справа № 208/7479/16-к
№ провадження 1-кп/208/55/20
ВИРОК
Іменем України

03 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002487 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.06.2010 р. вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст.186, ч.2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, звільнився 24.06.2016 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.06.2010 р. вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, звільнився 26.02.2016 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , будучі особами раніше судимими за розбійний напад, на шлях виправлення не встали, належних висновків для себе не зробили, та знов вчинили аналогічний за складом злочин за наступних обставин.

10 вересня 2016 року, приблизно о 00.45 годині, Запара та ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку № 27/29 по проспекту Тараса Шевченка у місті Кам`янському, будучи особами раніше знайомими між собою, домовились про вчинення нападу на раніше незнайомого їм ОСОБА_11 , який знаходився у своєму автомобілі «Daewoo Lanos» державний знак НОМЕР_1 розташованого біля будинку №27/29 по проспекту Тараса Шевченка в місті Кам`янському, з метою заволодіння належним останньому майном із застосуванням до нього насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я, або з погрозою застосування такого насильства.

Вступивши таким чином між собою у злочинну змову та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , згідно розподілу ролей домовились про те, що ОСОБА_12 буде погрожувати ОСОБА_11 ножем, який він мав при собі, а ОСОБА_10 буде слідкувати за тим, щоб ОСОБА_11 не почав чинити опір їх протиправним діям.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу на ОСОБА_11 з метою заволодіння належним останньому майном із застосуванням до нього насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я або з погрозою його застосування, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , діючи спільно, з корисливих мотивів, виконуючи відведені кожному ролі згідно заздалегідь розробленого плану, підійшли до ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_12 попросив останнього відвести їх в район «Піски» у м. Кам`янське, на що ОСОБА_11 погодився.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу на ОСОБА_11 з метою заволодіння належним останньому майном із застосуванням до нього насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я або

з погрозою його застосування, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 сіли в автомобіль

ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_10 сів на заднє сидіння, а ОСОБА_12 на переднє пасажирське сидіння.

Далі ОСОБА_12 почав показувати ОСОБА_11 дорогу, після чого, приблизно

о 01.00 год. 10 вересня 2016 року, вони доїхали до тильної сторони будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_11 на прохання Запари зупинив автомобіль.

Прагнучи в повному обсязі реалізувати свій спільний з ОСОБА_10 злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 діючи спільно та спираючись на підтримку ОСОБА_10 , виконуючи свою роль згідно заздалегідь розробленого плану, цілковито усвідомлюючи, що шляхом нанесення удару ножем у тіло людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження, наніс наявним у нього ножем один удар ОСОБА_11 в шию, заподіявши останньому тілесні пошкодження у вигляді наскрізного поранення шиї, які відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, більше 6, але менш 21 дня.

Злякавшись за своє життя та здоров`я, а також прагнучи захистити своє майно від протиправних посягань, ОСОБА_11 , правою рукою вхопивши з автомобіля мобільний телефон «LENOVO A1000» (ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), а лівою рукою ключі від свого автомобіля, вибіг з автомобілю, побігши у напрямку центрального входу до будинку АДРЕСА_3 , по дорозі поклавши зазначений телефон до правої кишені шортів, де також знаходився належний йому мобільний телефон «SAMSUNG G355» (ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 )

ОСОБА_10 , діючи за наказом Запари, з метою доведення свого спільного з останнім протиправного умислу до кінця, вибіг з автомобіля та побіг за ОСОБА_11 .

Наздогнавши потерпілого на відстані приблизно 50 метрів від центрального входу до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 наніс ногою один удар ОСОБА_11 по ногах, від чого останній втратив рівновагу та впав на землю, отримавши при цьому тілесні пошкодження у вигляді саден на верхніх та нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, при цьому у ОСОБА_11 з кишені випали обидва зазначені вище мобільні телефони.

