Справа № 309/736/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у відсутності учасників розгляду, матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/1024/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 08. 05. 2020.
Цією ухвалою суду задоволено клопотання прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою до 10. 07. 2020, щодо:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львів, який перебуває на обліку та обслуговуванні в центрі обліку та нічного перебування бездомних осіб Львівської міської ради, як особа, яка не має постійного місця проживання та який до 02. 03. 2016 був зареєстрований за адресою закладу - АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, судимого, востаннє вироком Жовківського районного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 КК України на 03 (три) роки позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 12. 11. 2016, обвинуваченого у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 12. 03. 2020 приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно, повторно, відірвав з огорожі будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по АДРЕСА_2 , і викрав поштову скриньку, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на 700 грн., після чого, об 11 год. 32 хв., умисно проник на огороджену територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_9 .
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.
ОСОБА_5 утримується під вартою в цьому кримінальному провадженні з 13. 03. 2020.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурорка вмотивувала тим, що ОСОБА_5 обвинувачується в тяжкому злочині, за який йому загрожує покарання до п`яти років позбавлення волі, ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України продовжують існувати: може незаконно впливати на потерпілих, свідків, переховуватися від суду, продовжити вчиняти злочини. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи запобігти цим ризикам неспроможні. Зауважила, що ОСОБА_5 судимий неодноразово, судимість його не погашена.
В ухвалі суд погодився з неможливістю застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, виходячи із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, не зменшилися, докази у судовому засіданні не перевірені у повному обсязі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави відмовити. Вважає, що прокурор не обґрунтував належним чином підозри, і не довів ні існування заявлених ризиків, ні неспроможності більш м`яких запобіжних забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. Вказує на те, що суд не дослідив усіх обставин, безпідставно не визначив йому розмір застави, залишив поза увагою те, що прокурор у клопотанні просить не продовжити, а обрати йому запобіжний захід, хоча такий йому вже було обрано.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, обвинуваченого, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує і те, що обвинувачений вже не утримується в ДУ «Закарпатська УВП №9».
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, перевірив та обговорив матеріали контрольного провадження, доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до приписів, указаних у ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання щодо особи запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, але не доведе недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення цих питань судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального
акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, окрім випадків, визначених цим Кодексом. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13. 06. 2019 положення цієї норми кримінального процесуального закону є неконституційним тільки в частині унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
ОСОБА_5 будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив кримінальні правопорушення, немає міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, перебуває на обліку та обслуговуванні в Центрі обліку та нічного перебування бездомних осіб Львівської міської ради, як особа, яка не має постійного місця проживання.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованість його підозри та існування заявлених стороною обвинувачення ризиків сумнівів не викликали, а інші запобіжні заходи були визнані такими, що не гарантують його належної поведінки. Судовий розгляд кримінального провадження триває і дослідження доказів обвинувачення може сприяти уяві та переконанню обвинуваченого про невідворотність покарання. Доводи обвинуваченого про необґрунтованість підозри, заявлених ризиків, даними, отриманими під час судового розгляду, не підтверджуються і не переконують у тому, що ризики переховування, ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення взагалі перестали існувати або зменшилися настільки, що інший, не пов`язаний з позбавленням волі запобіжний захід, здатний їм запобігти.
Апеляційний суд переконаний, що продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 з урахуванням обсягу і тяжкості обвинувачення, за своєю тривалістю на даний час не виходить за межі розумного строку і відповідає суспільного інтересу. Обставин, які свідчили б про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою не виправдовує такого ступеня втручання в його права і свободи задля забезпечення суспільного інтересу і цілей судового провадження, стороною захисту не надано і під час розгляду провадження апеляційним судом не виявлено.
Підстав для скасування чи зміни ухвали суду щодо ОСОБА_5 апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :