Дата документу 08.10.2020
Справа № 334/1360/20
Провадження № 1-кп/334/708/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0004538 від 23.12.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно працевлаштованого на ТОВ «Індустріал буд», одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2002 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

05.11.1992 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.140, ст.94,42 КК України на строк 9 років позбавлення волі. Звільнився 26.12.2000 року з Деканівської ВК №12;

11.04.2005 року Апеляційним судом Запорізької області за п.6 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ст. 70 КК України на строк 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою раніше засудженою за вчинення умисного вбивства, 23.12.2019 року приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи в парку «Кремлівський» по вул. С. Синенко в м. Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив у словесну сварку із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті останній. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , у зазначений вище час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, дістав з правої кишені куртки заздалегідь підготовлений предмет, ззовні схожий на кухонний ніж та завдав ним два удари ОСОБА_9 в область грудної клітини, зліва, заподіявши останній, одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця, що призвело до зовнішньої та внутрішньої кровотечі і формуванням геморагічного шоку, внаслідок чого ОСОБА_9 померла на місці.

Крім того, в той же день, приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в парку «Кремлівський» по вул. С. Синенко в м. Запоріжжя, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, користуючись безпорадним станом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розуміючи, що його дії будуть непоміченими, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном «Самсунг Гелекси J 3», чорного кольору, вартістю 1800 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_9 .

Під час судового засідання ОСОБА_7 визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах в повному обсязі, розкаявся та дав покази, що повністю відповідають пред`явленому обвинуваченню, пояснивши суду, що 23.12.2019 року, він випив 0,5 літра пива, пішов у парк нарізати лози для декору (хотів зробити паркан), побачив молоду жінку, яка сиділа на зрубі з дерева, курила та пила пиво. Він підійшов до неї, попросив сірники або запальничку, а вона почала йому грубити та облаяла його нецензурною лайкою. Його це образило, тому він дістав з кишені ніж, яким він збирався різати гілки та двічі вдарив її ножем в область серця. Після того, як вона впала зі зрубу, на якому сиділа, у неї з сумки посипалися речі. Серед речей був мобільний телефон, який він забрав собі та здав у ломбард за 800 гривень.

ОСОБА_7 вибачився перед потерпілою (донькою загиблої) та просив суд не призначати йому сурове покарання, а при ухваленні вироку врахувати його стан здоров`я та щире каяття.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення окрім його показів, повністю і об`єктивно підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що загибла ОСОБА_9 була її матір`ю. 23 грудня 2019 року її бабусі зателефонував незнайомий чоловік та повідомив, що у парку «Кремлівський» по вул. С. Синенко в м. Запоріжжя, він знайшов документи на ім`я ОСОБА_9 . Після його дзвінка, вони почали розшукувати мати, дзвонили на її телефон, але той був вимкнений. Приблизно о 19 годині мати знайшли мертвою у парку «Кремлівський» по вул. С. Синенко в м. Запоріжжя. Вона лежала біля зрубу з дерева, а на ділянці поряд з нею були розборсані її власні речі зокрема чохол від її мобільного телефону. Проте, самого телефону не було. Цивільний позов потерпіла не заявляла але просила суд призначити суворе покарання до обвинуваченого;

- оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 23.12.2019 року, з яких вбачається, що об`єктом огляду була ділянка місцевості, яка розташована в парку Кремлівський по вул..С.Синенко в м. Запоріжжя. При огляді вказаної ділянки виявлено дерев`яний зруб, за яким в східному напрямку виявлено труп жінки. В ділянці лівої молочної залози вищезазначеного трупа жінки, мається рана веретеноподібної форми, довжиною до 2 см. з відносно рівними краями. Під час огляду, під трупом жінки виявлено зв`язку ключів у кількості двох одиниць, з брелком - сигналізацією, запальничку біло-блакитного кольору, з маркування «CRIКЕТ», блокнот, полімерну пляшку з вмістом в ній рідини коричневого кольору, зв`язку ключів у кількості чотирьох одиниць, пачку з цигарок «Вінстон», дві грошові купюри номіналом п`ять гривень та десять гривень з нашаруванням речовини бурого кольору, три банківські картки, дві з яких «Приватбанк», та одна «Монобанк», рекламну візитку, клинок ножа зі слідами зламу, чехол- книжка з-під мобільного телефону червоного кольору, 10 чеків та 3 аркуші паперу, на одному з яких рукописний текст, жіночий засіб гігієни в кількості 2 штук, одинадцять дисконтів, щіпчики та дисконт «Аптека доброго дня», аркуш паперу з рукописними текстом, обкладинка з блокноту та чек;

