Справа № 359/9684/20
Провадження № 1-кс/359/2328/2020
У Х В А Л А
Іменем України
08 грудня 2020 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002003, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2020 року,

в с т а н о в и в:
Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 02.12.2020 року близько 07 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по 13 км автодороги «Бориспіль-Дніпро», що на території Бориспільського району в напрямку м.Дніпро, не впорався з керуванням в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху та узбіччя, де допустив зіткнення з деревом. В результаті ДТП водій ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_5 , 1977 року народження отримали тілесні ушкодження.

В ході огляду місця ДТП було виявлено і вилучено автомобіль «Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

03.12.2020 вилучений в ході огляду місця події автомобіль «Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Таким чином у зв`язку з розслідуванням даного кримінального провадження, необхідністю доказування стороною обвинувачення фактів та обставин вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність накладенні арешту на вилучений транспортний засіб.

В судове засідання прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Надіслав заяву, в якій підтримав клопотання про арешт майна, та просив його розглянути без його участі. Його неявка, згідно ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна про дату час та місце розгляду клопотання не повідомлявся, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання прокурора, який бере участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо. В разі задоволення клопотання про арешт в ухвалі слід зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

З наданих суду матеріалів вбачається, що застосування арешту вказаного майна необхідне для забезпечення проведення судових експертиз, збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно.

У відповідності до ст. 132 КПК України, в даному випадку потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права. Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожній фізичній або юридичній особі забезпечується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням наведених норм КПК України та встановлених обставин, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 02.12.2020 року в ході огляду місця ДТП автомобіль «Volkswagen LT35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.

Обов`язок зберігання майна, на яке накладений арешт, покласти на СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1