Ухвала

Іменем України

25 листопада 2020 року

м. Київ
провадження № 51-5633 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 20 вересня 2019 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого25.02.2016 року вироком Краматорського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2017 року вирок Краматорського міського суду Донецької області змінено в частині призначеного покарання, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, звільнився 3 квітня 2017 року за відбуттям строку покарання,
визнано винним та призначено покарання за:
- ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 3 роки;
- ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки 3 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_5 та апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим у тому, що він 14 жовтня 2017 року близько 16 години зайшов до магазину «ЄВА 262 А» ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: вул. Хабаровська, 34, в м. Краматорську, де з торгової полиці викрав дві туші для вій «Maybelline» серії «Volume Express Colossal Cat Eyes» та «Lash Sensetional», і тестер чоловічої парфумованої води бренду «Espri Carlo Bonetti», чим завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 376, 03 грн.
Крім того, 6 липня 2018 року, приблизно о 18:40 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кафе «Візит», яке розташоване за адресою: вул. Двірцева, буд. 57, в м. Краматорську, підійшов до ОСОБА_6 , з правої кишені вдягненої на неї кофти витягнув грошові кошти в сумі 1000 грн., ОСОБА_6 зробила зауваження та просила повернути гроші, однак ОСОБА_5 покинув приміщення кафе.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Захисник зазначає, що судом не дотримані вимоги ст. 404 КПК України, не досліджено докази та не дано їм оцінки. Також всупереч вимогам ст. 419 КПК України не надано відповіді на усі доводи апеляційної скарги, а саме, щодо невідповідності обставин кримінального правопорушення висновкам суду, та не встановлення у визначений законом спосіб вартості викраденого майна.
Мотиви Суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Посилання захисника про порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 404 КПК України є неприйнятними.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний за клопотанням учасників судового провадження повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями. Повнота дослідження судом апеляційної інстанції доказів щодо певного факту має бути забезпечена у випадках, коли під час апеляційного розгляду даний факт встановлюється в інший спосіб, ніж це було здійснено у суді першої інстанції.
З долученої захисником копії ухвали апеляційного суду видно, що передбачених наведеною нормою процесуального закону підстав для повторного дослідження доказів стороною захисту наведено не було й апеляційним судом не встановлено. Обмежившись у своїй ухвалі аналізом доказів, безпосередньо сприйнятих судом першої інстанції, апеляційний суд не порушив установленого законом порядку апеляційного розгляду. За результатами перегляду вироку, суд апеляційної інстанції погодився з оцінкою зазначених доказів, даною місцевим судом, а відтак застосована ним процедура не суперечила встановленій ст. 23 КПК України засаді безпосередності судового розгляду.
Водночас, апеляційний суд у межах, установлених ст. 404 КПК України, та у порядку, визначеному ст. 405 КПК України, переглянув кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок місцевого суду, належним чином перевірив викладені у ній доводи та визнав їх необґрунтованими, навівши в ухвалі відповідно до вимог ст.419 КПК України докладні мотиви на спростування усіх доводів апеляційної скарги.
Отже, доводи захисника про порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України не знайшли свого підтвердження, оскільки суд апеляційної інстанції дав мотивовані відповіді на усі доводи захисника ОСОБА_4 , зокрема про невідповідність й неузгодженість доказів, з яких вбачається доведеність вини ОСОБА_5 , та обґрунтовано визнав їх неспроможними, виходячи з наступного.
Апеляційний суд у своїй ухвалі від 18 серпня 2020 року вказав, що висновок суду першої інстанції про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за встановлених у вироку фактичних обставин, є ґрунтовним, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:
- показами свідка ОСОБА_7 , бармена кафе «Візит», яка 6 липня 2018 року бачила як ОСОБА_6 хватала за футболку ОСОБА_5 , та вимагала повернути гроші. Потерпіла казала, що цього дня отримала пенсію по інвалідності;
- показами свідка ОСОБА_8 , яка 6 липня 2018 року зі своїм чоловіком зайшла в кафе «Візит» і бачила як до потерпілої підійшов незнайомий чоловік, засунув руку до жінки у праву кишеню, звідки витягнув гроші, та вибіг з кафе, а жінка почала кричати, що у неї викрали гроші, та побігла слідом за чоловіком;
- випискою по картці/рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_6 , відповідно до якої 6 липня 2018 року на рахунок надійшла пенсія у розмірі 1452 грн., і в цей же день потерпіла зняла 1400 грн. в банкоматі відділення банку, розташованого в будинку № 57 по вул. Двірцевій м. Краматорська, де розташоване кафе «Візит», тобто доведено, що у потерпілої дійсно були наявні кошти у розмірі, зазначеному нею;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 7 липня 2018 року з фототаблицею, згідно до якого, серед пред`явлених для впізнання осіб потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 6 липня 2018 року вкрала в неї 1000 грн;

