Справа № 539/1564/20
Провадження №1-кп/548/188/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2020 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хорол клопотання ОСОБА_6 про часткове скасування арешту зречового доказу та передачу їй речового доказу на відповідальне зберігання в кримінальному провадженні №0001476 по обвинуваченню
ОСОБА_4 ,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0001476 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
В ході судового засідання ОСОБА_6 подала клопотання про часткове скасування арешту зречового доказу та передачу їй речового доказу на відповідальне зберігання, а саме її автомобіля «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти часткового скасування арешту зречового доказу та передачі ОСОБА_6 речового доказу на відповідальне зберігання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання ОСОБА_6 .

Розглянувши клопотання потерпілої, заслухавши думки сторін, суд вважає за можливе задовольнити дане клопотання.

Відповідно до ст. 16 КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із положеннями ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно зі статтею 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_7 від 20.11.2020 року накладено арешт на майно ОСОБА_6 автомобіль «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 .
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права володінняОСОБА_6 на вищевказане майно, оскільки на даний час стороною обвинувачення не доведено, що власникможе бути цивільними відповідачем в даному кримінальному провадженні та може бути винним у вчиненні кримінального порушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України також слідчий суддя враховує те, що ч.1 ст.246 КК України не передбачає конфіскації майна.
Враховуючи те, що накладення арешту на майно перешкоджає законному праву ОСОБА_8 користуватися своїм майном а також те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б вказували на необхідність застосування такого виду арешту автомобіля, а саме в частині користування ним, крім того зважаючи на доводи заявника, суд приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого виду арешту на майно відпала потреба, а тому подане заявником клопотання про часткове скасування арешту з майна підлягає задоволенню, оскільки існують всі передбачені Законом підстави для такого скасування арешту з майна в частині користування ним.

Керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, суд-
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_6 про часткове скасування арешту зречового доказу та передачу їй речового доказу на відповідальне зберігання - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалоюслідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_7 від 20.11.2020 року у частині заборони користуванняавтомобілем «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , передавши його ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.
Повний текст ухвали виготовлено 17.09.2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1