- оголошеним в судовому засіданні висновком експерта №4705 від 21.01.2020 року, з якого вбачається те, що смерть ОСОБА_9 настала від одиночного проникаючого, сліпого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця, що призвело до зовнішньої кровотечі і формування геморагічного шоку;

- оголошеним в судовому засіданні висновком експерта №235 від 14.01.2020 року, з якого вбачається те, що кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. У плямах на пальто, капюшоні від пальто, футболці, бюстгальтері, брюках та на поверхні двох черевиків потерпілої ОСОБА_9 встановлена наявність крові людини та виявлені антигени АіВ, що не виключає належність крові АВ за ізосерологічною системою АВ0, якої є сама потерпіла ОСОБА_9

- оголошеним та дослідженим в судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту з якого вбачається, що ОСОБА_7 наносив удари ножем в ділянку передньої поверхні тулуба потерпілої ОСОБА_9 . В момент нанесення ударів потерпіла знаходилася в положенні сидячи на дерев`яному зрубі, обличчям до підозрюваного. ОСОБА_7 , утримуючи у правій руці ніж, наніс два удари клинком ножа в ділянку передньої поверхні тулуба потерпілої ОСОБА_9

- оголошеним в судовому засіданні висновком експерта №10-97 від 25.02.2020 року щодо ринкової вартості мобільного телефону «Самсунг Гелекси J 3», яка складає 1850 гривень

- оголошеним в судовому засіданні висновком експерта №68 від 25.02.2020 року з якого вбачається, що рана на трупі ОСОБА_9 утворилася від дії плаского односторонньо гострого колюче ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо та могли утворитися від дії клинка ножа, наданого на експертизу та вилученого з міста події;

- оголошеним в судовому засіданні висновком судово-психіатричного експерта №33 від 27.01.2020 року відповідно до якого ОСОБА_10 має наступні індивідуально - психологічні особливості, які мають найбільше значення для даного кримінального провадження: порушення пізнавальної діяльності, яке відповідає ступеню легкої дебільності. Підекспертний ОСОБА_7 у вказаній ситуації не перебував у стані вираженої емоційної збудженості чи емоційної напруженості, які можуть розглядатись як психологічна основа сильного душевного хвилювання, а знаходився у стані алкогольної інтоксикації. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 знайшли просте відображення в його поведінці в момент здійснення кримінального правопорушення. Дії ОСОБА_7 не були викликані станом сильного душевного хвилювання (фізіологічним афектом чи іншим емоційним станом: стресом, фрустрацією, образою, гнівом, ревнощами тощо). ОСОБА_7 з урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними . Примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність усіх доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, суд дійшов переконання, що докази, представлені стороною обвинувачення є належними та допустимими, оскільки вони є послідовними та логічними та такими, що узгоджуються між собою, а також що під час судового розгляду кримінального провадження повністю знайшло підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», за п.13 ч.2 ст.115 КК України кваліфікуються дії особи, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком убивства, передбаченого статтями 116 - 118 цього Кодексу. Відповідальність за повторне умисне вбивство настає незалежно від того, чи була винна особа раніше засуджена за перший злочин, вчинила вона закінчене вбивство чи готування до нього або замах на нього, була вона виконавцем чи іншим співучасником злочину. Якщо винний не був засуджений за раніше вчинене вбивство чи готування до нього або замах на нього, ці його дії підлягають самостійній кваліфікації, а повторно вчинене вбивство кваліфікується за п.13 ч.2 ст.115 КК.

На переконання суду, ОСОБА_7 , який розумів, що перед ним знаходиться інша особа та він завдає удар в життєво-важливі органи людини, після чого залишив потерпілу та втік з місця події. При цьому, усвідомлював, що внаслідок його дій може настати смерть потерпілої, що він в своїх показах фактично не заперечує.

Суд вважає, що факт скоєння ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину відносно ОСОБА_9 є доведеним під час судового розгляду і кваліфікує його дії за вищевказаним епізодом за п.13 ч. 2 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Окрім цього, суд оцінюючи дії ОСОБА_7 щодо заволодіння майном належного потерпілій ОСОБА_9 , вважає вчинення цих дій таємним, оскільки потерпіла після отриманих від обвинуваченого тілесних ушкоджень не могла робити самостійні активні дії - рухати кінцівками, кричати та благати допомоги. Окрім цього обвинувачений ОСОБА_7 достовірно знав, що вилучене ним майно у потерпілої ОСОБА_9 йому не належить. Про корисливий мотив вчинення крадіжки вказують подальші дії обвинуваченого по розпорядженню цим майном, а саме передання викраденого майна під заставу, що підтверджується протоколом вилучення мобільного телефону «Самсунг Гелекси J 3», чорного кольору у ПТ «Ломбард Капітал».

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 в повній мірі викритий у вчиненні кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії: за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повтороно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень , сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує, що останній раніше неодноразово судимий - у 05.11.1992 році Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.140, ст.94,42 КК України на строк 9 років позбавлення волі та 11.04.2005 році Апеляційним судом Запорізької області за п.6 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України на строк 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд відповідно до ст.66 КК України, визнає щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, колегією суддів не встановлено.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за умисне вбивство, звільнившись з місць позбавлення волі знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини та кримінальне правопорушення проти власності. Своїми умисними діями обвинувачений позбавив життя потерпілу, тобто посягнув на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається Державою. Позбавляючи потерпілу життя у спосіб, встановлений судом, залишив потерпілу в такому стані, що характеризують дії обвинуваченого на місці злочину нелюдським ставленням до життя інших людей.

Аналізуючи спосіб вчинення ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, його усвідомлення безпорадного стану потерпілої під час крадіжки, колегія суддів вбачає в таких діях ОСОБА_7 відверте знехтування цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Статтею 3 Констітуції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Як нагалосив Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «…Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, що зазначено в ч. 2 ст. 65 КК України.

Справедливе застосування норм права передусім є недискримінаційним підходом, та не є неупередженістю, оскільки, це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину за ст. 115 ч. 2 п. 13 КК України та межі покарання за санкцією цієї статті КК відповідатимуть один одному, а й те, що покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у Рішенні КСУ від 02.11.2004 р. за № 15-рп/2004 у справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 КК України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) та практикою ЄСПЛ, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним, що узгоджується з рішенням ВП ЄСПЛ у справі "Scoppola v. Italy № 2" (Скоппола проти Італії № 2) від 17.09.2009 р.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до переконання, що ізоляція ОСОБА_7 від суспільства відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинені кримінальні правопорушення колегія суддів керується вимогами статті 70 КК України, призначивши покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Цивільний позов потерпілої не заявлявся.

Запобіжний захід обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 8-30 від 14.02.2020 року в розмірі 1701,29 гривень відповідно до ст. 122, 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України п`ятнадцять років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - 5 (п`ять ) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.70,72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 24.12.2019 року дня його затримання.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838 - VIII, зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 24 грудня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 8-30 від 14.02.2020 року в розмірі 1701,29 гривень.

Речові докази: Автомобіль «LADA SAMARA» сірого кольору ДНЗ НОМЕР_1 , гумовий килим з водійського місця, гумовий килим з пола задньої пасажирської лівої двері; гумовий килим з пола задньої пасажирської двері з права, гумовий килим з пола правої передньої двері повернути власнику;

порожню полімерна ємкість з рідиною коричневого кольору знищити; 3 пачки з під сигарет «Вінстон», змив з ручки відкривання водійської двері зовні, змив з ручки відкривання водійської двері з середини,, змив з ручки утримання водійської двері з середини, змив з ручки важеля перемикання передач, змив з ручки відкривання задніх лівих пасажирських дверей з середини, змив з ручки утримання задньої лівої пасажирської двері з середини, змив з ручки відкривання задньої правої пасажирської двері ззовні, змив з рульового колеса автомобіля, змив з ручки відкривання задніх правих пасажирських дверей з середини, змив з ручки утримання задньої правої пасажирської двері з середини, змив з ручки відкривання правої передньої пасажирської двері зовні, змив з ручки важеля ручного гальма, змив з ручки утримання передніх правих пасажирських дверей з середини, змив з ручки відкривання задньої лівої пасажирської двері зовні, змив з ручки відкривання передніх правих пасажирських дверей з середини, мікрочастки з водійського сидіння, зі спинки водійського сидіння, підголівнику, садіння заднього лівого, спинки заднього лівого пасажирського сидіння, сидіння заднього правого, спинки заднього правого пасажирського сидіння, сидіння переднього правого пасажирського, спинки переднього правого, підголівника переднього правого пасажирського сидіння - знищити.

