Провадження № 1-кп/344/335/20
У Х В А Л А

14 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2020 року закінчується строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого раніше ухвалою суду щодо ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 з посиланням на ризики, передбачені у ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задоволити.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити такий захід на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також враховуючи в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені у ст. 178 КПК України, суд вважає наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, при вирішені питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , якому інкриміновано тяжкий злочин (ч. 2 ст. 121 КК України), за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також суспільну небезпечність цього злочину.

На даний час судове провадження триває.

Прокурором поза розумним сумнівом доведено, що ризики щодо можливого переховування ОСОБА_4 від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків продовжують існувати.

Також стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, та, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, існує значна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

В той же час стороною захисту не наведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги 20.05.2020 року при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, та які нові обставини виникли після цього.

Інших обставин, які б на даний час давали підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Отже на переконання суду застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і виключно такий здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11 вересня 2020 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12 для виконання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1