УХВАЛА
Справа № 635/3101/20

Провадження № 1-кс/635/1181/2020

23 липня 2020 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання старшого слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000298 від 30.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2020 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 30 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , в межах строків досудового слідства, а саме до 30 серпня 2020 року включно.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 29 травня 2020 року приблизно о 22 годині 40 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , знаходився на кухні квартири АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої разом зі своїм братом ОСОБА_8 .

Під час вживання спиртних напоїв між ними виник словесний конфлікт, з побутових причин, та, в ході сварки, у ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин, що склались раніше між ним та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому, тобто умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 .

З метою реалізації вказаного злочинного наміру, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину предмет схожий на ніж, діючи при цьому швидко та продумано, бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, умисно зі значною силою, в той час коли ОСОБА_8 знаходився біля вхідних дверей, повернутий до нього лівою стороною тулубу, та ОСОБА_4 наніс ОСОБА_8 вищевказаним предметом, схожим на ніж, тобто предметом небезпечним для життя потерпілого, один удар в область шиї, після чого потерпілий вибіг з квартири на сходовий майданчик під`їзду, та ОСОБА_4 , вважаючи, що виконав всі дії, необхідні для настання смерті ОСОБА_8 , припинив наносити йому тілесні ушкодження та залишився в квартирі на місці скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_8 , проте, злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілого ОСОБА_8 , не наступила у зв`язку із своєчасною госпіталізацією останнього до ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т.Зайцева НАМН України», де йому була надана кваліфікована медична допомога та збережене життя.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, маючий середню освіту, не одружений, тимчасово не працюючий, дітей на утриманні не маючий, раніше судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

30 травня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2020 року стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 липня 2020 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, від 29.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було зафіксовано місце вчинення злочину, вилучений ніж знаряддя вчинення злочину та змиви з речовиною бурого кольору; довідкою з лікарні від 30.05.2020, відповідно до якої ОСОБА_4 був доставлений до лікарні з діагнозом проникаюче колото-різане поранення шиї, поранення трахеї; свідченнями свідка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідченнями свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 30.05.2020; свідченнями потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_8 від 22.06.2020.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз 18 листопада 2011 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 червня 2014 року був звільнений від відбування покарання на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_4 має не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість за вчинення тяжкого злочину.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 15 років тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи даний факт ОСОБА_4 може переховуватись від органів розслідування, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, і таким чином без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

В даному випадку продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, на даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків, та у разі якщо відносно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе оказати вплив на свідків та потерпілого, з яким проживає в одній квартирі, таким чином мається ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого, свідків в цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини та характер скоєного злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який не працює та не має джерел для нормальної життєдіяльності, раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, останній може вчинити нові злочини, тому в даному випадку продовжується існування ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Слідчий зазначає, що у зв`язку з продовженням існування відповідних ризиків, виникла необхідність в продовженні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки без застосування запобіжного заходу та перебування останнього на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків в цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого злочину та навів обґрунтування продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав підзахисного, просив застосувати у відношенні нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали, додані до клопотання, судом встановлено наступне.

В провадженні СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 30.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

30 травня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2020 року стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28 липня 2020 року.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до вимогст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події, від 29.05.2020 року, довідкою з лікарні від 30.05.2020, свідченнями свідка ОСОБА_9 , свідченнями свідка ОСОБА_10 , даними протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 30.05.2020; свідченнями потерпілого ОСОБА_8 , даними протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 22.06.2020.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування/ суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, який класифікується як особливо тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання від 7 до 15 років позбавлення волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний раніше судимий, а саме 18 листопада 2011 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 червня 2014 року був звільнений від відбування покарання на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2016 року, що об`єктивно свідчить про наявність ризику продовження ОСОБА_4 своєї злочинної діяльності чи вчинення ним інших злочинів та про можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування або суду.

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, що об`єктивно свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Крім того, слідчий суддя враховує характер та конкретні обставини вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, а саме, що злочинні дії, які інкримінують ОСОБА_4 , були направленні на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При цьому, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій підозрюваного, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про особу підозрюваного, є об`єктивні підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину.

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, щодо існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5ч. 1 ст. 177 КК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 мешкає в одній квартирі з потерпілим, який є його братом. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного існує висока вірогідність незаконного впливу на потерпілого та свідків з боку підозрюваного, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні. Отже, продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому злочину.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000298 від 30.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 21 серпня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.07.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1