ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1221/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
представника
власника майна - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін Трейд» на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000877 від 08.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000877 від 08.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Накладено арешт на майно грошові кошти в сумі 327 428,56 гривень на розрахунковий рахунок ТОВ «Мартін Трейд», , номер НОМЕР_1 відкритий в АТ «Пумб» код банку 334851, розташованому за адресою: м. Київ вул. Андріївська,4.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ ««Мартін Трейд»» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді та скасувати ухвалу і арешт на грошові кошти в сумі 327 428,56 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначив, що при постановленні ухвали не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, з підстав не відповідності безготівкових грошових коштів ознакам речового доказу у кримінальному провадженні. Тому, вважає, що накладення арешту на грошові кошти обмежує права Товариства, не встановлюючи та не зберігаючи при цьому жодної інформації, що може бути використана, як джерело доказування в цьому кримінальному провадженні. Даних, що досудове розслідування здійснюється відносно ТОВ «Мартін Трейд», його посадових осіб слідчому судді не надано. А тому вважає, що відсутні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того вважає, що оскільки посадовим особам даного Товариства не пред`явлено підозри, то слідчий суддя не повинен був накладати арешт на його майно. Вважає арешт необґрунтованим. Слідчим не було доведено конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, які б виправдовували таке втручання у господарську діяльність Товариства. Доказів, що грошові кошти є доказом кримінального правопорушення також не надано.

Вказав, що слідчим був взятий в основу обгрунтування накладення арешту на грошові кошти висновок аналітичного дослідження, про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «Шеньчжень констракшн Україна», по взаємовідносинам з ТОВ «Будівельна група «СІОН». За період, що не відповідав даті ймовірного заволодіння коштами ТОВ «Шеньчжень констракшн Україна». Тому висновки слідчого є припущенням, оскільки між ТОВ «Будівельна група «СІОН» та ТОВ «Мартін Трейд» було укладено договір поставки №28/05-1-МТ від 28.05.2019р, відповідно до умов якого було здійснено поставку дизпалива на загальна суму 327 428,56 грн. Виконання поставки підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів №781 від 28.05.2019 та даними моніторінгу пересування вантажного автомобіля, що здійснював перевезення палива. Виконання договору поставки, походження товару, що поставлявся було підтверджено та обґрунтовує дійсність правочину та відсутність ознак ффіктивності в діях ТОВ «Мартін Трейд» щодо постачання товару на адресу ТОВ «Будівельна група «СІОН». Та отримання за це відповідно плати в розмірі 327 428,56 грн.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, думки апелянтів, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судова колегія вважає можливим поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки доводи заяви про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовані матеріалами справи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000877 від 08.06.2019 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
17.07.2019 старший слідчий управління ОСОБА_7 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000877 від 08.06.2019 р. В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2019 року посадові особи ТОВ «Шеньчжень констракшн Україна», код ЄДРПОУ 42949665, а також невстановлені особи шляхом зловживання службовим становищем заволоділи коштами зазначеного підприємства внесеного до його статутного капіталу та які зберігалися на підприємства рахунку в АТ «Укрсиббанк» номер НОМЕР_2 , в загальній сумі 9738628,59 грн. шляхом їх перерахування без наявних для того законних підстав, з використанням викраденого ключа доступу до системи «Інтернет-банкінг» підприємства, на рахунки наступних підприємств з ознаками фіктивності: 29.05.2019 на рахунок ТОВ «Будівельна компанія Сіон», код ЄДРПОУ 41380617, відкритий в філії «Київсіті» АТ КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_3 , код банку 380775 перераховані 4 713 800 грн., з призначенням платежу «виконання будівельних робіт з матеріалом згідно рахунку»; 29.05.2019 на рахунок ТОВ «Бітконт», код ЄДРПОУ 41305655, відкритий в АТ «Сбербанк», код банку 320627, номер НОМЕР_4 , перераховані грошові кошти в сумі 3513811,00 грн., з призначенням платежу «сплата за матеріали згідно договору»; 29.05.2019 на рахунок ТОВ «Спецтранссервіс», код ЄДРПОУ 31626517, відкритий в банку АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві, код банку 380805, номер НОМЕР_5 , перераховані грошові кошти в сумі 1494000 грн., з призначенням платежу «за скраплений газ». Згідно реєстру руху грошових коштів ТОВ «Будівельна компанія Сіон», , відкритого в філії «Київсіті» АТ КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_3 , встановлено, що в день надходження на рахунок ТОВ «Сіон» грошових коштів від ТОВ «Шеньчжень констракшн Україна», , вказані грошові кошти з метою подальшого обготівкування та викрадення, були перераховані на розрахункові рахунки низки суб`єктів господарської діяльності, у тому числі ТОВ «Мартін Трейд» , на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий АТ «Пумб» код банку 334851, які були перераховані однією транзакцією на суму 327 428,56 гривень. Слідчий вважає, що вказані грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Мартін Трейд» відповідають критеріям статті 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів просила застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Приймаючи рішення про накладення арешту на грошові кошти, суд першої інстанції мотивував таку необхідність саме тим, що слідчим доведено наявність вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, є підстави вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Слідчий довів наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, прийшов к висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на вказане майно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилучених грошових коштів в сумі 327 428,56 гривень на розрахунковому рахунку ТОВ «Мартін Трейд», , номер НОМЕР_1 відкритий в АТ «Пумб» код банку 334851, розташованому за адресою: м. Київ вул. Андріївська,4 ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування в тому числі для проведення експертних досліджень. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта щодо неможливості визнання грошей речовим доказом не узгоджуються зі змістом норми, що передбачена ч. 1 ст. 98 КПК України, внаслідок чого колегія суддів не може погодитися з цими твердженнями апелянта.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на відсутність правових підстав для арешту майна не ґрунтуються на матеріалах справи. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходомв від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту, поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і пов`язує певну особу з можливістю арешту такого майна.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТОВ «Мартін Трейд» не має відношення до кримінального провадження, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги. Правомірність надходження грошових коштів наразі перевіряється слідчим, що фактично належить встановлювати в межах саме цього досудового розслідування.

За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити строк адвокату ОСОБА_6 на апеляційну оскарження ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін Трейд» залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді