ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі-Волинському кримінальне провадження № 0000676 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, громадянина України, українця, не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1, 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

07.10.2019 року, ОСОБА_4 , на території колишніх артилерійських складів неподалік міста Володимир-Волинський Волинської області, знайшов 24 патрони калібру 5,45 мм. та 26 патронів калібру 7,62 мм., з яких згідно висновку судово-балістичної експертизи №243 від 24 жовтня 2019 року, 24 патрони калібру 5,45 мм. та 2 патрони калібру 7,62 мм. відносяться до боєприпасів та для стрільби придатні, після чого переніс їх до свого житла - куреня, що знаходиться у лісосмузі за межами міста Володимир-Волинський, сіл: Льотниче, Верба, Маркелівка Володимир-Волинського району Волинської області, географічні координати 50.88266, 24.352169, де зберігав 22 патрони калібру 5,45 мм. та 21 патрон калібру 7,62 мм., а 5 патронів калібру 7,62 мм., 2 патрони калібру 5,45 мм. 08.10.2019 року переносив в кишенях свого одягу по АДРЕСА_2 без передбаченого законом дозволу .

Окрім цього 07.10.2019 року, ОСОБА_4 , на території колишніх артилерійських складів неподалік міста Володимир-Волинський Волинської області, знайшов багнет, котрий згідно з висновку судової експертизи холодної зброї №241 від 22.10.2019 року, відноситься до клинкової холодної зброї виготовленої промисловим шляхом, після чого 08.10.2019 року переносив його під одягом по АДРЕСА_2 без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1, 2 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1, 2 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування 30.10.2019 р. обвинувачений, діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклав із прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1, 2 ст. 263 КК України, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 1, 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1, 2 ст. 263 КК України.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч. 1, 2 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі його права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Після наданих роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати стягнути із обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 жовтня 2019 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2 ст. 263 КК України та обрати йому узгоджене сторонами покарання:

за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: штик ніж, патрони - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 942,06 грн., 1256,08 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів для проведення експертизи зброї.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1