єдиний унікальний номер справи 546/878/16-к
номер провадження 1-в/546/56/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого інспектора Решетилівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування призначеного покарання у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Решетилівка Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, працюючого слюсарем в ПП ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 27.10.2016 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, -

встановив:

Вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 27.10.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно зі ст. 75 КК України засуджений від відбування покарання звільнений з випробуванням терміном на два роки та на нього за ст. 76 КК України покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

У поданні представник органу пробації послався на те, що засуджений за період відбування покарання зарекомендував себе з негативної сторони, за місцем проживання характеризується посередньо. Один раз, 12.09.2017 року, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. За період відбування покарання вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, однак ухвалою суду від 27.08.2018 року за результатами розгляду кримінального провадження за вчинення вищезазначеного правопорушення провадження відносно ОСОБА_5 закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. 13 серпня 2018 року засуджений скоїв новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, про що 14.08.2018 року внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вказане кримінальне провадження у суді не розглянуте. Також 29.10.2018 року до Решетилівського районного суду було направлено подання про вирішення питання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання по закінченню іспитового строку, у задоволенні якого відмовлено ухвалою суду від 17.12.2019 року. З огляду на зазначене представник органу пробації просить скасувати звільнення від відбування покарання та направити ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

У судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 підтримав подання в повному обсязі, пославшись на обставини, зазначені в поданні відносно ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 ч. 2 ст. 186 КК України, яке перебуває в провадженні Глобинського районного суду Полтавської області, нерозглянуте, судове засідання призначене на 13 листопада 2020 року. В силу статті 62 Конституції України ОСОБА_5 вважається таким, що не вчинив нового злочину

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав прокурора, просив в задоволенні клопотання відмовити. Повідомив, що протягом іспитового строку вчинив злочин, проте кримінальне провадження відносно нього було закрите відмовою потерпілої від обвинувачення.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи та особову справу № 28 2017 рік відносно ОСОБА_5 , приходить до висновку про необґрунтованість подання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Суду не надано доказів на підтвердження небажання засудженого стати на шлях виправлення. Так, у поданні зазначено, що 12.09.2017 року ОСОБА_5 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, однак ні до подання, ні до матеріалів особової справи № 28 ОСОБА_5 не долучено належним чином засвідченої копії даної постанови.

Крім цього у поданні зазначено, що за період відбування покарання засуджений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, однак ухвалою суду від 27.08.2018 року за результатами розгляду кримінального провадження за вчинення вищезазначеного правопорушення провадження відносно ОСОБА_5 було закрите у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення (а.о.с.145). Також, 13 серпня 2018 року засуджений скоїв новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, про що 14.08.2018 року внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.о.с.147). Вказане кримінальне провадження у суді не розглянуте.

Частиною 2 статті 62 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кримінального кодексу України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З огляду на вищезазначені норми законів суд приходить до висновку про необґрунтованість обставин, вказаних у поданні органу пробації, які можуть бути підставою для скасування звільнення від покарання та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Суд, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи ОСОБА_5 , встановив, що уповноваженим органом з питань пробації до внесення даного подання до суду не було застосовано до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість подання, у задоволенні якого слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 537-539 КПК України, суд,-

постановив:

Відмовити у задоволенні подання старшого інспектора Решетилівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_5 звільненого від покарання з випробуванням для відбування призначеного покарання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1