Справа № 383/386/20
Номер провадження 1-кп/383/101/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000126 від 10.04.2020 року по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Бобринець, Бобринецького району, Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одружений, не працює, не військовозобов`язаний, такий, що не має судимостей,

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2020 року близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли до домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , у якому проживає потерпіла ОСОБА_8 . Маючи на меті вирішити особисті питання, ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишитися на вулиці, а сам підійшов до будинку та почав стукати у вікна. Коли потерпіла ОСОБА_8 відкрила вхідні двері, ОСОБА_4 всупереч волі потерпілої, порушуючи недоторканість її житла, проник до приміщення будинку. Після чого висловив вимогу передати йому грошові кошти, належні потерпілій. З метою надання своїм погрозам реального характеру, ОСОБА_4 звернув увагу потерпілої на ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які знаходилися поряд з домоволодінням, зазначивши, що у разі невиконання його вимог, він покличе їх до середини будинку, та вони почнуть наносити їй тілесні ушкодження.

Далі ОСОБА_4 , виражаючись нецензурною лайкою, повторно почав вимагати від потерпілої передачу йому грошових коштів та разом з нею пройшов до кімнати зали будинку. Переконавшись, що потерпіла ОСОБА_12 перебувала у будинку разом з малолітньою донькою, ОСОБА_4 , почав вимагати у потерпілої ОСОБА_12 банківську картку, на яку здійснюються соціальні виплати на утримання малолітньої дитини. Отримавши відмову від потерпілої, продовжив свої протиправні дії, спрямовані на відкрите заволодіння майном потерпілої з корисливих мотивів та з ціллю особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи відсутність законних підстав перебування у житлі потерпілої, із застосуванням погроз фізичної розправи, шляхом ривка, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» модель «MS-M105 GDAGSEK» чорного кольору, який потерпіла тримала у руці.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_12 , помітивши на її шиї ланцюжок, змусив передати вказаний ланцюжок йому. Потерпіла, будучи наляканою за свою безпеку життя та своєї малолітньої доньки, сприймаючи погрози ОСОБА_4 як реальні, зняла з шиї срібний ланцюжок та передала його обвинуваченому.

З належним потерпілій майном обвинувачений вийшов з будинку та з місця вчинення злочину зник. Викрадене обернув у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд як особистим, зберігав при собі.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 на суму 3156 гривень 39 копійок, що становить вартість телефону та срібного ланцюжка.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, поєднане з погрозами застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив про визнання вини у повному об`ємі. Разом з тим надав показання, в яких заперечив мотиви та мету вчинення злочину та спосіб вчинення. Зокрема вказав на те, що дійсно разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ішли по вулиці, він вирішив зайти до свого знайомого ОСОБА_13 , який проживав у будинку АДРЕСА_2 . Постукав у вікно, йому відкрила потерпіла, він запитав, де чоловік і зайшов у будинок. Потерпіла сама впустила його до будинку, опору не чинила. Він пішов по коридору, дивлячись у кімнату, чи немає ОСОБА_13 . Що відповідала потерпіла не пам`ятає, однак ОСОБА_13 у будинку не було. На столі лежав мобільний телефон, який він узяв. З якою метою взяв телефон не пам`ятає. ОСОБА_13 йому заборгував кошти, тому він припускає, що телефон узяв за борг. Далі потерпіла сама сказала, що у неї є ланцюжок, на що обвинувачений сказав "знімай", потерпіла зняла з шиї ланцюжок і віддала йому. Щодо вимагання банківської картки обставин не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Про ОСОБА_10 і ОСОБА_9 потерпілій нічого не говорив та не залякував ними. Узявши речі потерпілої, пішов з будинку. Пройшовши певну відстань, зрозумів, що вчинив крадіжку та вирішив повернутися до будинку, щоб віддати речі. Почав стукати у двері, однак потерпіла не відкрила та не впустила до будинку. Отримані речі він залишив дома, а коли його затримали, віддав працівникам поліції. Зазначив, що розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілої та частково відшкодував шкоду. Цивільний позов визнав повністю.

Зазначені показання обвинуваченого не вказують на беззаперечне визнання його вини у вчиненні злочину за обставин, які поставлені йому в обвинувачення, оскільки заперечене як проникнення до будинку поза волею потерпілої, так і застосування погроз насильства і відкритого викрадення майна.

