Справа 127/382/21
Провадження 1-кс/127/144/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000034 внесеного до ЄРДР 06.01.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, народився в смт. Кирнасівка, Тульчинського району Вінницької області, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм на ТОВ «Тульчікен», раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000034 від 06.01.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що о 01 годині 00 хвилин 06 січня 2021 року водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням «Кирнасівка-Тульчин», поблизу с. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, перед початком зміни напрямку руху ліворуч не переконався що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_2 , що стояв на зустрічній смузі руху із ввімкненими ліхтарями, не вжив заходів щодо зменшення швидкості для безпечного об`їзду перешкоди, не дотримав безпечного бокового інтервалу, та як наслідок вище перелічених порушень здійснив наїзд на ліву бічну частину автомобіля «ВАЗ 2108» з одночасним наїздом на водія вказаного автомобіля ОСОБА_7 , який перебував біля лівого габариту автомобіля. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 керованим ним автомобілем з місця пригоди зник та в подальшому був затриманий працівниками поліції.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:

п.10.1 Перед початком руху та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху;

п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Порушення ОСОБА_4 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті водія ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Крім того, о 01 години 00 хвилин 06 січня 2021 року водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням «Кирнасівка-Тульчин», поблизу с. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, перед початком зміни напрямку руху ліворуч не переконався що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_2 , що стояв на зустрічній смузі руху із ввімкненими ліхтарями, не вжив заходів щодо зменшення швидкості для безпечного об`їзду перешкоди, не дотримав безпечного бокового інтервалу, та як наслідок вище перелічених порушень здійснив наїзд на ліву бічну частину автомобіля «ВАЗ 2108» з одночасним наїздом на водія вказаного автомобіля ОСОБА_7 , який перебував біля лівого габариту автомобіля.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, перебуває в небезпечному для життя стані, позбавлений реальної можливості до самозбереження, усвідомлюючи, що в результаті його дій можуть настати тяжкі наслідки, не переконався чи потребує потерпілий допомоги, не вжив заходів для надання йому першої медичної допомоги, не звернувся за допомогою до інших осіб та не відправив потерпілого до лікувального закладу, хоча повинен і мав об`єктивну можливість це зробити, не виконавши свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, з метою уникнути відповідальності, автомобілем зник з місця пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

06.01.2020 о 08 годині 50 хвилин в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працюючого водієм на ТОВ «Тульчікен», раніше не судимого.

06.01.2021 о «___» год. « ____ » хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

протоколами огляду місця події від 06.01.2021;

протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Підозрюваний не одружений. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 достовірно знаючи та розуміючи, що ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та перебуває в небезпечному для життя стані, позбавлений можливості вжити заходів до свого самозбереження, залишив місце пригоди, що відповідним чином вказує на поведінку підозрюваного, а також намагання ухилитись від відповідальності за вчинений злочин.

Наведені факти не лише відповідним чином характеризують особистість ОСОБА_4 , але й дають слідству достатньо підстав вважати, що підозрюваний зможе ухилятися від слідства та суду та залишити територію України.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних, соціальних зв`язків та чинників, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, поведінку підозрюваного, орган досудового слідства вважає, що єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 злочину, тяжкість покарання (підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років), а також наявності вище перелічених ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що останній продовжить ухилятися, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-179, 183, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки ризики не доведені.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкі, безповоротні наслідки, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також те, що підозрюваний самовільно залишив місце дорожньо транспортної пригоди, з метою уникнення відповідальності, тому слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає, оскільки такі запобіжні заходи не виправдають потреби досудового розслідування.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, проте з урахуванням обставин та наслідків кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 08 години 50 хвилин 06 березня 2021 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 06 березня 2021 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя