Справа № 149/2720/20
Провадження №1-кп/149/318/20
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

28.12.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

представника Кривошиївської сільської ради ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадження № 0000394 від 06.11.2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чинадієва Мукачівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, на утриманні одна неповнолітня дитина, гр. України, раніше не судимого, -

за ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Калинівка Коростенського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_2 , українця, гр. України, раніше не судимого, -

за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року у вечірню пору доби, ОСОБА_4 зустрів біля свого будинку знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , матеріали якого виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком, та в ході розмови ОСОБА_4 запропонував їм поїхати на автомобілі ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_8 , яким користується ОСОБА_4 , до туристичного майданчика, що розташований в с. Кривошиї по вул. Гагаріна Хмільницького району Вінницької області.

Перебуваючи на території вказаного туристичного майданчика, ОСОБА_4 помітив дерев`яний туалет. Після чого, ОСОБА_4 керуючись корисливим мотивом, запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вчинити разом із ними кримінальне правопорушення, а саме крадіжку дерев`яного туалету, який знаходиться на території туристичного майданчика, на що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 погодились.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , матеріали якого виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком, діючи за попередньою змовою між собою, з прямим умислом, з корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи явну протиправність своїх дій, переконавшись, що вони діють таємно та за ними не спостерігають сторонні особи, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, викрали з території вказаного туристичного майданчика дерев`яний туалет, який перебуває на балансі Кривошиївської сільської ради. При цьому ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , погрузили дерев`яний туалет на багажник вказаного автомобіля, яким користується ОСОБА_4 та завезли до території домогосподарства ОСОБА_4 , а саме в АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 зберігав його за власним будинком.

Відповідно до висновку експерта № 7638/20-21 від 17.11.2020 року, ринкова вартість дерев`яного туалету на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме в період часу з 01.08.2020 року по 06.11.2020 року, становила 3321, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 спільно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , матеріали якого виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком, спричинили Кривошиївській сільській раді майнову шкоду на загальну суму 3321, 00 грн.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за фактичних обставин зазначених у обвинувальному акті, визнали повністю. Розкаюються у вчиненому та просять суд не застосовувати відносно них сувору міру покарання.

Представник потерпілого Кривошиївської сільської ради в судовому засіданні просить призначити обвинуваченим мінімальну міру покарання, яка б не була пов"язана з реальним позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачені, представник потерпілого та прокурор не заперечують проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та за згодою учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачені свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнали повністю, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Також сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому суд обмежився допитом обвинувачених та дослідженням документів, що характеризують обвинувачених.

Аналізуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм правопорушення, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 надали чіткі та послідовні покази стосовно обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, вказуючи на способи, мотиви його вчинення. Надані обвинуваченими покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_9 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, те, що він повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, не знаходиться на обліку у лікарів психіатра та нарколога, його майновий стан, дані досудової доповіді органу пробації, згідно якої ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як середній..

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді обмеження волі за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. На думку суду, за конкретних обставин та особи обвинуваченого, таке покарання буде відповідати його загальній меті, а застосування більш суворого покарання є недоцільним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, те, що він повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, не знаходиться на обліку у лікарів психіатра та нарколога, його майновий стан, дані досудової доповіді органу пробації, згідно якої ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як середній..

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді обмеження волі за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що буде відповідати його загальній меті, а застосування більш суворого покарання є недоцільним.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави слід стягнути солідарно документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів.

Підстав для забезпечення кримінального провадження, в тому числі для обрання запобіжного заходу, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369-371, 373-375, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік шість місяців.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік шість місяців.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 солідарно на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 490,32 грн.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13.11.2020 року на дерев`яний туалет, вилучений за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та являється власністю Кривошиївської сільської ради Хмільницького району.

Речові докази, а саме на дерев`яний туалет, який зберігається на території СФГ «Явір» в с. Кривошиї по вул. Чапаєва Хмільницького району Вінницькій області, повернути Кривошиївській сільській раді Хмільницького району Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1