- протоколом огляду від 9 липня 2018 року CD-R диску, на якому міститься відеозапис з камер спостереження кафе «Візит» за 6 липня 2018 року, де відображені події крадіжки.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується:
- показами свідка ОСОБА_9 , адміністратора магазину «Єва», яка повідомила, що в результаті проведеної інвентаризації була виявлена нестача товарів. Переглянувши відеозапис з камер відеоспостереження, було встановлено хто вчинив крадіжку;
- показами свідка ОСОБА_10 , продавця магазину «Калина», яка повідомила, що в жовтні 2017 року в магазин зайшли два хлопця, одним з яких був ОСОБА_5 , і запропонували придбати у них туш для вій.
- актом інвентаризації та довідкою від 16 жовтня 2017 року, виданої керуючим магазину «Єва 262А» ТОВ «РУШ» ОСОБА_11 , якою встановлено, що 14 жовтня 2017 року з магазину викрадено Мейбелин Туш для вій Вольюм, вартістю 120,91 грн.; Мейбелин Туш для вій Лаш Сенсейшнл, вартістю 155,18 грн.;
- висновком судової товарознавчої експертизи № 2/20-1046 від 18 грудня 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість, на момент вчинення злочину, тобто на 14 жовтня 2017 року, туш для вій «Maybelline» серії «Volume Express Colossal Cat Eyes», могла становити 152,81 грн., туш для вій «Maybelline» серії «Lash Sensetional» - 171,67 грн;
- звітом оцінки майна від 3 лютого 2018 року, відповідно до якого залишкова вартість чоловічої парфумованої води бренду «Espri Carlo Bonetti», становить 51,55 грн;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 1 лютого 2018 року за участю свідка ОСОБА_10 , яка на фото № 2 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка у жовтні 2017 року пропонувала придбати туш для вій торгівельної марки «Мейбелін» у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;
- протоколом огляду від 18 квітня 2018 року DVD-R, у ході огляду відеозапису ch02-200 з камер спостереження магазину «Єва 262 А» за 14 жовтня 2017 року встановлено, що засуджений взяв з вітрини з косметикою ТМ «Мейбелін» дві туші для вій й тестер з парфюмом. В судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував той факт, що він дійсно міг заходити в зазначений на відеозапису час у приміщення магазину «Єва», розташованого по вул. Хабаровська, 34 в м. Краматорську;
- протоколом слідчого експерименту від 20 квітня 2018 року з фототаблицею, під час якого свідок ОСОБА_9 вказала на торгівельний стелаж з продукцією ТМ «Мейбелін» та пояснила, що 14 жовтня 2017 року невідомий їй чоловік викрав дві туші для вій та продемонструвала де саме знаходиться тестер з туалетною водою;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 травня 2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнала на фото № 3 ОСОБА_5 як особу, яка 14 жовтня 2017 року здійснила крадіжку двох тушей для вій «Maybelline» серії «Colossal Cat Eyes» й «Lash Sensetional», а також тестеру туалетної води з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та якого вона бачила при перегляді відеозапису з камер відеоспостереження магазину.
Крім того, апеляційний суд ретельно перевірив доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 про не доведеність, на його думку, розміру шкоди, завданої даним кримінальним правопорушенням, що є обов`язковим для корисливого злочину, та у своїй ухвалі зазначив, що вартість викраденого майна було встановлено в порядку, передбаченому законом, згідно до статей 242, 243 КПК України, а отриманий у справі висновок експерта № 2/20-1046 від 18 грудня 2017 року та звіт експерта-оцінювача № 80 не суперечать положенням статей 101, 102 КПК України. Відмінність сум вартості майна, вказаних у акті інвентаризації від 16 жовтня 2017 року та висновку експертизи № 2/20-1046 від 18 грудня 2017 року пояснюється тим, що вартість майна в акті інвентаризації наводиться без врахування ПДВ, тоді як у висновку експерта встановлено саме ринкову вартість викраденого майна.

З огляду на це, переглянувши кримінальне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 на вирок місцевого суду, суд апеляційної інстанції належним чином перевірив усі викладені у них доводи, визнав їх безпідставними, мотивувавши своє рішення та зазначивши підстави, з яких апеляційні скарги визнано необґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Колегія суддів ВС погоджується з висновками апеляційного суду, та вважає, що касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність постановленої ухвали Донецького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення у цьому кримінальному провадженні не було допущено.

Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги захисника немає.

З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3