Діючи на виконання спільного із Запарою прямого злочинного умислу, спрямованого на вчинення нападу на ОСОБА_11 з метою заволодіння належним останньому майном із застосуванням до нього насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я або з погрозою його застосування, ОСОБА_10 підібрав з землі мобільній телефон «LENOVO A1000», вартість якого становить 1 861 гривня 02 копійки та «SAMSUNG G355», вартість якого становить 1 849 гривень 08 копійок, після чого втік у невстановленому напрямку.

В цей час Запара, діючи в цілях реалізації свого спільного з ОСОБА_10 злочинного умислу, оглянув автомобіль «Daewoo Lanos» державний знак НОМЕР_1 , та не виявивши в ньому предметів, які б становили майнову цінність, також втік у невстановленому напрямку.

В результаті протиправних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_11 спричинено майнової шкоди на загальну суму 3 710 гривень 10 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , спочатку свою вину визнавав частково, а саме визнав нанесення поранення ножем потерпілому, зазначивши, що спільного з ОСОБА_6 умислу на пограбування ОСОБА_11 не мав.

Суду пояснив, що разом з ОСОБА_6 в ніч з 09.09.2016 р. на 10.09.2016 р. винайняли таксі для поїздки в район «Піски». Він сів сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_6 розмістився позаду. Водій грубо розмовляв з ним, через що він обурився. Після того, як водій на зауваження Запари зупинів автівку, він вдарив потерпілого ножем-метеликом правою рукою наодмаш, після чого водій вибіг з автівки. Він відкрив двері автомобіля ОСОБА_6 , та наказав йти з місця. Сам пішов по вулиці. Про викрадення ОСОБА_10 у потерпілого телефонів, дізнався від співробітників поліції. Попередньої змови на вчинення злочину не було. Вилучений в нього мобільний телефон, ОСОБА_6 віддав йому на зарядку. При проведенні досудового слідства, під час слідчого експерименту знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

У подальшому, в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , саме за тих обставин які зазначені в обвинувальному акті. Під час проведення з ним слідчого експерименту в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Щиро покаявся у скоєному.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 спочатку свою вину визнав частково, а саме лише в частині пограбування потерпілого ОСОБА_13 , далі декілька разів змінював покази, суду пояснив, що домовленості із ОСОБА_4 щодо вчинення злочину не мали, кожен діяв окремо.

Пояснював суду, що разом з ОСОБА_4 в ніч з 09.09.2016 р. на 10.09.2016 р. винайняли таксі, при цьому ОСОБА_12 сів на переднє пасажирське сидіння, він розмістився позаду. Приїхали а район «Піски», де зупинились. Запара вдарив потерпілого рукою, при цьому ножа в його руці він не бачив. ОСОБА_6 не перешкоджав діям ОСОБА_4 . Після того, як водій вибіг з автомобілю, обвинувачений наздогнав потерпілого та зробив йому підніжку, від чого ОСОБА_11 впав на землю. При падінні з кишені водія випали мобільні телефони, якими він спонтанно заволодів. Якийсь телефон у подальшому він віддав ОСОБА_12 на зарядку. Під час проведення з ним слідчого експерименту знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

У подальшому, обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , саме за тих обставин які зазначені в обвинувальному акті. Під час проведення з ним слідчого експерименту в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Щиро покаявся у скоєному.

При повному визнанні своєї вини у розбійному нападі на потерпілого ОСОБА_13 , обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 пояснили, що це їх добровільна позиція, яка не пов`язана з тиском на них у будь якій формі. Попередні пояснення та не визнання вини у скоєнні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 пояснили як позицію свого захисту.

Відповідно до ст. 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження належать презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та свобода від самовикриття. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Згідно ст. 18 КПК України, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Пунктом 2 ч. 1 ст. 91 КПК України наголошено, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення є обставинами, підлягають доказуванню, що дає підстави для висновку про обов`язковість доведення винуватості особи навіть у випадку визнання своєї вини.

