Справа № 714/939/19
Провадження № 1-кп/714/19/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретарів судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца Чернівецької області кримінальне провадження за № 0000193 від 25.09.2019 року за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна за національністю, офіційно не працюючого, не одруженого, із повною середньою освітою, раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
ОСОБА_7
перекладачів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

24 вересня 2019 року о 11 годині 40 хвилин в с.Молниця Герцаївського району Чернівецької області, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на полі вказаного населеного пункту де випасав худобу, діючи умисно, бажаючи спричинити потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю с.Банчени Герцаївського району Чернівецької області тілесні ушкодження, вдарив останнього два рази кулаком в обличчя, в результаті чого потерпілий впав на землю, після чого наніс йому один удар правою ногою заду по лівому плечу, спричинивши останньому згідно акту судово-медичного дослідження № 914 від 26.09.2019 року, тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівої щоки та вколочений перелом хірургічної плечової кістки із заходженням відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`ю або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що в той день він, потерпілий та двоє свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 випасали корови на пасовищі. Дані свідки перебували за річкою в іншій стороні пасовища. Десь біля 12 години побачив, що потерпілий, який був в той день на підміні працівника, який мав вихідний день, перебуває в стані алкогольного сп`яніння та спить на землі. Він останнього штовхнув задля того щоби останній прокинувся та виконував свою роботу. Намастивши його коров`ячим лайном пішов на поле до корів. Конфлікту у нього з потерпілим не було ніякого, він спілкувався з потерпілим на підвищених тонах та не бив його. Цивільний позов не визнає та просив суд в його задоволенні відмовити.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що в той день він перебував на пасовищі та присів біля дерева. Обвинувачений, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 перебували подалі від нього. Коли він почав їсти, до нього підійшов обвинувачений нічого йому не сказавши вдарив його один раз правою рукою в обличчя, потім вдарив ногою в область руки та зламав її в двох місцях. Останній наніс йому три удари, коли він лежав на землі. В той день всі четверо вживали спиртні напої.
Потерпілий подав до суду позовну заяву про відшкодування йому обвинуваченим ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду. Посилається на те, що 24.09.2019 року о 11 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на полі населеного пункту с.Молниця Герцаївського району Чернівецької області, де пас худобу, діючи умисно, наніс йому численні удари ногами та руками по різним частинам тіла, в результаті чого спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я. 24.09.2019 року він звернувся до Герцаївської ЦРЛ де було проведено рентгенографію лівої руки і накладено гіпсову лангету на ліву руку та госпіталізований на стаціонарне лікування в хірургічне відділення Герцаївської ЦРЛ. На лікування він потратив кошти в сумі 1305,35 грн. та на консультацію до ОКЛ м.Чернівці на суму 800 грн., всього на лікування він витратив кошти в сумі 2105,35 грн. Також вважає, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого йому спричинено моральну шкоду яку він оцінює в сумі 25 000 грн. Посилається на те, що внаслідок перенесеної травми у нього позначилися негативні зміни у житті, емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення приниження гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я, порушення сну, швидка втомлюваність, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, невпевненість у собі, відчуття власної неповноцінності та інше. Просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 2 105,35 грн., моральну шкоду в сумі 25 000 грн. та витрати на послуги захисника в сумі 7 500 грн.
Обвинувачений подав до суду відзив на позовну заяву потерпілого. Посилається на те, що потерпілий подав до позовної заяви копії чеків, які нібито було куплено лікарські засоби на лікування. З даних чеків вбачається, що всі ліки куплені після отримання тілесних ушкоджень, не надано копії листка призначення лікарем лікарських засобів для його лікування. Також вважає, що потерпілим завищено суму моральної шкоди та такою, що не відповідає обставинам справи та глибини отриманих потерпілим фізичних страждань. Також позивач не довів завдану шкоду належними та допустимими доказами, а лише обмежився констатацією факту отримання тілесних ушкоджень, які призвели до тривалого розладу здоров`я, та тим самим завдання йому моральної шкоди. Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що працює пастухом. Разом із ним працюють обвинувачений, свідок ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Потерпілий ОСОБА_5 іноді підміняє когось із них. В той день ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 перебували за річкою, він за лісом, а свідок ОСОБА_13 біля поля. Сам конфлікт він не бачив, лишень бачив, що потерпілий спав на землі, а ОСОБА_15 сварився із ним. Обвинувачений намастив лице потерпілого коров`ячим лайном, а той пішов до річки вимити обличчя, можливо там і впав на землю. Більше він нічого не бачив та не знає. Сам обвинувачений не розповідав йому про конфлікт із потерпілим.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що в той день потерпілий підміняв їхнього напарника ОСОБА_14 та перебував в стані алкогольного сп`яніння. Райляну та потерпілий сварилися, з яких причин йому не відомо. Бачив, як обвинувачений ОСОБА_15 намастив обличчя потерпілого коров`ячим лайном та трусив його за сорочку, щоби той прокинувся. Більше він нічого не бачив та йому ніхто нічого не розповідав.
