КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000626 за апеляційною скаргою прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,?

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,?
за участі:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

потерпілої ОСОБА_13

ВСТАНОВИЛА

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 (три) роки. Відповідно ст.76 КК України покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Скасовано запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою та звільнено останнього з-під варти в залі суду.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати: за проведення судових інженерно-технічних експертиз у розмірі 3140 грн 20 коп.
Скасовано арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського райсуд м. Києва від 04 вересня 2019 року та повернуто автомобіль його законному володільцю, ОСОБА_11 .

Від прокурора надійшла апеляційна скарга на вказаний вирок.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить апеляційний суд скасувати вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 в частині покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 за ч.2 ст.286 КК України призначити покарання у виді 05 (п?яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 03 (три) роки.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор не оспорюючи вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м?якість. Зокрема прокурор вважає, що судом при призначенні покарання не врахував тяжкі та незворотні наслідки, завдані злочином, а саме смерть потерпілого ОСОБА_14 , а також в достатній мірі не врахував ту обставину, що ОСОБА_11 вчинив злочин у стані алкогольного сп?яніння, що на думку сторони обвинувачення значно підвищує суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Від захисника обвинуваченого ? адвоката ОСОБА_12 надійшли заперечення на подану апеляційну скаргу, в яких він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити без змін вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019.
Обґрунтовуючи подані заперечення на апеляційну скаргу захисник вказує на те, що ОСОБА_11 визнав вину у пред?явленому обвинуваченні, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має позитивні характеристики, на обліках не перебуває. Також в запереченнях захисник посилається на молодий вік обвинуваченого та на позицію потерпілих, висловлену в суді першої інстанції, які просили суворо не карати ОСОБА_11 .

За доведених у суді першої інстанції обставин, 23 серпня 2019 року ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Богдана Хмельницького в селі Богданівка Броварського району Київської області, перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9«а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, згідно з яким, «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння».
23 серпня 2019 року близько 00 годин 05 хвилин, проїжджаючи поблизу будинку №205 по вулиці Богдана Хмельницького в селі Богданівка, Броварського району, Київської області водій ОСОБА_11 в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б, д» Правил дорожнього руху, відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на їх зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, під час руху на заокругленні дороги вліво по напрямку руху транспортного засобу, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, не обрав безпечної швидкості для руху керованим ним автомобілем, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також здоров`ю громадян та, втративши контроль над керуванням транспортним засобом, що призвело до зміни напрямку його руху, здійснив виїзд на праве узбіччя, де допустив зіткнення з деревом.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у Броварській центральній районній лікарні.

Cмерть ОСОБА_14 настала від перелому шийного відділу хребта з ушкодженням мозку. Перелом шийного відділу хребта з ушкодженням мозку, як небезпечний для життя, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Грубе порушення водієм ОСОБА_11 вимог пунктів 1.5, 2.3. «б», «д» 2.9 «а» та 12.1. Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді, спричинення смерті ОСОБА_14 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав наявну апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та просили суд залишити оскаржуваний вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 без змін, думку потерпілої, яка також підтримала позицію сторони захисту, заслухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
У відповідності до правил ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, оскаржуваним в частині призначеного покарання вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність його вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_11 за ч.2 ст.286 КК Україниніким з учасників кримінального провадження не оспорюються, а тому відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються, адже ніким не ставляться під сумнів в цій частині.

Натомість, доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_11 кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м?якість, а також про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає обґрунтованими, з огляду на слідуюче.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно з вимогами ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, крім випадків засудження за корупційний злочин, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, то він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_11 покарання і звільняючи від його відбування на підставі ст.75 КК України, зазначив, що ним враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно за місцем проживання та навчання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом визнано щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладених обставин суд вважав, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважав за можливе призначити йому покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Проте, дослідивши матеріали провадження, судова колегія дійшла переконання, що виправлення обвинуваченого із звільненням його від відбування призначеного покарання є неможливим.
Так, суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, належним чином не врахував конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким. Не враховано судом і характер винних дій обвинуваченого, а також те, що це потягло за собою незворотні наслідки у виді смерті людини.

Не надав суд належної оцінки і тій обставині, що злочин було вчинено обвинуваченим ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння, що очевидно підвищує суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_11 злочину, який в такому стані умисно сів за кермо джерела підвищеної небезпеки, піддаючи загрозі як своє життя так і життя пасажирів автомобіля. Саме цей стан - стан алкогольного сп'яніння сприяв тому, що водій не впорався з керуванням автомобіля, втративши контроль над керуванням транспортного засобу, що потягло до зміни напрямку його руху допустивши зіткнення з деревом в результаті чого настала смерть ОСОБА_14 , який знаходився на пасажирському сидінні і, одночасно створив загрозу як власному життю так і життю ще трьох пасажирів, які знаходились в машині .

Сукупність наведених обставин безумовно свідчить про неможливість досягти мети покарання без ізоляції обвинуваченого від суспільства. А тому висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 без ізоляції від суспільства є безпідставним, навіть за умови позиції потерпілих, яка при даних обставинах не є переконливою, враховуючи вищезазначені обставини ДТП, а також положення ст. 3 Конституції України відповідно до якої, серед інших соціальних благ, життя людини визнається в Україні найвищою соціальною цінністю .
За таких обставин, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та необґрунтовано звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, що не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам ДТП, та наслідкам, які є тяжкими та незворотніми, вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 в цій частині підлягає скасуванню з постановленням за правилами п.2 ч.1 ст.420 КПК України нового вироку.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 щодо ОСОБА_11 ? скасувати в частині призначеного ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_11 , визнаному винним за ч.2 ст. 286 КК України, покарання за даною частиною даної статті у виді 05 ( п'яти ) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 ( три ) роки .
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження № 11-кп/824/3664/2019
Справа №361/7311/19
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_15
Суддя-доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1