Вина обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , окрім повного визнання ними своєї вини, повністю підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження у судовому засіданні:

- поясненнями свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що раніше знайомий з ОСОБА_6 . Пам`ятає, що у 2016 році останній попросив його закласти до ломбарду мобільний телефон. На той час в нього не було паспорту та він запропонував це зробити своєму знайомому ОСОБА_15 ;

- поясненнями свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що раніше був знайомий з ОСОБА_6 . В 2016 році ОСОБА_6 , не надавши додаткових пояснень, попросив його закласти на свій паспорт сенсорний мобільний телефон до ломбарду. Він погодився на цю пропозицію, за що отримав від ОСОБА_6 винагороду в сумі 50-100 гривень, конкретну суму не пам`ятає;

- поясненнями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_4 є її сином. 10.09.2016 року, приблизно о 22 годині сину зателефонував колишній однокласник ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_17 пішов з дому та повернувся вже вранці;

- поясненнями свідка ОСОБА_18 яка пояснила суду, що в 2016 році приймала участь в слідчому експерименті за участю обвинувачених в якості експерта. Під час слідчих експериментів обвинувачені були адекватні, пояснення надавали добровільно, скарг від обвинувачених не надходило.

- поясненнями свідка ОСОБА_19 яка пояснила суду, що приймала участь в слідчому експерименті в якості понятої. Від обвинувачених знаходилась на відстані двох метрів, запаху алкоголю від обвинувачених не відчувала, обвинувачені надавали свої пояснення добровільно, тиск не чинився, поведінка обвинувачених була адекватною.

- поясненнями свідка ОСОБА_20 який пояснив суду, що в 2016 році був понятим під час слідчого експерименту. Обвинувачені розмовляли адекватно, ознак алкогольного сп`яніння обвинувачених понятий не спостерігав.

- витягом з ЄРДР від 10.09.2016 року з правовою кваліфікацією ст. 187 ч.2 КК України, з фабулою, про звернення до Кам`янського ВП з заявою ОСОБА_11 , який повідомив, що приблизно о 00.30 годині, невстановлені особи перебуваючи в автомобілі-таксі «Деу-Ланос» державний номер НОМЕР_1 , на вулиці Заводській (Радянська) у м. Кам`янське, з метою заволодіння його майном, напали на нього, нанесли удар ножем в область шиї, завдавши тілесні ушкодження небезпечні для життя та здоров`я, після чого заволоділи його майном (т.2 а.с. 10);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 про вчинений відносно нього злочин з зазначенням вищенаведених обставин (т.2 а.с. 9);

- копіями документів на викраденні мобільні телефони «Леново» (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ) та «Самсунг», (IMEI: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ), наданих потерпілим ОСОБА_11 (т.2 а.с. 33-34);

- протоколом огляду місця події ділянки місцевості розташованої за адресою: м. Кам`янське, вулиця Радянська 22 та розташованого на ній автомобіля «Деу-Ланос» державний номер НОМЕР_1 , яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, планом-схемою (т.2 а.с. 17-25);

- протоколом огляду місця події від 14.09.2016 р. з фототаблицями, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно якого під час огляду ділянки місцевості на вул. Набережній в м. Кам`янське навпроти воріт до станції човнів, в лісосмузі виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на ніж, зазначеним речовим доказом по справі (т.2, а.с.49-53)

В судовому засіданні оглянуто речовий доказ ніж.