Проте, вина обвинуваченого доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка надала показання про те, що вночі 9 квітня 2020 року у вікно її будинку хтось почав стукати, дитина він цього проснулася. Вона вийшла на ганок, біля дверей стояв ОСОБА_4 , якого вона раніше не знала. Відштовхнув її зі словами "тут живе мій знайомий", пройшов до будинку. Вона відповіла, що живе сама з дитиною, проте обвинувачений відразу почав розмову про гроші та вимагав йому їх видати. Вона не розуміла, про що іде мова, розгубилася, вимагала покинути будинок та хотіла викликати поліцію. Обвинувачений вихопив з рук телефон, далі у грубій формі змусив зняти ланцюжок та віддати йому. Під час цих подій у неї на руках була дитина, яка злякалася поведінки незнайомого чоловіка. Далі обвинувачений почав вимагати банківську картку на отримання соціальних виплат, на що вона сказала, що не отримує соціальної допомоги. Застеріг, що гукне хлопців, буде розмова по іншому. Гукнув когось, у будинок зайшов чоловік рудий, постояв у дверях і пішов. Обвинувачений продовжував перебувати у будинку та вказав, що через три дні вона має передати йому кошти, якщо цього не зробить, то пожалкує. Подія відбувалася близько 25 хв. Як обвинувачений пішов, вона замкнула двері та перебувала у стресовому стані, дитина була дуже налякана, плакала. Через деякий час у вікно знову почали стукати, вона не відкривала. Вона почекала ще 20 хв. та вибігла з будинку до сусідки, повідомила про пригоду, описала їй обвинуваченого, та припустила, що це може бути ОСОБА_14 . Про пригоду повідомила до поліції. Вказала, що погрози обвинуваченого сприймала як реальну загрозу її безпеки.

Потерпілою заявлений цивільний позов на відшкодування моральної шкоди, яку оцінено в 50000 грн. Впродовж судового розгляду їй частково відшкодовано шкоду.

Щодо призначення покарання обвинуваченому потерпіла наполягала на ізоляції від суспільства, вважаючи, що обвинувачений не виправиться та не усвідомить своїх дій. Впродовж судового розгляду змінила позицію щодо міри покарання та просила не позбавляти волі обвинуваченого, зазначивши, що це обдумане рішення нею особисто, так і членами її родини, та можливо надати обвинуваченому шанс виправитися.

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_7 надав показання про те, що 9 квітня вони утрьох з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ішли до знайомого. По дорозі ОСОБА_4 сказав, що йому треба зайти до знайомої за боргом. До будинку він зайшов сам, вони з ОСОБА_6 залишилися чекати на вулиці. Почекавши 5-10 хв. ОСОБА_9 пішов дізнатися, чи довго чекати ОСОБА_4 . Повернувшись, повідомив, що там на довго, вони розмовляють. Вони з ОСОБА_6 не стали більше чекати і пішли у своїх справах.

Свідок ОСОБА_6 надав показання про те, що ввечері 9 квітня разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 вживали спиртне, потім пішли до знайомого за молоком. По дорозі ОСОБА_4 сказав, що йому треба зайти до потерпілої та пішов до будинку. Вони з ОСОБА_10 залишилися чекати на вулиці. Прочекавши хвили 5-10 хв. він вирішив піти до будинку, подивитися, де ОСОБА_14 . Заглянув у будинок з дверей коридору, побачив, що він розмовляє з потерпілою, відразу ж повернувся до ОСОБА_10 і вони пішли у своїх справах, не дочекавшись ОСОБА_14 . Розмови між ОСОБА_14 і потерпілою не чув. Потерпілу раніше не знав. З ОСОБА_14 підтримують дружні стосунки.

Свідок ОСОБА_15 надав показання про те, що знає обвинуваченого, підтримують добрі стосунки. Потерпілу ОСОБА_8 також знає, вона деякий час винаймала належне йому житло по АДРЕСА_2 . Повідомив, що будинок по АДРЕСА_2 здає в найм різним людям. До того часу, як у ньому проживала потерпіла, там жила сім`я, чоловік, дружина, її брат та діти, тобто багато людей. Підтвердив, що у будинку також проживав і ОСОБА_16 . Щодо подій кримінального провадження йому не відомо. 9 квітня до нього приходили по молоко ОСОБА_17 з ОСОБА_18 (прізвища не пам`ятає), потім приходив ОСОБА_19 . Пізніше, через 30 хв., прибігла потерпіла та просила телефон викликати поліцію.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази також підтверджують доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину:

- протоколом огляду місця події від 09.04.2020 року, проведеного в домоволодінні по АДРЕСА_2 за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 , де було оглянуто будинок, розташування кімнат, знято відбитки слідів рук з предметів - ручки дверей, дверей та поверхні скла вікна (а.п.12-20)

- протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 10.04.2020 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 серед пред`явлених фотознімків осіб за ознаками обличчя впізнала особу під номером 3, яка 09.04.2020 року відкрито заволоділа її майном у будинку (а.п.29-31).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_8 та відеозаписом вказаної процесуальної дії, в ході якої потерпіла розповіла про обставини вчинення злочину та показала на місце розташування обвинуваченого в будинку (а.п. 33-35)

- протоколами пред`явлення речей для впізнання від 17.04.2020 року, згідно яких потерпіла впізнала у пред`явлених їй речах як їй належні ті, що були викрадені: мобільний телефон Самсунг та ланцюжок (а.п.36-38, 39-41)

- висновками експерта щодо вартості викраденого майна: № 280 від 14.04.2020 року Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону "Samsung Galaxy" модель «MS-M105 GDAGSEK» станом цін на 09 квітня 2020 року може складати 1777 грн. 82 коп.; ринкова вартість чохла до мобільного телефону "Samsung Galaxy" модель «MS-M105 GDAGSEK» станом цін на 09 квітня 2020 року може складати 76 грн. 67 коп.; ринкова вартість ланцюжка зі срібла 925 проби масою 10,58 грамів станом цін на 09 квітня 2020 року може складати 1301 грн. 90 коп.

- висновком експерта № 232 від 17.04.2020 року Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС, згідно якого проведено дактилоскопічне дослідження та встановлено, що відбитки слідів рук, які були відібрані під час огляду місця події в домоволодінні потерпілої належать обвинуваченому ОСОБА_4 (а.п. 72-88)

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.04.2020 року, за змістом якого ОСОБА_4 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України, при обшуку затриманої особи у підозрюваного було виявлено та вилучено мобільний телефон "Samsung" модель «MS-M105 GDAGSEK» в чохлі червоного кольору та ланцюжок з металу сірого кольору (а.п. 99-101), які постановою слідчого від 10.04.2020 року визнані речовими доказами (а.с.104)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який на місці вчинення злочину по АДРЕСА_2 розказав про обставини вчинення злочину та показав на місці розташування осіб та розвиток подій (а.с.116-118)

Дослідивши в судовому засіданні та оцінивши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеними винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину за ч.3 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, поєднане з погрозами застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, умисний, закінчений. За місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не одружений, такий, що не має судимостей.

Обставиною, що пом`якшує покарання є каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді від 23.06.2020 року, складеної Бобринецьким районним сектором з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області вказано на наявність високих ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб та зроблено висновок щодо неможливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.
Враховуючи встановлені обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України в межах передбаченої санкції статті у виді позбавлення волі.

Судом враховані дані, що характеризують особу обвинуваченого - позитивні характеристики за місцем попереднього навчання, роботи та за місцем проживання. Потерпіла в судовому засіданні висловила думку щодо призначення покарання - просила призначити обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства.

Обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінального відповідальності та відносно нього розглядалися кримінальні провадження за вчинення правопорушень, пов`язаних з насильством (про що наголошується також у досудовій доповіді та на підставі чого зроблено відповідний висновок). Проте суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що станом на час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений є таким, що не має судимостей. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим. (зазначена позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 року, справа № 739/1140/18).

Суд вважає, що при наявності даних, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, думки потерпілої, наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення.

В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_8 заявлений цивільний позов на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Розмір моральної шкоди визначений в розмірі 50000 грн., який вона обрахувала як кошти за спричинення обвинуваченим моральних страждань під час вчинення злочину, нехтування моральними цінностями, порушення особистих прав та загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, які гарантовані Конституцією України і захищені кримінальним правом. Обвинувачений в нічний час порушив недоторканість житла потерпілої, всупереч її волі та проник до його середини, де поводив себе зухвало, агресивно та цинічно, будучи переконаним, що вона та її малолітня дитина жодним чином не захищені. Вказані дії обвинуваченого призвели до сильних моральних страждань потерпілої.

Вирішуючи питання заявленого цивільного позову, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатом розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов визнав, вказавши, що частину заявленої суми сплатив. До суду надані розписки про сплату ОСОБА_8 коштів на загальну суму 17000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях потерпілої у зв`язку з протиправними діями обвинуваченого, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань, та з урахуванням обставин справи і на основі представлених доказів, визнання позову обвинуваченим, суд вважає, що він підлягає задоволенню повністю за вирахуванням сплачених під час судового розгляду коштів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи (висновок №280 від 14.04.2020 року) в розмірі 1961 грн. 40 коп. та за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок №232 від 17.04.2020 року) в розмірі 1961 грн. 40 коп.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 року у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 01.02.2021 року необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не довше 01.02.2021 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 року у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 01.02.2021 року залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не довше 01.02.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення експертиз в сумі 3922 гривні 80 копійок.

Речові докази:

- фрагменти слідів рук з зовнішньої поверхні скла вікон зали №1 та зали №2, з ручки пластикової двері, що веде с коридору у залу №1 та з її торцевої частини, а також з зовнішньої частини вхідних дерев`яних дверей, які вилучено за допомогою полімерних плівок та поміщено на 5 окремих аркушів паперу білого кольору формату A4, та які після проведення експертизи разом із первинним упакуванням упаковані до спецпакету №5294910 знищити.

- мобільний телефон марки «Samsung» модель «MS-M105 GDAGSEK» чорного кольору, в чохлі червоного кольору, ланцюжок із металу сірого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 33000 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1