА_4 перебуває під вартою і відбуває покарання згідно вищезазначеного вироку, який набрав законної сили. Таким чином, відсутні підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу в межах даного кримінального провадження.
Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експертів для проведення експертиз згідно довідок експертної установи: 1430,0 грн. за експертизу № СЕ-19/109/14-72Д/19 від 13.02.2019 року, 858,0 грн. за експертизу № СЕ-19/109/28-92ТВ/19 від 19.02.2019 року, 715,0 грн. за експертизу № СЕ-19/109/28-133ТВ/19 від 25.02.2019 року.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.11.2019 року, з врахуванням змін за наслідками апеляційного перегляду за ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26.03.2020 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з моменту його затримання за попереднім вироком з 08 год. 00 хв. 20.02.2019 року.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення - з 19 листопада 2018 року по 23 листопада 2018 року, та строк частково відбутого покарання за попереднім вироком - з 20 лютого 2019 року по 19 жовтня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3003,0 грн. (три тисячі три гривні 00 копійок) процесуальних витрат.
Після вступу вироку в законну силу, речові докази по справі, а саме:
- мобільний телефон марки «Huawei» моделі СRО-U00 чорного кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» у чохлі-книжці чорного кольору, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_13 , - вважати повернутим власнику за належністю;
- джинсові штани «Varxdar», чоловічі джинсові штани «Winhorni», чоловічі зимові черевики « ОСОБА_22 », чоловічу зимову куртку «Okmel» та чоловічі кросівки чорного кольору з полосами червоного кольору, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 - вважати повернутим власнику за належністю;
- чотири сліди пальців рук, які зберігаються у матеріалах провадження залишити у матеріалах кримінального провадження;
- поліетиленовий пакет із вмістом: металевий вішак та верхня частина картонної коробки, які зберігаються в кімнаті речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, - повернути потерпілій ОСОБА_9 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_1