Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2570/20
Провадження №: 1-кп/332/425/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2020 за № 0001254 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2020 за № 0001254 щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні пропонував призначити кримінальне провадження до судового розгляду і викликати в суд учасників процесу, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає, та розгляд справи повинен здійснюватися у відкритому судовому засіданні.

Одночасно прокурором було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Захисник та обвинувачений заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Захисником було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що в порушення вимог КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 була зазначена повторність вчинення злочину.

Також захисником було заявлено клопотання про доручення уповноваженому представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відповідно до вимог ч. 2 ст. 314-1 КПК України.

Також захисник заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно його підзахисного та просив суд про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурором суду не надано жодного доказу на підтвердження ризиків, передбачених КПК України. Крім того, захисник просив суд врахувати молодий вік ОСОБА_5 , наявність у нього рідних, соціальних зв`язків, належну поведінку під час досудового розслідування, позитивні характеристики з місця навчання та роботи, неможливість тиску та потерпілого та свідків через те, що вони є старшими за віком особами.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити справу до судового розгляду, обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, а питання про його зміну вирішити під час судового розгляду.

Прокурор заперечував про задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту, мотивуючи відсутністю підстав для його задоволення. Щодо клопотання захисника про складання досудової доповіді, прокурор не заперечував, посилаючись на наявне у сторони захисту право.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду з огляду на таке.

Дане кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Запоріжжя.

Угод про примирення або визнання винуватості в даному провадженні немає. Підстави, передбачені КПК України для закриття кримінального провадження на теперішній час відсутні.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів були вручені обвинуваченому та його захиснику.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено, клопотань від учасників про розгляд провадження у закритому судовому засіданні не надходило, а тому воно повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Щодо клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, суд зазначає про таке.
Зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору може бути його невідповідність вимогам КПК України.

Вимоги до обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України.

Перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні визначені ч. 3 ст. 314 КПК України. Статтею 315 КПК визначені ті питання, які вирішує суд з метою підготовки до судового розгляду.
Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні не розглядається питання правомірності висунутого особі обвинувачення та зазначення обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, а здійснюється перевірка обвинувального акту на відповідність вимогам ст. 291 КПК України.

При цьому суд зазначає, що обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд враховує при призначені особі покарання у нарадчій кімнаті під час ухвалення обвинувального вироку за результатами розгляду кримінального провадження.

Отже, підстави для повернення обвинувального акту у цьому кримінальному провадження відсутні, оскільки він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Щодо клопотання захисника про доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 , 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до Порядку складення досудової доповіді, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 200/5 від 27.01.2017 досудова доповідь про обвинуваченого повинна містити: соціально-психологічну характеристику обвинуваченого; оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та висновок про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк з урахуванням доступних програм та послуг, за умови реалізації яких можливо досягнути належної поведінки без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства.

Отже, вказані положення законодавства свідчать про те, що застосування досудової доповіді необхідно там, де існує можливість застосування покарання альтернативному ніж обмеження або позбавлення волі, або звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений: 21.05.2020 Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. та 13.08.2020 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

На підставі наведеного, у цій справі ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у період іспитового строку. Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Одночасно суд зазначає, що аналіз п. 6 ч. 3 та ч. 5 ст. 314 КПК України дає підстави для висновку, що прийняття рішення про доручення складання представником органу пробації досудової доповіді є правом суду, що вирішується у підготовчому судовому засіданні у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою суду або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У даному випадку доручення складання досудової доповіді не буде переслідувати встановлену законом мету вказаної доповіді, а може призвести до затягування судового розгляду.

Отже, суд не знайшов підстав для доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого у цій справі.

Щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2020 до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.11.2020 із можливістю внесення застави.

Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання.

Суд враховує, що ОСОБА_5 у цій справі обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушені за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом.

Разом з тим, при оцінці судом на зазначеній стадії судового провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику можливого переховування обвинуваченого суд оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації ОСОБА_5 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання обвинуваченого та наявні у нього засоби до існування).

За злочин, у якому обвинувачуються ОСОБА_5 передбачено безальтернативне покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку підвищує ризик переховування обвинуваченого від суду.

Однак, при оцінці наявності ризику переховування суд враховує не лише тяжкість злочину, але і те, що і ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. Крім того, обвинувачується у вчинені злочину під час відбування покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 13.08.2020 у вигляді позбавлення волі із встановленням іспитового строку.

Зазначені обставини у поєднані із пред`явленим у цій справі обвинуваченням у вчинені тяжкого злочину дійсно можуть спонукати обвинуваченого переховуватися від суду.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у цій справі, суд виходить з такого.

Враховувати передбачену КПК України процедуру отримання свідчень, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на потерпілого, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Відсутність працевлаштування ОСОБА_5 , тобто регулярних засобів щодо існування, наявність судимостей у вчинені злочину проти власності, свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, що дає суду достатність підстав вважати, що існує ризик продовження вчинення злочинної діяльності.

Не спростовують вказаних висновків суду і позитивні характеристики, видані за попереднім місцем роботи та місцем навчання обвинуваченого, оскільки їх наявність не перешкодила ОСОБА_5 двічі протягом року вчинити корисливі злочини проти власності.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, на думку суду, не дозволить належним чином контролювати поведінку обвинуваченого, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Оскільки жодна особа не висловила намір бути поручителем обвинуваченого, суд позбавлений можливості застосувати до нього запобіжний захід у виді особистої поруки.

Відсутність офіційного працевлаштування та постійного джерела доходів у обвинуваченого виключає можливість застосування застави, як запобіжного заходу.

Домашній арешт, на переконання суду, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням встановленого ризику можливого впливу на свідків та потерпілого, зокрема - і цілодобовий, що не виключає можливості спілкування засобами мобільного зв`язку, з іншими особами за місцем свого проживання, через яких впливати на свідків, потерпілого.

За таких обставин, враховуючи продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого (ризиків можливості переховуватися від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків і потерпілого у цьому кримінальному провадженні) та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за можливе продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів із урахуванням обсягу кримінального провадження, процесуальних дій, які треба вчинити та поведінки учасників процесу під час підготовчого судового засідання, із можливістю внесення застави та покладенням на обвинуваченого у разі внесення застави відповідних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2020 за № 0001254 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України на 19.11.2020 об 11.00 год. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Запоріжжя (м. Запоріжжя, вулиця Лізи Чайкіної, 65).

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово за участю прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілого.

Відмовити у задоволенні поданих захисником клопотань про повернення обвинувального акту прокурору та про доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08.01.2021 з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_5 заставу у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн.

Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у національній грошовій одиниці, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за реквізитами: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за , Рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала в частині продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії цієї ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1