Жіночу сумку чорного кольору, жіночка косметичка рожевого кольору з написом «best day», блокнот сріблястого кольору, 4 чеки терміналу « Приват банк », 1 чек з терміналу ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», 2 блістера «Гліцистед», 1 блістер «Valeriana», 1 блістер «Спазмалгон», 1 блістер з написом «Каптприм», картонна упаковка « Гофен», 1 пластикова картка з написом «Аврора», 1 бонусна пластикова картка з написом «Аврора», 1 пластикова картка жовтого кольору з написом «Econom Class», 1 пластикова картка з написом «Медицинский кабинет», бумажна візитка з написом «Кредит готівкою», 1 пластиковий тримач для сім карти «Київстар», 15 листів паперу з печатним написом «Рахунок» з яких 3 білого кольору 12 білого кольору, зв`язку ключів у кількості 3 штук, 1 зв`язку ключів у кількості 2 штук, 1 зв`язку ключів у кількості 4 штук, 4 ключі по одному, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_9 , № НОМЕР_2 виданий 27.02.2019, 10 фрагментів аркушу паперу з робочими записами, 1 аркуш паперу форми а4 з печатним написом «Про обсяги перетікання реактивної енергії із мереж постачальників в мережі споживача протягом розрахункового періоду, 1 фрагмент паперового аркушу медичної декларації на ім`я ОСОБА_11 , 1 аркуш паперу (меню) «burger zone», 2 квитанції № 4820350 від 19.07.2019 на суму 5960., 2. № 4832223 від 24.07.2019 на суму 3000 грн, 1 аркуш паперу з печатним написом « Акт розрахунок» №707733 від 16.12.2019, 1 аркуш паперу з печатним написом « Акт о потреблении злектроенергии» № 9578, 1 аркуш паперу з печатним написом « додаток до угоди» № 191281 від 1 1.07.2019 ( на 5 аркушах): 1 паперовий аркуш а 4 з підколотим фіскальним чеком, з написом « кредитний договір № 413866 від 21.12.2019., фіскальний чек на суму 4000 грн від 21.12.2019 року, 7 аркушів паперу з яких 5 аркушів і 3 конверта з різною інформацією стосовно праці, 2 печатних документа на листах а4 один з яких ординарний « Вимога про усунення порушень, вих.. № 315/2019 від 29.12.2019, другий на 2 аркушах з написом « Вимога про усунення порушень вих..№ 316/2019 від. 23.11.2019 знищити.

Запальничку, зв`язку ключів три ключа з брилком, олівець косметичний, блокнот з рукописними написом, зв`язку ключів у кількості 4 шт., пачку з-під цигарок Вінстон, та сигарки у кількості 7 шт., візитна карточка, клинок ножа зі слідами зламу в частині п`яти, чохол з мобільного телефону червоного кольору, чеки в кількості 10 шт. та три аркуша паперу, один з них з рукописним текстом, жіночій засіб гігієни два штуки, дисконтні картки у кількості одинадцяти штук, дисконтна картка Аптека «доброго дня», аркуш паперу з рукописним написом обкладинка від блокноту, зразок ґрунту біля трупу, аркуш А 4 з вимогою погашення боргу, зразок рослинності з ложе трупа, змив з правої кисті трупа, змив з лівої кисті трупа, мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа, блокнот з рукописним текстом - знищити.

Грошові кошти у сумі 15 грн.. одна купюра номіналом 5 грн., інша номіналом 10 грн. та Банківські карти у кількості 3 шт. мобільний телефон «Самсунг Гелекси J 3» чорного кольору повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3