Справа № 697/1453/20
Номер провадження 1-кп/697/198/2020
У Х В А Л А
Іменем України
30 вересня 2020 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_7 про накладення арешту на майно обвинуваченого у кримінальному провадженні № 1 2020 25 016 0000 323 від 07.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2020 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 05.08.2020 призначено підготовче засідання.

05.08.2020 потерпіла ОСОБА_7 подала клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначила наступне:

ОСОБА_5 06.06.2020 близько 21.10 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщення тамбуру біля вхідних дверей власної квартири АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, бажаючи настання смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наніс останнім численні ножові поранення, однак свій злочин не довів до кінця, оскільки йому завадили сусіди;

у зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчинененням ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, потерпілій (заявнику клопотання) була завдана матеріальна та моральна шкода, яка полягала у витратах на лікування та відновлення, фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у її житті, викликали негативні переживання та спогади, потребу у уникненні аналогічних обставин, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, почуття образи, обурення, приниженої гідності;

нею подано цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України на суму 610 000 гривень;

завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження;

на підставі викладеного та керуючись ст. 170 КПК України, з метою забезпечення цивільного позову, просить суд накласти арешт на все майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на належну йому квартиру АДРЕСА_2 , а також на належний йому автомобіль КІA RIO, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , а також на все інше належне йому на праві власності рухоме та нерухоме майно та банківські рахунки в усіх установах банків України.

10.08.2020 від представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 до суду надійшло клопотання про приєднання до справи письмових доказів, в якому він вказує, що потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявлені цивільні позови, просить приєднати до матеріалів справи та дослідити в судовому засіданні наступні письмові докази: копію адвокатського запиту № 11 від 27.07.2020, копію відповіді КП «ЧООБТІ» №21 від 28.07.2020, копію довідки Сервісного МВС України № 31/23/45 від 21.07.2020, копію цивільного позову ОСОБА_7 , копію цивільного позову ОСОБА_8 , оригінал ордеру адвоката, оригінал договору з адвокатом, копія свідоцтва та посвідчення адвоката.

10.08.2020 від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 до суду надійшли заперечення на клопотання потерпілої про накладення арешту на майно підозрюваного, у яких він вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову. В даному випадку суб`єктом звернення до суду є потерпіла, а не цивільний позивач, що суперечить положенням ч. 1 ст. 171 КПК України. Отже, клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову подано неналежною особою;

відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. З огляду на подане клопотання вбачається, що останнє подано без дотримання вимог ч. 3 ст. 171 КПК України. Зокрема, у ньому не зазначено документи, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на майно, яке на думку потерпілої належить арештувати, що унеможливлює визначення правової підстави для арешту. Клопотання не містить даних про вартість зазначеного та іншого майна, що унеможливлює встановити його співмірність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у якому в дійсності підозрюється ОСОБА_5 . Клопотання не містить доказів завдання шкоди та доказів розміру цієї шкоди, та розподілу шкоди на майнову та моральну. До клопотання не долучено жодного документа, яким потерпіла обґрунтовує свої доводи;

крім того, потерпіла ОСОБА_7 посилається на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України (умисне вбивство), коли їй достовірно відомо, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження);

безпідставними є також вимоги потерпілої в частині накладення арешту на інше належне підозрюваному ОСОБА_5 рухоме та нерухоме майно та на банківські рахунки в усіх установах банків України, оскільки такі вимоги не конкретизовані та повинні бути співрозмірними з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

з урахуванням вказаних вимог закону, та те, що потерпіла та її представник не долучили до клопотання жодного доказу про вартість майна обвинуваченого, хоча адвокат має право звернутись до будь-якого органу, установи, організації із запитами про надання йому необхідних даних і такі повинні бути надані, в т.ч. і за майно обвинуваченого, а суд не наділений повноваженнями збирання доказів у кримінальному провадженні, оскільки це обов`язок учасників судового провадження збирати та відшукувати докази та надавати такі суду, - дане клопотання задоволенню не підлягає.

У підготовчому засіданні 28.09.2020 потерпіла ОСОБА_7 підтримала своє

клопотання. Вказала, що в клопотанні допущена описка у визначенні кримінального правопорушення, яке ставиться у вину обвинуваченому, оскільки дійсно злочинні дії було перекваліфіковано. Обвинувачений заперечив щодо задоволення клопотання. Захисник обвинуваченого заперечив щодо задоволення клопотання з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник потерпілої подав заяву про розгляд без нього, проте потерпіла вважала неможливим завершення розгляду її клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого без її представника, у зв`язку з чим розгляд клопотання судом було відкладено на інший час цього ж дня 28.09.2020, про що були повідомлені учасники процесу, викликано представника потерпілої.

У наступному засіданні 28.09.2020 представник потерпілої клопотання потерпілої підтримав, вважав його обґрунтованим. Однак, у зв`язку з неявкою у наступне засідання захисника обвинуваченого розгляд клопотання не було завершено, та відкладено на 29.09.2020.

29.09.2020 у підготовче судове засідання захисник обвинуваченого не з`явився, хоча повідомлявся судом про час засідання телефонограмою.

У підготовчому засіданні 29.09.2020 обвинувачений вказав про можливість завершення розпочатого за участю усіх учасників процесу клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого за відсутності його захисника.

Суд, враховуючи, що думка захисника обвинуваченого по клопотанню про накладення арешту на майно підозрюваного, нині обвинуваченого, була заслухана у підготовчому засіданні 28.09.2020, та захисником подані суду письмові заперечення на це клопотання, а також, що розгляд клопотання відкладався у зв`язку з викликом у засідання представника потерпілої, яка заявила це клопотання, і що про дату відкладень розгляду захисник обвинуваченого був повідомлений, а у засіданні обвинувачений не заперечував щодо завершення розгляду клопотання без його захисника, суд вважає можливим завершення даного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, вислухавши учасників кримінального провадження, вважає клопотання потерпілої таким, що підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

До обвинувального акта у кримінальному провадженні № 1 2020 25 від 07.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, додані цивільні позови позовна заява ОСОБА_8 та позовна заява ОСОБА_7 , які є потерпілими у даному кримінальному провадженні.

У своїй позовній заяві від 13.07.2020 ОСОБА_7 визначила ціну позову 610000 грн., просить суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь завдану їй вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, матеріальну (майнову) шкоду в розмірі 60000 грн., які полягають у витратах на лікування та відновлення, та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 550000 грн.

Відповідно до ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, під час досудового розслідування було прийняті процесуальні рішення, зокрема, 22.07.2020 перекваліфікація злочинних дій; 22.07.2020 внесення відомостей до ЄРДР № 1 200016; 23.07.2020 - визначення органу досудового розслідування та об`єднання матеріалів досудових розслідувань.

ОСОБА_7 з метою забезпечення її цивільного позову, подано до суду клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного. На даній стадії розгляду кримінального провадження вважається на майно обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 4 ч. 2 вказаної статті КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

За приписами ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як зазначено у ч. 1, ч. 3 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
У зв`язку з тим, що потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов у кримінальному провадженні з підстав завдання їй шкоди вчиненням кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , то з метою подальшого можливого забезпечення цивільного позову, суд вважає за необхідне накласти арешт на майно, яке належить обвинуваченому.
Однак, арешт майна має бути співмірним розміру шкоди, зазначеної у цивільному позові, згідно вимог ч. 8 ст. 170 КПК України.
Ціна позову ОСОБА_7 610000 грн.
Суд вважає співмірним ціні позову накладення арешту на зазначені у клопотанні квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності обвинуваченому, та на належний йому автомобіль КІA RIO, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , із забороною їх відчуження та розпорядження ними.
Квартира АДРЕСА_2 належить обвинуваченому ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою КП «ЧООБТІ» від 28.07.2020 № 21.
Автомобіль КІA RIO, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 належить обвинуваченому ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою ТСЦ МВС №7145 № 31/23/45 від 21.07.2020 р.
Щодо вимоги про накладення арешту на все інше належне обвинувачему на праві власності рухоме та нерухоме майно та банківські рахунки в усіх установах банків України, то суд в цій частині клопотання відмовляє, з огляду на таке.
Вимоги про накладення арешту на банківські рахунки не відповідають нормі ст. 170 КПК України, яка визначає перелік того майна, що може бути обтяжено арештом, і до якого . зокрема, відносяться кошти, що знаходяться на банківських рахунках. Самі банківські рахунки арештовані бути не можуть, оскільки не є майном, а є лише фінансовим інструментом для обліку безготівкових коштів, навіть у випадку доведеності відкриття таких, а також наявності на них певної суми коштів.
Щодо накладення арешту на інше майно обвинуваченого, суд також не знаходить підстав для його задоволення, оскільки ОСОБА_7 у клопотанні не зазначено конкретний перелік такого майна та його вартість, що позбавляє суд, відповідно до ч. 8 ст. 170, ч. 2 ст. 173 КПК України визначити співмірність вартості майна, на яке необхідно накласти арешт із ціною цивільного позову.
І як зазначено вище, суд вважає достатнім по співмірності, з урахуванням ціни цивільного позову ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, накласти арешт на зазначені квартиру та автомобіль, що належать обвинуваченому на праві власності.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 1 2020 25 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , на автомобіль КІA RIO, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належать обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити їх відчуження та розпорядження ними.

В решті вимог клопотання ОСОБА_7 відмовити - у накладенні арешту на все інше належне ОСОБА_5 на праві власності рухоме та нерухоме майно та банківські рахунки в усіх установах банків України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Копію ухвали негайно вручити учасникам судового провадження та прокурору для виконання.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає та може бути скасована у порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Суддя ОСОБА_1