У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2020 Справа №607/9808/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , в кримінальному провадженні №0001456, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:
Старша слідча СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України в кримінальному провадженні №0001456.

У клопотанні ОСОБА_6 зазначила: «В провадженні СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001456 від 12.06.2020 року за ч.3 ст. 185 КК України про те, що в період часу з 10:40 год. по 11:20 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , шляхом підбору ключа проникла в приміщення квартири АДРЕСА_2 звідки викрала вироби із золота та срібла, даними діями невідома особа спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 10 000 гривень.

12 червня 2020 року о 13:10 год. працівниками Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області затримано ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України

13 червня 2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України повідомлено:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого:

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.06.2020 року, яка надала покази, що 12.06.2020 року виявила крадіжку золотих та срібних виробів із своєї квартири АДРЕСА_3 .

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 12.06.2020 року, по вулиці Лесі Українки, 8, в м. Тернопіль, на підставі ч. 3 ст.208 КПК України у присутності понятих проведенням обшуку в ході якого у останнього було виявлено та вилучено: золотий перстень, із чорно-білою вставкою, срібний ланцюжок із підвіскою та золота обручка .

- протоколом пред`явлення предмету для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 13.06.2020 року, згідно якого наданий золотий перстень, із чорно-білою вставкою, що вилучений у ОСОБА_4 належить потерпілій.

- протоколом пред`явлення предмету для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 13.06.2020 року, згідно якого наданий срібний ланцюжок із підвіскою, що вилучений у ОСОБА_4 належить потерпілій.

- протоколом пред`явлення предмету для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 13.06.2020 року, згідно якого наданий золота обручка, що вилучений у ОСОБА_4 належить потерпілій.

Беручи до уваги вище викладене, а також те, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який є тяжким, якому притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, що свідчить про те, що перебуваючи на волі він може продовжувати свою злочинну діяльність, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи, він може вчинити й інше кримінальне правопорушення. Зважаючи на санкцію статті з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про стійку протиправну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків, передбачених цим кодексом.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину суд визначає у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому, з урахуванням вищенаведених ризиків, тяжкості злочинів, санкції, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, даних про особу підозрюваного, розмір застави який забезпечить його належну поведінку та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК, повинен становити 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 168 160 гривень.

У випадку задоволення клопотання, внесення застави, визначеної судом, ОСОБА_4 буде рахуватися підозрюваним, стосовно якого обрано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливому переховуванню підозрюваного (обвинуваченого) від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання органу досудового розслідування закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобіганню можливому переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків».

В судовому засіданні Прокурор ОСОБА_3 зачитав короткий виклад клопотання та пояснив, що клопотання підтримує повністю посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 надав суду письмові заперечення на клопотання слідчого в обгунтувані яких зазначено, що із змісту клопотання сторони обвинувачення не вбачається достатніх доказів, які б давали слідчому судді підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити речові докази, впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні. Також пред`явлена підозра не обгунтована.

Крім цього ОСОБА_5 зазначив, що клопотання сторони обвинувачення необхідно залишити без розгляду оскільки воно не було розглянуто протягом 72 годин, як того вимагають норми КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що заперечує щодо клопотання сторони обвинувачення та просить суд обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а у разі задоволення клопотання визначити заставу у розмірі 8 ( вісім) тисяч гривень.

Під час допиту свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона являється цивільною дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , хворіє на онкологічне захворювання та заперечила щодо обставин викладених у клопотанні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із письмовою скаргою на затримання особи, яка підозрюється у вчиненні злочину. В обгунтувані скарги зазначено, що підозрюваного затримано всупереч вимогам ст. 208 КПК України, оскільки затримання відбулось не під час вчинення злочину чи безперервного переслідування злочинця, у протоколі затримання зазначено про вчинення злочину невстановленими особами. Крім цього сейф пакети із, начебто, вилученими речами неодноразово переміщались по приміщенні ГУНП в Тернопільській області, час затримання вказаний у протоколі не відповідає фактичному, права затриманого зачитані але не роз`ясненні, протокол змінювався після його підписання учасниками, поняті не були присутні при затриманні особи, підозрюваного не повідомляли про підстави затримання, мали місце зволікання із доставкою до органу досудового розслідування.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши клопотання із додатками, - матеріалами, якими сторона обвинувачення обгунтовує необхідність застосування запобіжного заходу, письмові заперечення сторони захисту, скаргу на незаконне затримання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку. ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 22 КПК України закріплено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

На думку слідчого судді ОСОБА_4 обгунтовано підозрюється у вчиненні вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.06.2020 року, яка надала покази, що 12.06.2020 року виявила крадіжку золотих та срібних виробів із своєї квартири АДРЕСА_3 .

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 12.06.2020 року, по вулиці Лесі Українки, 8, в м. Тернопіль, на підставі ч. 3 ст.208 КПК України у присутності понятих проведенням обшуку в ході якого у останнього було виявлено та вилучено: золотий перстень, із чорно-білою вставкою, срібний ланцюжок із підвіскою та золота обручка .

- протоколом пред`явлення предмету для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 13.06.2020 року, згідно якого наданий золотий перстень, із чорно-білою вставкою, що вилучений у ОСОБА_4 належить потерпілій.

- протоколом пред`явлення предмету для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 13.06.2020 року, згідно якого наданий срібний ланцюжок із підвіскою, що вилучений у ОСОБА_4 належить потерпілій.

- протоколом пред`явлення предмету для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 13.06.2020 року, згідно якого наданий золота обручка, що вилучений у ОСОБА_4 належить потерпілій.

Відповідно до змісту рішень Європейського суду з прав людини («Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року»), факти які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи винесення обвинувального вироку. Достатньо щоб вони могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того враховуючи, що відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР 12.06.2020 року, слідчий суддя вважає, що на даному етапі зібрано достатньо доказів для виникнення підозри у незалежного спостерігача.

Згідно з частиною першою статті 183 Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

На думку слідчого судді підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення може здійснювати спроби переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від покарання.

Крім того ОСОБА_4 може незаконно впливати на, потерпілого чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні оскільки вказані особи йому відомі, знає їхні місця проживання, тому перебуваючи на волі може незаконно впливати на них, з метою дачі особами неправдивих показів, або відмови від добровільно наданих показань, а сторона обвинувачення не матиме можливості запобігти цьому.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 23 КПК України, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обгрунтувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Проаналізувавши наведене у сукупності вважаю, що пояснення сторони захисту спростовуються матеріалами, які додано до клопотання і доводами сторони обвинувачення, що у свою чергу дає підстави вважати, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Крім цього слідчий суддя вважає, що заперечення сторони захисту щодо не дотримання строків розгляду клопотання є безпідставними оскільки розгляд клопотання було призначено в межах 72 годин із моменту затримання особи.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини; жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений; жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу; щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, із врахуванням особи ОСОБА_4 стану здоров`я, майнового стану, інкримінованого правопорушення, соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання про доцільність засновування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Із змісту клопотання сторони обвинувачення вбачається, що ОСОБА_4 не працює, тобто немає постійного заробітку, крім того згідно із обставинами які стали відомі в ході розгляду клопотання а саме, що його цивільна дружина хворіє на важке захворювання, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу яка буде помірною, однак зможе гарантувати виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

З огляду на вищевикладені обставини, із врахуванням особи підозрюваного та обставин кримінального правопорушення, вважаю за доцільне визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

З приводу обставин зазначених у скарзі адвоката ОСОБА_5 щодо незаконного затримання ОСОБА_4 , слідчий суддя відзначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 208 КПК України Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.06.2020 року ОСОБА_4 затримано 12 червня 2020 року о 13 год. 10 хв. оскільки безпосередньо після вчинення злочину, очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

До скарги адвоката ОСОБА_5 не долучено доказів, котрі підтверджують обставини на які він посилається, отже скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 2, 22, 28, 94, 177, 178, 183, 184, 208, 309 КПК України слідчий суддя, -

постановив:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на незаконне затримання ОСОБА_4 та звільнення його з-під варти відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення задовільнити.

ОСОБА_4 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці, який рахувати з часу взяття під варту 16 червня 2020 року до 12 серпня 2020 року, зарахувавши в цей строк час попереднього ув`язнення з 12 червня 2020 року 13 год. 10 хв. до 15 червня 2020 року 13 год. 10 хв., на підставі протоколу затримання від 12 червня 2020 року.

ОСОБА_4 визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк до 12 серпня 2020 року.

ОСОБА_4 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 12 серпня 2020 року в 10 год. 30 хв.

Копію ухвали негайно вручити сторонам та надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1