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16.09.2016 року, фототаблицею, згідно якого ОСОБА_4 у присутності адвоката впізнав ніж типу «бабочка», яким він перебуваючи в автомобілі в районі «Піски» в м. Кам`янське наніс удар водію автомобіля, згодом ніж викинув в районі ресторану «Літо» по вул. Набережній (т.2, а.с.152-155);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16.09.2016 року з фото таблицею, згідно якого ОСОБА_6 впізнав ніж типу «бабочка», який належить ОСОБА_4 , та яким останній перебуваючи в автомобілі в районі «Піски» в м. Кам`янське наніс удар водію автомобіля (т.2, а.с.156-160);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2016 року з фототаблицями, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 за загальним зовнішнім виглядом впізнав саме ОСОБА_6 як особу, яка 10.09.2016 року, приблизно о 00:45 год., разом з іншим чоловіком, біля буд. № 27/29 по пр. Т.Шевченка сіли до нього в автомобіль та попросили відвезти їх у район «Піски», на що потерпілий погодився. Хтось із двох чоловіків наніс удар потерпілому в шию. Потерпілий вибіг із автомобіля. Впізнаний чоловік, який перебував на задньому сидінні автомобіля, вибіг з машини та наздогнавши його, повалив на землю та відібрав два мобільних телефони. Заперечень та зауважень протокол не містить. (т.2, а.с.54-57);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.09.2016 року, з фототаблицями, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав за загальним зовнішнім виглядом ОСОБА_4 як особу, яка 10.09.2016 року, приблизно о 00:45 год., разом з іншим чоловіком біля буд. № 27/29 по пр. Т.Шевченка, сіли до нього в автомобіль та попросили відвезти їх у район «Піски», на що він погодився. Хтось із двох чоловіків наніс удар потерпілому в шию. Потерпілий вибіг із автомобіля. Впізнаний чоловік, який перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля та залишився в автомобілі, сказав іншому чоловіку, щоб той наздогнав ОСОБА_11 . Заперечень та зауважень протокол не містить. (т.2, а.с.71-74);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2016 року з фототаблицями, згідно якого свідок ОСОБА_15 за загальним зовнішнім виглядом впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 11.09.2016 року, приблизно о 20:00 год. біля магазину «АТБ» по пр. Свободи 61 в м. Кам`янському передала йому мобільний телефон «Samsung G355» та попросила закласти його у ломбард, на що він погодився (т.2, а.с.58-61);

- договором про надання фінансового кредиту під заставу № 2.24002/0 від 11.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_15 під заставу мобільного телефону «Samsung G355» IMEI: НОМЕР_4 , отримав фінансовий кредит, протоколом його огляду, зазначеним речовим доказом по справі (т.2, а.с.41-44);

- протоколом огляду предмета від 15.09.2016 року, згідно якого на підставі заяви та за участю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , оглянуто та вилучено мобільний телефон «Lenovo A100» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 чорного кольору, фототаблицею до слідчої дії, зазначеним речовим доказом по справі (т.2, а.с. 75, 67-70);

- протоколом огляду предмету від 06.10.2016 року з фототаблицею, згідно якого оглянуто та вилучено у ОСОБА_11 мобільний телефон «Samsung G355» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , який у ОСОБА_11 було викрадено та згодом викуплено з ломбарду потерпілим самостійно, зазначеним речовим доказом по справі (т.2, а.с.203-205);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.10.2016 року з фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав мобільний телефон «Lenovo A100» IMEI 1: НОМЕР_2 , який в нього було викрадено під час розбійного нападу 10.09.2016 року (т.2, а.с.207-211);

