Справа № 357/5514/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 001084 від 27.05.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, призваного в 2018 році ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, навідник 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого запобіжний захід не обирався

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»: - від 17 березня 2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII; - від 6 травня 2014 року № 454/2014, затвердженого Законом України від 6 травня 2014 року № 1240-VII; - від 21 липня 2014 року № 607/2014, затвердженого Законом України від 22 липня 2014 року № 1595-VII; - від 14 січня 2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року № 113-VIII, з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 14 травня 2018 ОСОБА_4 призваний Городищенським РВК, Черкаської області на військову службу за контрактом терміном на три роки та направлений для проходження військової служби до Збройних сил України. В подальшому, 04.08.2018 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 204 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду стрільця зенітника ракетного взводу 3 механізованого батальйону та в подальшому 10.06.2019 року наказом № 179 командира військової частини НОМЕР_1 призначений на посаду навідника 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону. Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 9, 11, 16, 120 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою. Згідно із затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 розпорядком дня, солдат ОСОБА_4 повинен був прибувати на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 у АДРЕСА_2 о 8 годині кожного робочого дня. Разом з цим, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді та достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_4 бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, 03.12.2019 о 8 годині 00 хвилин без поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою; АДРЕСА_2 , поки 01.06.2020 повернувся до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 , та продовжив проходження військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині першій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (строкової служби) - злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену між ними 05 червня 2020 року, яку просили затвердити.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 05 червня 2020 року, укладеної між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, пояснив про причини скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України нижчого від найнижчої межі встановленої у санкції статті, у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч. 4 ст. 407 КК України, погоджену сторонами угоди.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 05 червня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 001084 від 27.05.2020 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 після звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1