Крім показів свідків вина ОСОБА_3 підтверджується також іншими доказами, а саме:
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.09.2019 року з якого вбачається, що 24.09.2019 року близько 11-40 год. в с.Банчени Герцаївського району Чернівецької області на полі в ході словесного конфлікту з ОСОБА_3 , мешканцем с.Молниця Герцаївського району Чернівецької області, останній вдарив ОСОБА_5 кулаками по обличчю та різних частинах тіла, після чого наніс удари ногами по спині, чим заподіяв тілесні ушкодження;
-актом судово-медичного дослідження № 914 від 26.09.2019 року з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження синець в ділянці лівої щоки та вколочений перелом хірургічної шийки плечової кістки із заходженням відламків, останнє відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
-висновком експерта № 931 втор. від 21.10.2019 року з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження синець в ділянці лівої щоки та вколочений перелом хірургічної шийки плечової кістки із заходженням відламків, останнє відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як двократної травмуючої дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам відповідають обставинам та часу події. Враховуючи наявність, характер та розташування вищевказаних тілесних ушкоджень, є малоймовірним їх виникнення внаслідок однократного падіння з положення стоячи, та іншими матеріалами справи.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Обвинувачений вимоги позовної заяви не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої щоки та вколочений перелом хірургічної шийки плечової кістки із заходженням відламків, останнє відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Судом встановлено причинний зв`язок між діями обвинуваченого ОСОБА_3 і тілесними ушкодженнями, виявленими у потерпілого ОСОБА_5 .
Як свідчать матеріали цивільного позову, на підтвердження понесених витрат на лікування потерпілим надані фіскальні чеки на ліки на загальну суму 1083,10 грн. Водночас суд зазначає, що конфлікт між сторонами відбувся 24 вересня 2019 року, однак більшість чеків датовані 28-29 листопада 2019 року, через два місяці після події, у зв`язку з чим не є належними придбання та використання відповідних ліків на лікування шкоди завданої здоров`ю потерпілого.
Інші чеки, а саме №689001 від 05.10.2019 року, №715018 від 31.10.2019 року, №708015 від 24.10.2019 року не містять відомостей які саме ліки були придбані, так як вказані як «внутрішні» та «зовнішні», у зв`язку з чим не є належними та допустимими доказами понесених витрат на лікування.
Окрім цього суд зазначає, що потерпілим не надано будь-яких доказів його перебування на лікуванні у лікарні, призначення лікарем відповідного лікування, рецептів для придбання ліків, понесення ним, як зазначає у позові, витрат на консультацію до ОКЛ в м. Чернівці на суму 800 грн., а також, що саме придбані ним ліки були використанні саме на відновлення його стану здоров`я з вини обвинуваченого.
Без надання належним та допустимих доказів понесених потерпілим витрат на лікування суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з обвинуваченого понесених потерпілим витрат на лікування на суму 2105,00 грн.
Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Зі змісту ст.23 ЦК України випливає, що під моральним збитком закон передбачає втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі, із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч.12 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Суд, аналізуючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми вважає, що неправомірними діями відповідача по відношенню до позивача які перебувають в прямому причинному зв`язку з наслідками які настали нанесено моральну шкоду, та суд визначаючи розмір моральну шкоду яка підлягає відшкодуванню приймає до уваги ступень вини особи яка завдала моральної шкоди, тривалість періоду фізичних та душевних страждань позивача, погіршення здібностей позивача у зв`язку з отриманими тілесними ушкодження в результаті чого отримав тілесні ушкодження які відносяться до середнього ступеня важкості та з врахуванням засад цивільного законодавства справедливість, добросовість та розумність та того, що відшкодування моральної шкоди не є засобом збагачення, дійшов висновку про необхідність та можливість стягнення в рахунок відшкодування нанесеної моральної шкоди на користь ОСОБА_5 2000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.
Таким чином, суд, виходячи з розміру заявлених вимог, вважає, що оцінка потерпілго завданої йому моральної шкоди у сумі 25 000 грн. не відповідає вимогам розумності та справедливості. За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження факту надання правової допомоги стороною захисту потерпілого надані договор про надання правової допомоги від 21.10.2019 року, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, витяг є Єдиного реєстру адвокатів України, Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 17.12.2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордера №03/19 від 17.12.2019 року відповідно до яких сума вказана в розмірі 7500 грн.
Суд дослідивши надані стороною потерпілого Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 17.12.2019, вважає, що витрати на правову допомогу значно завищені, а тому підлягають задоволенню частково.
Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).
При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу, суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., яка відповідає ступеню складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги та обсягу наданих послуг.
Не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, так як його покази спростовуються показами самого потерпілого, свідків, які є послідовними, узгодженими, у суду немає підстав сумніватися у їх неупередженості та неправдивості, а також письмовими доказами по справі. Твердження обвинуваченого про те, що від не наносив тілесні ушкодження, а такі могли виникнути в результаті падіння потерпілого з положення стоячи спростовуються поясненнями свідків, Актом судово-медичного дослідження №914 та Висновком експерта №931, з яких вбачається, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному зі слів ОСОБА_5 та враховуючи наявність, характер та розташування тілесних ушкоджень, малоймовірним є їх виникнення внаслідок одноразового падіння з положення стоячи.
Покази ОСОБА_3 суд розцінює їх як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності та покарання за скоєний ним злочин.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення (ст.128 ч.1 КК України ) є нетяжким злочином.
Судом обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого не знайдено.
Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не притягувався до кримінальної відповідальності, його поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання,
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді 1 року обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, оскільки суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання.
Також суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язки відповідно до ч.1 п.п.1, 2 та ч.3 п.2 ст.76 КК України.
Запобіжний захід не обирався.
Витрати на експерта відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-374 суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 ( один ) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік.
Відповідно до ч.1 п.п.1, 2 та ч.3 п.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 2 000 ( дві тисячі ) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 ( дві тисячі ) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: