Справа №211/4292/20 Провадження № 1-кп/211/689/20
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000682 від 03.06.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українка, громадянка України, з середньою освітою, не заміжня, яка не має на утриманні малолітніх та інших осіб, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений досудовим розслідуванням час за усним договором оренди, почала винаймати квартиру АДРЕСА_3 , де в подальшому з вересня 2019 року, вирішила організувати місце розпусти у вищевказаній квартирі. Реалізуючи свій вказаний злочинний намір спрямований, на створення місця розпусти розмістила оголошення в всесвітній інтернет мережі, де вказувала свої мобільні телефони НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , щодо надання сексуальних послуг за грошову винагороду у сумі 600 гривень за своїм вищевказаним місцем мешкання.

Так, з вересня 2019 року, ОСОБА_3 , почала працювати та надавати сексуальні послуги за грошову винагороду за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 08.06.2020 року в не встановлений час слідством, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 , отримала телефонний дзвінок на належний їй мобільний телефон, з сім карткою № НОМЕР_3 , з мобільного телефону з сім карткою № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_3 , запропонувала ОСОБА_5 надати йому сексуальні послуги за грошову винагороду у сумі 600 гривень, на що ОСОБА_5 погодився.

Приблизно в 17:40 годині того ж дня ОСОБА_3 , перебувала із ОСОБА_5 у вказаній квартирі, яку винаймає, де ОСОБА_5 виявив бажання вступити в інтимні стосунки з ОСОБА_3 , та передав останній грошову винагороду в сумі 600 гривень, за подальше надання послуг сексуального характеру, після чого вступив з ОСОБА_3 у інтимні стосунки.

Крім того, 25.06.2020 року в не встановлений слідством час, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 , отримала телефонний дзвінок на належний їй мобільний телефон, з сім карткою № НОМЕР_5 , з мобільного телефону з сім карткою № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_3 , запропонувала ОСОБА_6 надати йому сексуальні послуги за грошову винагороду у сумі 600 гривень, на що ОСОБА_6 погодився.

Також, ОСОБА_3 , приблизно в 18:00 годині того ж дня, перебуваючи із ОСОБА_6 у вказаній квартирі, яку винаймає остання, де ОСОБА_6 виявив бажання вступити в інтимні стосунки з ОСОБА_3 , та передав останній грошову винагороду в сумі 600 гривень, за подальше надання послуг сексуального характеру, після чого вступив з ОСОБА_3 у інтимні стосунки.

ОСОБА_3 , маючи умисел на подальше утримання місця розпусти, яке полягає у вчинення статевих відносин між нею та іншими особами за грошову винагороду, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ігноруючи встановлені у суспільстві принципи моралі, шляхом організації прибирання, придбання білизни, забезпечення контрацептивами , сплати комунальних послуг та внесення орендної плати у період з вересня 2019 року по 22.06.2020 року утримувала вищевказану орендовану квартиру АДРЕСА_3 , тим самим, за даною адресою утримувала місце для розпусти.

В суді обвинувачена свою вину визнала повністю, підтвердила своїми показаннями обставини, що викладені в обвинувальному акті та пояснила, що працює майстром з моделювання вій, однак з вересня 2019року коли грошей не вистачало вона періодично надавала сексуальні послуги за гроші за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, яку орендувала. З метою пошуку клієнтів вона розміщала оголошення в мережі Інтернет. В оголошенні зазначала номер телефону та вказувала суму за сексуальні послуги в сумі 600,00 грн. 08.06.2020р. їй зателефонував чоловік прізвище він не називав, вони домовились про зустріч, в цей же день пізніше приблизно о 17-40 вони зустрілися в її квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , між ними відбулися інтимні стосунки за що чоловік передав їй 600,00 грн.

Також 25.06.2020 їй на телефонний номер зателефонував інший чоловік вони домовились про зустріч, в цей же день пізніше приблизно о 18-00 годин вони з цим чоловіком зустрілися на її квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , між ними відбулися інтимні стосунки за що чоловік передав їй 600,00 грн., гроші були передані напер. Після цього в квартиру прийшли працівники поліції. Телефон для пошуку чоловіків з метою надання сексуальних послуг вона використовувала "Леново» А610, з сім-картою на два номери № НОМЕР_7 , та інколи використовувала телефонний номер № НОМЕР_2 . Телефон «XIOMI Redmi 4x» вона не використовувала з цією метою це їїособистий телефон, номери сім картки не пам"ятає. Вона щиро кається у скоєному, просить не карати її суворо.

Визнавши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 302 КК України за ознаками: створення та утримання місць для розпусти (в редакції Закону України №2341- III від 05.04.2001р).

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачена скоїла злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії проступків.

Обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала та не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, шо обтяжують покарання обвинуваченому, згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Здійснюючи кваліфікацію дій ОСОБА_3 та при визначенні виду та розміру покарання суд використовує норму статті 302 ч.1 КК України в редакції Закону України №2341- III від 05.04.2001р. так як кримінальне правопорушення вчинене 25.06.2020р.

Відповідно до ст.4 ч.2 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.5 ч.2 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, визначаючи розмір штрафу обвинуваченій ОСОБА_3 суд керується санкцією статті 302 ч.1 в редакції Закону України №2341- III від 05.04.2001р., де розмір штрафу визначено - до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене вище, дані про особу ОСОБА_3 , яка раніше не судима, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала та не перебуває, щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла досудовому розслідуванню суд вважає необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, 00 коп.

Крім того, відповідно до ст. 96-1, 96-2 КК України суд застосовує спеціальну конфіскацію до предметів які були засобами вчинення кримінального правопорушення, а саме мобільний телефон марки «Леново» А610, імеі1: НОМЕР_8 , імеі2: НОМЕР_9 , який належить та вилучений у ОСОБА_3 , та застосовувався для вчинення кримінального правопорушення відповідно до ч.10 ст.100 КПК України передати у власність держави.

Долю інших речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме: - грошові кошти у сумі 1200 гривень передані на зберігання в УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області залишити у розпорядженні УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області., 4 блокноти із чорновими записами, коробку від презервативів марки «Контекс» які знаходиться в камері зберігання речових доказів Довгинцівського ВП. - знищити

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченій не обирався.

Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України (в редакції Закону України №2341-III від 05.04.2001р.) та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази: грошові кошти у сумі 1200 гривень передані на зберігання в УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області залишити у розпорядженні УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області .

Застосувати спеціальну конфіскацію до речового доказу: мобільний телефон марки «Леново» А610, імеі1: НОМЕР_8 , імеі2: НОМЕР_9 з сім-картою№ НОМЕР_7 , переданий до камери зберігання речових доказів Довгинцівського ВП. передати у власність держави.

Мобільний телефон марки «XIOMI Redmi 4x» переданий ОСОБА_7 на відповідальне зберігання вважати переданими за належністю.

4 блокноти із чорновими записами, коробку від презервативів марки «Контекс» передані до камери зберігання речових доказів Довгинцівського ВП. - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1