ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3060/20 Справа № 192/2937/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8
представника сектору ювенальної
превенції ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 355 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 02 липня 2016 року,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_11 за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 355 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 02 липня 2016 року повернуто прокурору Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що одне з інкримінованих ОСОБА_11 у цьому кримінальному провадженні за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру діянь визначено як кримінальний проступок, при цьому судовий розгляду у кримінальному провадженні ще не призначений, а тому суд першої інстанції повернув прокурору клопотання про застосування заходів виховного характеру стосовно останньої для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Прокурор не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_11 , яка не досягла віку кримінальної відповідальності, за вчинення суспільно-небезпечних діянь, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.162 ч.1, ст.355 ч.2 КК України, направлено до суду 04.10.2016 року і до цього часу перебуває на розгляді суду, тоді як Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII набрав чинності з 01 липня 2020 року.
Оскільки кримінальне провадження продовжується вже судом, дискреційними повноваженнями про об`єднання та виділення матеріалів, на етапі судового провадження наділений виключно суд.
Окрім того, акцентує увагу на тому, що вказане клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру винесено у кримінальному провадженні за сукупністю злочинів, один з яких визначений з 01.07.2020 як кримінальний проступок, тоді як п.п.5 п.4 розділу 11 Закону № 2617-УІІІ передбачає повернення прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях лише про злочини, що визначені як кримінальні проступки, а не про сукупність злочинів, один з яких визначений як проступок, та які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.
На апеляційну скаргу прокурора надійшли заперечення від захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_11 , в яких останній просить у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадження № 0000491 щодо неповнолітньої ОСОБА_11 залишити без змін.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, та захисника, який заперечував проти задоволення даної апеляції, позицію представника служби у справах дітей, яка підтримала думку захисника, представника сектору ювенальної превенції, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає переконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Апеляційним переглядом встановлено, що начальником Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_12 30.09.2016 року затверджено та 05.10.2016 року направлено до суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 335, ч. 1 ст. 162 КК України, а саме примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднане з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я та порушення недоторканості житла (т. 1 а.с. 7-9).
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2016 року вказане клопотання призначено до судового розгляду на 04.11.2016 року (т. 1 а.с. 44).
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із заявленим самовідводом суддею ОСОБА_13 справу було розподілено на суддю ОСОБА_14 (т. 1, а.с. 194).
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2017 року вказане клопотання повторно призначено до судового розгляду на 14.06.2017 року (т. 1 а.с. 207-208).
Під час судового розгляду 30.05.2018 року прокурором було подано клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру у новій редакції, з якого вбачається, що дії неповнолітньої ОСОБА_11 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла (т. 2 а.с. 220-222).
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2018 року задоволено клопотання потерпілої ОСОБА_15 про закриття кримінального провадження та кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення (т. 3 а.с. 20-21).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2019 року задоволено частково апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та скасовано ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2018 року з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції (т. 3 а.с. 53-56).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2020 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_11 було повернуто прокурору для його належного оформлення.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року вказану ухвалу місцевого суду про повернення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_11 - скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Повертаючи вищезазначене клопотання прокурору суд першої інстанції послався на вимоги п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, з огляду на що слід зазначити наступне.
Відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII, який вступив в силу 01 липня 2020 року (далі Закон 2617-УІІІ), обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 217 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.
З системного аналізу положень КПК України слідує, що з 01 липня 2020 року судам необхідно повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні проступків, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції, діяння, інкриміноване ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 355 КК України, є злочином, а діяння за ч. 1 ст. 162 КК України кримінальним проступком. Разом з тим, ані положеннями п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, ані іншими нормативно-правовими актами не зобов`язано суди повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні і злочину, і проступку.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 дійсно з 05 жовтня 2016 року перебуває на стадії судового розгляду у судах першої інстанції. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що оскаржуване рішення суду є незаконним, оскільки при його постановлені були порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 - задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_11 , за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 355 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 02 липня 2016 року - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4