- висновком експерта № 4635-16 від 20.09.2016 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Леново А1000» складає 1 861,02 гривні, ринкова вартість мобільного телефону «Samsung G355» складає 1 849,08 гривні (т.2, а.с.181-183);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2016 року за участю ОСОБА_6 та його адвоката, під час якого ОСОБА_10 пояснив та уточнив механізм вчинення злочину щодо ОСОБА_11 , а саме, як в ніч з 09.09.2016 року на 10.09.2016 року він разом із другом ОСОБА_4 , на пропозицію останнього винайняли таксі. Запара сів на переднє пасажирське сидіння та сказав водію їхати в район «Піски», ОСОБА_6 при цьому розмістився на задньому сидінні автомобіля. Запара вказав водію зупинитись по вул. Заводській, 22 в м. Кам`янському. Після того як автомобіль було зупинено, ОСОБА_12 наніс водію один удар рукою в обличчя, водій вибіг з автомобіля. Запара вийшов з автомобіля, відкрив двері ОСОБА_10 , та останній бистрим кроком став наздоганяти водія. Водій перечепився, впав та лежав на землі догори обличчям. Коли він до нього наблизився, водій попросив його не чіпати так як в нього сім`я. Він підібрав з землі та забрав собі мобільний телефон «Lenovo», який лежав поряд. Коли ОСОБА_10 повернувся до автомобіля, біля якого стояв ОСОБА_12 , останній повідомив, що наніс водію один удар ножем у шию. По дорозі додому ОСОБА_12 біля кафе «Літо» викинув ніж, який при огляді цієї місцевості за його участю було знайдено та вилучено працівниками поліції. Заперечень та зауважень протокол не містить (т.2, а.с.140-145);

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписом проведеного слідчого експерименту.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2016 року за участю ОСОБА_4 та його адвоката, під час якого ОСОБА_12 пояснив та уточнив механізм вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_11 , а саме як в ніч з 09.09.2016 року на 10.09.2016 рік, він зі своїм другом ОСОБА_6 побачили автомобіль таксі з водієм, та у нього (Запари), який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на заволодіння майном таксиста з погрозою ножа який був при ньому, про що він повідомив ОСОБА_10 . Що йому відповів ОСОБА_10 , не пам`ятає. За домовленістю з ОСОБА_10 , він сів на переднє пасажирське сидіння, тримаючи в правій руці розкладний ніж, а ОСОБА_10 розмістився на задньому сидінні автомобіля. Де саме зупинився автомобіль він не пам`ятає. Після того як автомобіль зупинився, він уколом наніс водію один удар правою рукою ножем, куди саме, не пам`ятає. Удар наносив правою рукою в горизонтальній площині, удар було нанесено спереду назад. Водій вибіг з автомобіля, став тікати та гукати на допомогу. Запара наказав ОСОБА_10 наздогнати водія і той вискочивши з автомобіля побіг за потерпілим. Сам він оглянувши автомобіль на предмет наявності майна, вийшов з нього та пішов по вулиці від місця пригоди. Через деякий час зустрів ОСОБА_10 , який віддав йому мобільний телефон «Samsung G355» чорного кольору. Цей телефон у подальшому він добровільно видав працівникам поліції. Далі разом з ОСОБА_10 вони рушили додому. Біля кафе «Літо» він викинув ніж. Заперечень та зауважень протокол не містить (т.2, а.с.146-151);

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписом проведеного слідчого експерименту.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.10.2016 р. з фото таблицею, за участю потерпілого ОСОБА_11 , який з метою уточнення та перевірки відомостей про вчинений відносно нього розбійний напад пояснив, що до його автомобілю на переднє пасажирське сидіння сів у подальшому впізнаний ним ОСОБА_12 , на заднє сидіння справа, впізнаний ним ОСОБА_10 . Після зупинки автомобілю на вимогу Запари, потерпілий в районі шиї з правого боку відчув біль, схожу на укол. Зрозумівши, що йому загрожує небезпека, він відмахнувшись від Запара, схопивши два мобільні телефони які лежали між передніми сидіннями, та вибіг з автомобілю. Почув як ОСОБА_12 крикнув ОСОБА_10 : «Что ты сидишь? Доганяй его, он убегает» Пробігши декілька метрів потерпілий відчув удар по ногах та впав вперед на руки та коліна, вронивши свої мобільні телефони. Далі перевернувся до гори обличчям. Побачив поряд ОСОБА_10 , який підійняв його телефони та з місця злочину зник (т.2, а.с.219-227);

- висновком експерта № 1163-Е від 15.09.2016 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_11 пошкодження у вигляді наскрізного поранення шиї, рани нижньої третини правого передпліччя відносяться до легких тілесних пошкоджень, з короткочасним розладом здоров`я. Пошкодження у вигляді ран, враховуючи їх характер та напрямок ранового каналу, виникли внаслідок плаского колюче-ріжучого предмету. Садна на верхніх та нижніх кінцівках відносяться до легких тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Садна виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з виступаючою нерівною контактуючою поверхнею, або при ударі о подібні предмети.

