Єдиний унікальний номер справи 333/3059/20
Номер провадження 1-кп/333/519/20
ВИРОК
Іменем України
12 листопада 2020 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хабаровськ Російської Федерації, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 02.08.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 23.08.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ч.1 ст.135, ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;

- 18.09.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2, 3 ст.185, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 24.04.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2014 року, остаточно призначено покарання у виді 4 роки 2 місяця позбавлення волі. Звільнений 04.08.2017 року умовно-достроково з невідбутим терміном 9 місяців та 17 днів;

- 05.03.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.02.2020 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
08 квітня 2020 року приблизно об 11.00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись поблизу будинку №28 по вул. О.Говорухи в м.Запоріжжя, шляхом привласнення знайденого придбав згорток з вмістом кристалічної речовини, яка згідно із висновком експерта № 7-1167 від 24.04.2020 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено METАДОН, маса якого складає - 0,2399 г, в перерахунку на основу, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця II, Список №1), де одразу був зупинений працівниками поліції, які виявили та вилучили вказаний наркотичний засіб, який ОСОБА_4 зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, 08 квітня 2020 в денний час доби, він знаходячись поблизу будинку №28 по вул.О.Гворухи в м.Запоріжжя, знайшов згорток з вмістом наркотичного засобу МЕТАДОН, однак був зупинений працівниками поліції, які виявили та в подальшому вилучили вказаним наркотичним засіб. Наркотичний засіб він зберігав при собі без мети збуту для особистого вживання. У скоєному щиросердечно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого перебував на стаціонарному лікуванні обліку у лікаря психіатра 3 23.03.2018 року по 15.03.2018 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ПАР, стан відміни з абстинентним синдромом» перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, психостимуляторів з шкідливими наслідками», не є інвалідом, характеризуючи особистість обвинуваченого обставини раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.
Обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, дані про його особу, відсутність у обвинуваченого судимості, щире каяття обвинуваченого, його позитивну поведінку після вчинення злочинів (не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування, суду), суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримі нальному провадженні складають 653грн. 80коп. за залучення експертів на проведення судової хімічної експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертиз №7-1775 від 14 травня 2020 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 653 грн. 80 коп. за залучення експертів на проведення судової хімічної експертизи.

Речові докази: наркотичний засіб МЕТАДОН маса якого в перерахунку на основу складає 0,2399г. (з урахуванням проведеної експертизи), який знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1