Справа № 991/5954/20
Провадження1-кс/991/6125/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваної ОСОБА_3 , її захисника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_3 у зв`язку із застосуванням відносно неї запобіжного заходу у вигляді застави, поданого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 01.06.2017, зокрема за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
В судовому засіданні до початку розгляду даного клопотання по суті захисник підозрюваної ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 заявив відвід прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі САП) ОСОБА_5 .
Заява мотивована тим, що прокурор САП ОСОБА_5 є упередженим, виходячи з наступного:
1) прокурорами у кримінальному провадженні, зокрема і ОСОБА_5 умисно було порушено права людини та кримінальне процесуальне законодавство, що встановлено рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема ОСОБА_7 , якого сторона обвинувачення вважає одним із організаторів вчинення кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_3 , має імунітет та привілеї на рівні дипломатичних представників згідно міжнародного права, оскільки є чоловіком судді ЄСПЛ від України ОСОБА_8 , що передбачено ст. 1 Шостого протоколу до Генеральної угоди про привілеї та імунітети Ради Європи 1996 року. При розгляді запиту сторони обвинувачення щодо позбавлення ОСОБА_7 даного імунітету, ЄСПЛ своїм рішенням відхилив зазначений запит та встановив істотні порушення прав та свобод людини під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000361, а саме:
- сторона обвинувачення чинила тиск на свідків;
- обвинувачення здійснювало збір доказів з порушенням законодавства України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та міжнародних актів, зокрема Генеральної угоди про привілеї та імунітети Ради Європи, оскільки проведення слідчих дій та негласних слідчих дій, направлених на збирання доказів щодо ОСОБА_7 є несумісним з його імунітетом, про що зазначені прокурори були обізнані;
- прокурори неодноразово поводили себе відносно ОСОБА_7 як до підозрюваного, що, відповідно до висновку ЄСПЛ, є недопустимим;
- оскільки, своїм рішенням від 06.07.2020 року ЄСПЛ відхилив запит сторони обвинувачення про скасування імунітету ОСОБА_7 та встановив порушення прав людини і основоположних свобод, то зазначене рішення, відповідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягає виконанню, чого прокурорами зроблено не було.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_3 доводи заяви про відвід прокурора підтримали, просили задовольнити із викладених у ній підстав.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що жодних порушень прав підозрюваної ОСОБА_3 ані прокурорами, ані детективами не відбулося, прокурори, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000361, діяли в межах своїх повноважень та на виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи сторін, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Статтею 77 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу прокурора.
Так, п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні , якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Як вбачається зі змісту короткого тексту рішення ЄСПЛ від 06.07.2020 року, ЄСПЛ дійсно було відхилено клопотання про відмову від імунітету, наданого ОСОБА_7 на підставі імунітету його дружини судді ОСОБА_8 , обраної до ЄСПЛ від України, та констатовано факт здійснення Національним антикорупційним бюро України тиску на свідків, порушення процедури отримання доказів всупереч наявності у ОСОБА_7 імунітету та використання таких доказів.
Однак, зважаючи на стислість викладу мотивів ЄСПЛ у короткому рішенні, слідчий суддя позбавлений можливості встановити конкретні факти порушень (де, коли та за чиєї участі вони мали місце) та чи були допущені саме прокурором ОСОБА_5 .
Крім того, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (по епізоду, по якому підозру пред`явлено ОСОБА_3 ), відомості по вказаному епізоду у кримінальне провадження № 0000361 внесено до зазначеного реєстру не щодо можливих протиправних дій саме ОСОБА_7 , який має імунітет, а, зокрема, щодо можливих протиправних дій, які стосуються діяльності ТОВ «Золотой мандарин ОЙЛ». При цьому, прямо не зазначалось, що кримінальне провадження розпочато щодо особи, яка має імунітет ( ОСОБА_7 ), тому відсутні підстави вважати, що при внесенні відомостей досудового розслідування було порушено такий імунітет.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 06.07.2020р. зазначається про тиск на свідків з боку НАБУ, при цьому не зазначається коли ці факти мали місце і кого саме зі свідків стосуються. Тому на даний час відсутні докази упередженності прокурора , якому заявлено відвід.
Висновок суду щодо наявності сумнівів у неупередженості прокурора не може грунтуватись на припущеннях, а повинен грунтуватись на конкретних фактах, які б свідчили про упередженість прокурора ОСОБА_5 . Такі конкретні факти стороною захисту не доведені.
Враховуючи вищевикладене, на даний час відсутні підстави зробити висновок, що встановлені ЄСПЛ порушення, що викладені у короткому рішенні, при отриманні доказів щодо можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у рамках кримінального провадження № 0000361, допущені саме прокурором ОСОБА_5 , якому заявлено відвід.
Загальні твердження про наявність певних порушень у кримінальному провадженні з боку сторони обвинувачення не доводить упередженності саме прокурора ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Оскільки, доводи, викладені у заяві про відвід, не дають обґрунтованих підстав вважати, що прокурор САП ОСОБА_5 є упередженим у кримінальному провадженні № 0000361 від 01.06.2017, то підстави для його відводу відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 77, 81, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволені заяви захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9