Давність утворення пошкоджень може відповідати 10.09.2016 року о 01:00 год. (т.2, а.с.197-198);

- висновком експерта № 1260-Е від 07.10.2016 року, згідно якого садна на верхніх та нижніх кінцівках ОСОБА_11 виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з виступаючою нерівною контактуючою поверхнею, можливо при механізмі, як указано в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого, тобто при падінні вперед на руки та ноги на асфальтне покриття. Пошкодження у вигляді наскрізного поранення шиї праворуч виникли внаслідок плаского колюче-ріжучого предмету (в ділянці шиї в напрямку спереду назад) (т.2, а.с. 230);

- висновком експерта № 1381 Е від 01.10.2016 р., згідно якого виявлене у ОСОБА_11 пошкодження у вигляді наскрізного поранення шиї праворуч виникло внаслідок плаского колюче-ріжучого предмету в напрямку спереду назад, можливо при механізмі, як указано в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 (т.2 а.с. 251);

- висновком експерта № 1380-Е від 01.10.2016 р., згідно якого садна на верхніх та нижніх кінцівках ОСОБА_11 можливо виникли при механізмі, як указано в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , тобто при падінні вперед на руки та ноги на асфальтне покриття (т.2, а.с.252-253)

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1364 від 01.11.2016 року, смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від гемоперикарду, як найближче ускладнення гострого інфаркту міокарда (т.2, а.с.245) Згідно висновку експерта № 1364-Е-Д від 07.12.2016 року, заподіяні ОСОБА_11 10.09.2016 року тілесні пошкодження, у зв`язку з настанням смерті не стоять (т.2 а.с.305-306)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані як злочин передбачений ч.2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані як злочин передбачений ч.2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій.

За висновком перевірки відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій з боку співробітників Заводського ВП Кам`янського ВП від 26.10.2018 року, факти неправомірних дій окремих працівників Заводського ВП Кам`янського ВП щодо ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження (т.3 а.с.134-137)

Відповідно до висновку перевірки за відомостями, викладеними у скарзі ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій з боку співробітників Заводського ВП Кам`янського ВП від 06.11.2018 року, факти неправомірних дій окремих працівників Заводського ВП Кам`янського ВП щодо ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження (т.1 а.с.229-232);

Постановою слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.01.2019 року, кримінальне провадження за заявою ОСОБА_4 про застосування до нього працівниками поліції недозволених методів впливу під час проведення досудового слідства, закрите у зв`язку з відсутністю кримінального правопорушення (т.3 а.с.131-133);

Попередні пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 стосовно відсутності в його діях ознаки спільності та узгодженості дій разом із ОСОБА_6 , та що дії ОСОБА_4 відносно потерпілого ОСОБА_11 не були спрямовані на розбійний напад, повністю спростовуються дослідженими письмовими доказами, поясненнями самих обвинувачених, свідків, та на думку суду в цілому, як про це у подальшому заявив сам обвинувачений, направлені на втілення способу свого захисту та уникнення кримінальної відповідальності за пред`явленим обвинуваченням.

Аналогічно, попередні пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та що його дії були спрямовані виключно на відкрите викрадення майна потерпілого, судом не сприймаються як такі, що спростовуються дослідженими письмовими доказами, поясненнями самих обвинувачених, свідків, та на думку суду в цілому, як про це у подальшому заявив сам обвинувачений, направлені на втілення способу свого захисту та уникнення кримінальної відповідальності саме за пред`явленим обвинуваченням.

