Справа № 1-кп/593/80/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" листопада 2020 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників (адвокатів): ОСОБА_6 , ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бережани Тернопільської області в порядку ч.2 ст. 303 КПК України скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про визнання протиправними дій слідчого ОСОБА_9 щодо затримання ОСОБА_4 20 серпня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №-0000290 від 20 серпня 2019 року про обвинувачення за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_4 та за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Бережанського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні по розгляду вищевказаного кримінального провадження захисником ОСОБА_6 в порядку ч.2 ст.303 КПК України подано скаргу, у якій він, зокрема, просить суд визнати протиправними дії слідчого ОСОБА_9 щодо затримання 20 серпня 2019 року ОСОБА_4 , як підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №-0000290 від 20 серпня 2019 року про обвинувачення за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_4 та за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання захисник дав усні пояснення, які за своїм змістом є аналогічними змісту поданої в цій частині письмової скарги. Додатково також пояснив, що вважає прийняте слідчим ОСОБА_9 рішення про затримання ОСОБА_4 протиправним, оскільки слідча не мала визначених кримінальним процесуальним законодавством повноважень на вчинення такої процесуальної дії. Також слідча не мала процесуального права на допит свідка ОСОБА_10 та проведення із вказаною особою впізнання ОСОБА_4 , за фотознімками. Як ствердив захисник, такі слідчі дії передували затриманню ОСОБА_4 як підозрюваного і відомості, здобуті за наслідками проведення таких слідчих дій фактично були покладені в основу підстав затримання ОСОБА_4 . А оскільки такі відомості здобуті з порушенням вимог закону, то не можуть вважатися допустимими доказами тих обставин, посилаючись на які слідча прийняла рішення про доцільність затримання ОСОБА_4 як підозрюваного, свідчать про незаконність такого затримання. Окрім цього вважає, що ОСОБА_4 фактично був затриманий як підозрюваний у цьому кримінальному провадженні о 22 год 30 хв. 19 серпня 2019 року, а не в час зазначений в оскаржуваному протоколі. Аргументуючи таке твердження послався на те, що саме близько 22 год 30 хв., 19 серпня 2019 року ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції і примусово доставлений у райвідділ поліції нібито з приводу вчинення ним адміністративного правопорушення. Захисник вважає, що таке затримання відбулося саме з приводу кримінального, а не адміністративного правопорушення, і час фактичного затримання його підзахисного є іншим. Поряд з цим, захисник ствердив, що з приводу притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень за обставин, які мали місце в період 21-22 год 30 хв. 19 серпня 2019 року, є складеними два адміністративні протоколи, які розглянуті 20 серпня 2019 року за участі ОСОБА_4 у приміщенні Бережанського районного суду Тернопільської області й судом з цього приводу прийняте рішення про винуватість ОСОБА_4 й таке судове рішення має законну силу. Також захисник підтвердив, що в період з 22 год 30 хв. 19 серпня 2019 року (час фактичного затримання ОСОБА_4 ,. як підозрюваного у цьому кримінальному провадженні зі слів сторони захисту) і до 03 год 00 хв. 20 серпня 2019 року вказаний час складання протоколу затримання, - з ОСОБА_4 жодних слідчих чи будь-яких інших процесуальних дій не проводилося. Поряд з цим, як неодноразово наголосила сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , в цей період щодо його підзахисного працівниками вчинялися незаконні дії по катуванню, застосування фізичного впливу по завданню фізичного болю, удушення, примушування до дачі визначальних пояснень тощо. Також захисником визнано, що вказані ним відомості про такі незаконні дії працівників поліції були предметом обговорення у суді й з цього приводу прийняте відповідне процесуальне рішення і на даний час підстав звернення у визначений законом спосіб до компетентних органів із вказаного приводу немає. Також адвокатом не заперечено той факт, що при складанні протоколу про затримання ОСОБА_4 був присутній залучений захисник професійний адвокат ОСОБА_11 , і за наслідками вчинення слідчим оскаржуваної дії по затриманню в якості підозрюваного ОСОБА_4 , як від самого затриманого, так і від його захисника жодних скарг, клопотань чи зауважень не надійшло.

Обвинувачений ОСОБА_4 скаргу свого захисника в частині оскарження затримання підтримав з підстав, якими вона обґрунтована.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 , підтримала у цій частині скаргу адвоката ОСОБА_6 , вважає, що для її задоволення є передбачені законом підстави.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечив щодо задоволення скарги, з підстав її необґрунтованості й безпідставності, вважає, що при затриманні слідчим ОСОБА_9 ОСОБА_4 як підозрюваного були дотримані вимоги закону: слідча була уповноваженою на вчинення такої процесуальної дії та на проведення слідчих дій із свідком ОСОБА_10 . Так, відомості про кримінальне правопорушення були внесені в ЄРДР, і вказана слідча була включена у групу слідчих, які проводили досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. Щодо часу фактичного затримання ОСОБА_4 , як підозрюваного, який, на думку сторони захисту, є відмінним від вказаного у оскаржуваному протоколі затримання, з врахуванням притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, - також заперечив. Вважає, що для з`ясування цієї обставини слід допитати в якості свідків працівників поліції, які фактично затримували ОСОБА_4 за вчинення ним близько 22 год 19 серпня 2019 року адміністративних правопорушень; додатково прокурор повідомив, що ці працівники поліції є свідками обвинувачення у цьому кримінальному провадженні і будуть заявлені для допиту під час розгляду справи по суті. А тому, як вважає прокурор, з врахуванням вказаних обставин, на даний час неможливо дати оцінку обставинам затримання ОСОБА_4 як підозрюваного та визначити час такого затримання. Також звернув увагу суду, що при вчиненні оскаржуваної слідчої дії по затриманню ОСОБА_4 , його право на захист було забезпечено й жодних скарг, зауважень і клопотань, як від самого ОСОБА_4 , так і від його захисника адвоката ОСОБА_11 , не надходило.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального процесу, дослідивши додані до скарги документи в частині розгляду правомірності дій слідчої ОСОБА_9 по затриманню ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні як підозрюваного, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (які не передбачені ч.1 ст. 303 КПК України) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Поряд з цим, положеннями статей 314-316 КПК України не передбачено порядок розгляду скарг на дії вказаних посадових осіб, а виходячи з приписів цих норм, вбачається, що суд в підготовчому судовому засіданні взагалі обмежений тільки тими питаннями, які визначені в цих нормах , однак виходячи з принципів верховенства права та законності, суд вважає за необхідне вирішити скаргу, враховуючи обставини і те, наскільки їх можливо встановити в ході підготовчого судового засідання, застосувавши норми ст. 303-307 КПК України з урахуванням положень ст. 314-316 КПК України.

Статтею 307 КПК України передбачено, що за результатом розгляду скарги може бути постановлена ухвала про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, однак не передбачено такого способу реалізації своїх прав обвинуваченим, як визнання дій слідчих чи прокурорів, вчинених під час досудового розслідування, протиправними.

Суд констатує, що процесуальні дії слідчого, які є предметом оскарження цієї ухвали суду, не підлягали оскарженню на стадії досудового розслідування на підставі ч.1 ст. 303 КПК України.

По суті скарги суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Згідно ч.5 ст.208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

Суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках , якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Як вбачається з оскаржуваного протоколу затримання, ОСОБА_4 підозрювався у тому, що близько 21.00 годин 19 серпня 2019 року разом з іншою особою умисно спричинив тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті потерпілого.

У подальшому, 20 серпня 2019 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР.

Постановою заступника начальника СУ начальника відділу СУ ГУНП України в Тернопільські області ОСОБА_12 - 20 серпня 2019 року прийнято рішення про призначення групи слідчих у цьому кримінальному провадженні, у складі якої вказано старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 . Ця постанова має законну силу, оскільки про інше суду не повідомлено.

Отже, процесуальні повноваження слідчого у цьому кримінальному провадженні старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 є підтвердженими у визначений законом спосіб.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного з 03 год 00 хв. до 03 год 25 хв., 20 серпня 2019 року старший слідчий СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_9 , з участю захисника адвоката ОСОБА_11 , на підставі ст.ст. 208, 209 КПК України 16 липня 2018 року о 02 год 00 хв., затримала особу, підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_4 . Зауважень і доповнень до протоколу від учасників процесуальної дії не надійшло.

У протоколі затримання ОСОБА_4 підставою затримання вказано: « - якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».

Нормою, закріпленою у п.1 ч.1 ст.49 КПК України зазначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Суд вважає, що при складанні згаданого протоколу затримання ОСОБА_4 як підозрюваного у цьому кримінальному провадженні 20 серпня 2019 року, участь захисника йому була забезпечена.

Поряд з цим, для розгляду скарги в частині оцінки дотримання слідчою ОСОБА_9 вимог кримінального процесуального закону при затриманні 20 серпня 2019 року, ОСОБА_4 , як підозрюваного та визначенні слідчим фактичного часу затримання вказаної особи, необхідно дослідити процесуальні документи протокол допиту свідка ОСОБА_10 та протокол пред`явлення йому особи для впізнання за фотознімками; також допитати в якості свідків працівників поліції, які зі слів сторони захисту проводили затримання ОСОБА_4 і про яких прокурор вказав, як про свідків обвинувачення.

За таких умов, суд вказує, що передбачена частиною другою ст. 303 КПК України можливість розгляду скарг на дії прокурора та слідчого спрямована на реалізацію сторонами права визначити своє ставлення до правильності проведеного досудового розслідування. Подані скарги стосуються правильності проведення досудового розслідування і, таким чином, допустимості доказів, здобутих під час його проведення

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга щодо незаконності затримання ОСОБА_4 як підозрюваного фактично стосується правильності проведення досудового розслідування слідчою ОСОБА_9 , й таким чином, - допустимості доказів, здобутих під час його проведення.

Однак, у цій частині закон містить чітку вказівку, на якій стадії та у який спосіб можуть бути досліджені й оцінені докази у кримінальному провадженні, - розгляд справи по суті на стадії судового розгляду з дотриманням принципу безпосередності.

Зважаючи на вищевикладене, у задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про визнання протиправними дій слідчого ОСОБА_9 щодо затримання 20 серпня 2019 року ОСОБА_4 як підозрюваного слід відмовити й роз`яснити, що доводи, викладені у цій частині в скарзі, можуть бути враховані під час постановлення рішення по справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 313-315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про визнання протиправними дій слідчого ОСОБА_9 щодо затримання ОСОБА_4 20 серпня 2019 року.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1