КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001939 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калита Броварського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 07.08.2018 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково _________________________________________________________________
Справа №11-кп/824/1372/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_1
приєднано невідбуте покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.08.2018 року та остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Суд визнав доведеним, що в першій половині дня 12.04.2019 року ОСОБА_7 поблизу багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 виявив на асфальті поліетиленовий пакет з трьома згортками в середині. Переконавшись за специфічними ознаками, що сухою подрібненою речовиною зеленого кольору в паперовому згортку є канабіс, а порошкоподібними речовинами білого кольору в двох згортках з фольги - амфетамін, обвинувачений близько 10 години 12.04.2019 року привласнив знахідку для подальшого особистого немедичного вживання, без мети збуту. Утримуючи незаконно придбані наркотичний засіб і психотропну речовину при собі в кишені одягу, ОСОБА_7 неподалік будинку АДРЕСА_3 був зупинений співробітниками Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, яким зізнався у ймовірному незаконному зберіганні заборонених речовин та після прибуття слідчо-оперативної групи о 20 годині 20 хвилин 12.04.2019 року у присутності понятих добровільно видав паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною зеленого кольору та два згортки з фольги з порошкоподібними речовинами білого кольору.
Згідно з висновком експертизи матеріалів, речовин і виробів № 11-2/2562 від 24.06.2019, видані ОСОБА_7 та представлені на дослідження суха подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 5,56 г, порошкоподібні речовини білого кольору містять у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 0,385 г.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.08.2019 року виконувати окремо.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття ОСОБА_7 , який повністю визнав свою провину, сприяв судовому розгляду та давав визнавальні показання.

Також звертає увагу й на те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, проходить реабілітацію від наркозалежності та має позитивну характеристику з реабілітаційного центру.
А тому на думку апелянта, призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та з своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Будучи повідомленим про день та час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, заслухавши думку учасників та враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу сторони захисту без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження в суді першої інстанції не оспорювалися і докази щодо них, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались, як не заперечуються вони захисником і в апеляційній скарзі.

За встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу і психотропних речовин, без мети збуту, що також захисником не оспорюється.

Всупереч тверджень апелянта, міра покарання призначена ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

Так, при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину; щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, за наявності обтяжуючої - рецидив злочинів; дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів психіатра й нарколога не перебуває, з 16.11.2019 року проходить курс реабілітації в реабілітаційному центрі для алко- та наркозалежних осіб «Маяк» в м. Бровари, де також характеризується виключно з позитивної сторони.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання саме у виді позбавлення волі, так як його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства, а з урахуванням того, що ОСОБА_7 не відбув покарання, призначене вироком Козелецького районного суду Чернігівської області 07.08.2018 року, остаточне покарання визначив ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком, у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, що за своїм видом і розміром не лише відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність, але і є необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання.

Вимоги захисника щодо врахування наявності таких пом`якшуючих вину ОСОБА_7 обставин, як щире каяття, повне визнання своєї провини, надання визнавальних показань, сприяння судовому розгляду та того, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, проходить реабілітацію від наркозалежності та має позитивну характеристику з реабілітаційного центру, а також наявність у ОСОБА_7 захворювання, у зв`язку з чим він виготовляє документи для призначення йому інвалідності, як підстав для пом`якшення призначеного йому судом покарання за ч. 1 ст. 309 КК України та призначення його у виді штрафу, не можуть бути задоволені, оскільки всі ці обставини було враховано судом першої інстанції при призначенні йому покарання, а наявність у ОСОБА_7 захворювання, у зв`язку з чим він виготовляє документи для призначення йому інвалідності, не лише не підтверджено об`єктивними даними кримінального провадження, але й воно не є тією обставиною, яка в даному випадку істотно знижувала б ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину та давала б підстави для висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства чи пом`якшення призначеного йому судом покарання, зважаючи на те, що ОСОБА_7 новий злочин вчинив під час іспитового строку, що, відповідно до ст. 78 КК України, вимагає призначення йому покарання і за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

При цьому і вимоги захисника ОСОБА_6 про самостійне виконання в даному випадку вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.08.2018 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, як такі, що суперечать положенням ст. 71 КК України, якою визначено, що, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, слід визнати безпідставними, адже в даному випадку, навіть при призначенні за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу, яке, згідно з ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд має визначити остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх (покарання) самостійне виконання, а не вироків.

Інших доводів на обґрунтування необхідності пом`якшення призначеного судом покарання в апеляційній скарзі захисника не наведено.

За викладеним вище, колегія суддів, визнаючи вирок суду законним та обґрунтованим, а покарання необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів, вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3