Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/399/20
провадження № 1-кп/624/34/20
ВИРОК
іменем України

смт. Кегичівка 09 липня 2020 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду смт. Кегичівка, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000122 відповідно до якого:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Присліп Турківського району Львівської області, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, одружений, не працює, на утриманні має 1 неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не засуджений,

- у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2019 року близько 07 год 50 хв, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, марки «ВАЗ» моделі «210700-20», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухаючись з площі смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, почав рух на своєму транспортному засобі зі швидкістю 19 км/год, що визначено під час проведення судової автотехнічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №7/1260 СЕ-19 від 23 березня 2020 року, по вул. Волошина в смт Кегичівка Кегичівського району, однак, перед наближенням до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований при в`їзді на вул. Волошина, зі сторони площі смт. Кегичівка Харківської області, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді дорожньо-транспортної пригоди, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не впевнившись в безпечності своїх дій, проявивши неуважність, не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, та своєчасно не вживши заходів для зупинки свого транспортного засобу, здійснив наїзд транспортним засобом, марки «ВАЗ», моделі «210700-20», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » на потерпілу ОСОБА_7 , яка в цей час переходила проїзну частину дороги по вул. Волошина в смт. Кегичівка Харківської області, по нерегульованому пішохідному переході, розташованому перед рухом транспортного засобу ОСОБА_4 , в результаті чого потерпіла впала на проїзну частину дороги.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/128-КР/19 від 15 листопада 2019 року, потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому виростки малогомілкової кістки правої гомілки, закритого перелому 2,3,4 плюснової кістки правої ступені, множинні садна.

Закритий перелом виростка малогомілкової кістки правої гомілки, закритий перелом 2 плюснової кістки правої ступені відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я, згідно до п.п.2.2.1в, 2.2.2. Правил «судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Садна по ступеню тяжкості, відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно з п.п.2.3.2б, 2.3.5. Правил «Судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №7/1260 СЕ-19 від 23 березня 2020 року водій транспортного засобу ОСОБА_4 , у даній дорожній ситуації повинен був діяти у відповідності з вимогами п.18.1 «Правил дорожнього руху України», де зазначено:

п.18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У даній дорожній ситуації, водій транспортного засобу ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 виконанням вимог п.18.1 «Правил дорожнього руху України».

У діях водія транспортного засобу ОСОБА_4 , вбачається невідповідність вимогам п.18.1 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю та підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному кається, вказав, що неодноразово намагався примиритися з потерпілою, проте чоловік потерпілої сказав, що всі питання будуть вирішуватися тільки в правовому полі, також зазначив, що вибачався перед потерпілою на місті та передав свої вибачення ще раз в судовому засіданні, через представника потерпілої, просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, вказав, що має доходи.

Потерпіла ОСОБА_7 належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про поважні причини неприбуття не повідомила, натомість подала заяву, відповідно до якої просить призначити максимальне покарання з позбавленням водійських прав та провести судовий розгляд без її участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд, на підставі ст. 325 КПК України, визнав можливим провести цей розгляд без потерпілої.

Визначаючи обсяг досліджуваних доказів, з`ясувавши думку учасників та відсутність заперечень, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням документів про дані щодо його особи, речових доказів та процесуальних витрат. При цьому з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні, згідно з визначеним обсягом, досліджені документи кримінального провадження: копія паспорта, з підтвердженням анкетних даних обвинуваченого; копія посвідчення водія; копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ; копія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; довідки про те, що ОСОБА_4 на обліках у наркологічному, психіатричному кабінетах Кегичівської ЦРЛ, Кегичівському РВК не перебуває; висновок Кегичівської ЦРЛ від 06 червня 2019 року відповідно до якого у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено; довідка про те, що ОСОБА_4 на обліку Кегичівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не перебуває; посередня характеристика з місця проживання; вимога про судимості, з підтвердженням відсутності судимостей у минулому; довідка про витрати на проведення автотехнічної експертизи №7/1260СЕ-19 від 23 березня 2020 року, які становлять - 3140,20 грн; довідка про витрати на проведення автотехнічної експертизи №7/640СЕ-20 від 25 травня 2020 року, які становлять - 2615,20 грн; ухвала Сахновщинського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року відповідно до якої накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ моделі 210700-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , коричневого кольору, (легковий седан В), номер шасі: НОМЕР_3 , що зареєстрований на ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_4 ) та який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку; місцем зберігання арештованого автомобіля визначено спеціально обладнаний майдан зберігання тимчасово затриманих автотранспортних засобів в Кегичівському ВП Сахновщинського ВП ГУНП України в Харківській області, за адресою: вул. Волошина, 26 смт. Кегичівка Харківської області.

