Ухвала
Іменем України
20 серпня 2020 р.

м. Київ
Провадження № 51-3832 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 2019 року та вирок Харківського апеляційного суду від 26 травня 2020 року,
встановив:

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, посилаючись у скарзі на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення права на захист через незабезпечення обов`язкової участі захисника засуджений у касаційній скарзі не зазначає: чи заявляв він клопотання у судових засіданнях місцевого та апеляційного судів про участь захисника; не вказує чи долучались ним документи на підтвердження необхідності обов`язкової участі захисника у даному кримінальному провадженні на підставі п. 3 ч. 2 ст. 52 КК України. Також до касаційної скарги не долучає документів, які б підтверджували наявність психічних вад на час розгляду провадження судами.

Крім того, вимога ОСОБА_4 сформульована без урахування положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду його скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Поряд з цим, зазначена в касаційній скарзі вимога не узгоджується з вищезазначеними положеннями Закону.

Також, усупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України засудженим до касаційної скарги не додано судових рішень, що ним оскаржуються.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3