Попередні пояснення обвинувачених щодо перебування їх під час слідчих експериментів в стані алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження, зокрема, як зазначили свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які приймали участь в слідчому експерименті в якості понятих, від обвинувачених поняті знаходилась на відстані двох метрів, запаху алкоголю від обвинувачених не відчували, обвинувачені надавали свої пояснення добровільно, тиск не чинився, поведінка обвинувачених була адекватною.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 щодо заволодіння саме двома мобільними телефонами потерпілого та передачею одного із телефонів обвинуваченому Запарі, підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , дослідженими судом письмовими доказами, а саме: договором про надання фінансового кредиту під заставу № 2.24002/0 від 11.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_15 під заставу мобільного телефону «Samsung G355» IMEI: НОМЕР_4 отримав фінансовий кредит (т.2, а.с.41); протоколом огляду предмету від 06.10.2016 року з фототаблицею, оглянуто та вилучено у ОСОБА_11 мобільний телефон «Samsung G355» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , який у ОСОБА_11 було викрадено та згодом викуплено з ломбарду потерпілим самостійно (т.2, а.с.203); протоколом огляду предмета від 15.09.2016 року, за участю обвинуваченого Запари, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого оглянуто та вилучено мобільний телефон «Lenovo A100» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 чорного кольору (т.2, а.с.67-69); протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.10.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав мобільний телефон «Lenovo A100» IMEI 1: НОМЕР_2 , який в нього було викрадено під час розбійного нападу 10.09.2016 р. (т.2, а.с.207-211)

Відповідно до ст. 28 КК України злочин визнається таким, що вчинений за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовились про його спільне вчинення. Кожен із учасників спільних дій виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. Зокрема, якщо один із учасників групи застосовує насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, а інший учасник скористався застосованим насильством для заволодіння майном потерпілого, в діях обох осіб наявний склад злочину, передбачений ст. 187 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що по пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння, визначають його суб`єктивні сторони у вигляді прямого умислу. Будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього розгляду, крім того, що інкримінований злочин вчинений, і ОСОБА_12 та ОСОБА_10 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд вважає визнання своє ї вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд вважає рецидив злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає визнання своє ї вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому Запара виду та міри покарання, суд, враховує характер скоєного ним тяжкого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію державного обвинувачення та принцип індивідуалізації покарання.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_10 виду та міри покарання, суд, враховує характер скоєного ним тяжкого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію державного обвинувачення та принцип індивідуалізації покарання.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинувачених та попередження вчиненням нового злочину.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати по проведенню судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 8 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 , рахувати з 16.09.2016 року.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 8 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_6 , рахувати з 16.09.2016 року.

В строк призначеного ОСОБА_4 покарання, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 16.09.2016 року до дня набрання вироком законної сили, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В строк призначеного ОСОБА_6 покарання, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 16.09.2016 року до дня набрання вироком законної сили, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 процесуальні витрати в рівних частинах, з кожного по 1 463, 46 гривень.

Речові докази по справі - договір про надання фінансового кредиту під заставу № 2.24002/0 від 11.09.2016 року, - залишити при справі, ніж, вилучений 14.09.2016 року, який зберігається в камері схову Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити, мобільний телефон «Lenovo A100» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Samsung G355» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 - вважати повернутими власнику.

Інші речі - джинси синього кольору та кофту синтетичну синього кольору, вилучені 15.09.2016 року у ОСОБА_4 , футболку блакитного кольору та бриджі кофейного кольору, вилучені 06.10.2016 року у потерпілого ОСОБА_11 - повернути власнику або уповноваженій ним особі; три сліди пальців рук розмірами 17*22 мм, 15*21 мм, 12*14 мм, вилучені 10.09.2016 року при огляді місця події, які зберігаються в камері схову Заводського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл., - знищити.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити раніше обраний тримання під вартою.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити раніше обраний тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1