Також у судовому засіданні досліджена досудова доповідь відносно ОСОБА_4 , відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становитиме небезпеки для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як низький.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад кримінального правопорушення.

Встановлено, що 06 червня 2019 року близько 07 год 50 хв, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, марки «ВАЗ» моделі «210700-20», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухаючись з площі смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, почав рух на своєму транспортному засобі зі швидкістю 19 км/год, що визначено під час проведення судової автотехнічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №7/1260 СЕ-19 від 23 березня 2020 року, по вул. Волошина в смт Кегичівка Кегичівського району Харківської області, однак, перед наближенням до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований при в`їзді на вул. Волошина, зі сторони площі смт. Кегичівка Харківської області, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді дорожньо-транспортної пригоди, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не впевнившись в безпечності своїх дій, проявивши неуважність, не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, та своєчасно не вживши заходів для зупинки свого транспортного засобу, здійснив наїзд транспортним засобом, марки «ВАЗ», моделі «210700-20», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » на потерпілу ОСОБА_7 , яка в цей час переходила проїзну частину дороги по вул. Волошина в смт. Кегичівка Харківської області, по нерегульованому пішохідному переході, розташованому перед рухом транспортного засобу ОСОБА_4 , в результаті чого потерпіла впала на проїзну частину дороги.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/128-КР/19 від 15 листопада 2019 року, потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому виростки малогомілкової кістки правої гомілки, закритого перелому 2,3,4 плюснової кістки правої ступені, множинні садна.

Закритий перелом виростка малогомілкової кістки правої гомілки, закритий перелом 2 плюснової кістки правої ступені відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я, згідно до п.п.2.2.1в, 2.2.2. Правил «судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Садна по ступеню тяжкості, відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно з п.п.2.3.2б, 2.3.5. Правил «Судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №7/1260 СЕ-19 від 23 березня 2020 року водій транспортного засобу ОСОБА_4 , у даній дорожній ситуації повинен був діяти у відповідності з вимогами п.18.1 «Правил дорожнього руху України», де зазначено:

п.18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У даній дорожній ситуації, водій транспортного засобу ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 виконанням вимог п.18.1 «Правил дорожнього руху України».

У діях водія транспортного засобу ОСОБА_4 , вбачається невідповідність вимогам п.18.1 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 охоплюються складом злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а тому вони вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України діяння вчинені обвинуваченим відноситься до нетяжких злочинів.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, характеристику відносно нього та досудову доповідь органу пробації.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, беручи до уваги що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, не працює, характеризується посередньо,враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин за скоєне, намагання відшкодувати завданий збиток та те, що обвинувачений попросив вибачення, думку прокурора щодо доцільності призначення покарання у виді штрафу, та думку потерпілої, суд визнає за можливе призначити покарання запропоноване прокурором, оскільки обвинувачений з ним погодився.

Суд визнає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення автотехнічих експертиз, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт, накладений на майно (речовий доказ) відповідно до ухвали слідчого судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року, підлягає скасуванню з подальшим визначенням долі цього речового доказу у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання (за санкцією ч. 1 ст. 286 КК України в редакції Закону України № 586-VІ від 24 вересня 2008 року) у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вартість витрат на залучення експерта, для проведення автотехнічних експертиз №7/1260СЕ-19 від 23 березня 2020 року, №7/640СЕ-20 від 25 травня 2020 року в розмірі 5755 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн 40 коп. стягнути з ОСОБА_4 отримувач платежу - УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, п/рахунок UA0020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк - Казначейство України (ЕАП).

Арешт, накладений на майно (речовий доказ) відповідно до ухвали слідчого судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року скасувати.

Автомобіль марки ВАЗ моделі 210700-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , коричневого кольору, (легковий седан В), номер шасі: НОМЕР_3 , що зареєстрований на ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_4 ) повернути власнику.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1