ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2020 Справа №607/8499/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003713 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залужжя Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, безробітного, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (в редакції до 01 липня 2020 року),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він 10 листопада 2017 року близько 18 год. перебував на Привокзальному майдані в м.Тернополі, винник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим шляхом шляхом обману. Реалізовуючи який він тоді ж і там же, звернувся до ОСОБА_5 з проханням надати йому мобільний телефон нібито для здійснення телефонного дзвінка, на що останній, не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_3 , добровільно передав йому належний ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки «Lumia Microsoft 535 RM-1089», вартістю 965 грн., у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., отримавши який, не маючи наміру його повертати, обвинувачений ОСОБА_3 із вказаним майном з місця вчинення даного кримінального проступку втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 990 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України (в редакції до 01 липня 2020 року) заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

24 квітня 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України (в редакції до 01 липня 2020 року) за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.190 КК України (в редакції до 01 липня 2020 року) у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, у тому числі, кримінальних проступків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України(в редакції до 01 липня 2020 року).

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 24 квітня 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, вартість якої в сумі 572 грн. слід стягнути із ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежу.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 24 квітня 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (в редакції до 01 липня 2020 року) та призначити йому за даним кримінальним проступком узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1