ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/1059/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/337/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красноградськогорайонного суду Харківської області від 12 червня 2019 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красноградськогорайонного суду Харківської області від 12 червня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піщанка Красноградського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений:
- 25.03.2014 року вироком Красноградськогорайонного суду Харківської області за ч.1 ст.396 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 25.04.2014 року вироком Красноградськогорайонного суду Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;
- 15.10.2014 року вироком Красноградськогорайонного суду Харківської області за ч.2 ст.185, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 17.10.2014 року вироком Красноградськогорайонного суду Харківської області за ч.3 ст.297, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 20.01.2015 року вироком Красноградськогорайонного суду Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст.71 КК України частково приєднане покарання по вироку Красноградського районного суду Харківської області від 15.10.2014 та 17.10.2014 до 5 років 3 місяців позбавлення волі; 29.12.2017 Харківським районним судом Харківської області звільнений умовно достроково, на невідбуту частину покарання 9 місяців 17 днів,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, і призначено покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком чинності визначено не обирати, а після набрання вироком чинності - обрати у вигляді тримання під вартою та направити його до установи виконання покарань для відбування покарання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 02.01.2019, близько 21.00 знаходячись поблизу лінії зв`язку ПАТ «Укртелеком», що розташована за адресою: Харківська область, Красноградський район, с.Піщанка, вул.8 Березня, буд.1а, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Після чого, ОСОБА_7 , діючи повторно, з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, здійснив крадіжку чавунного люка важкого типу «Т», вартістю 1584,00 грн., з оглядового колодязя №1202 кабельної лінії зв`язку ПАТ «Укртелеком» за вищевказаною адресою.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце події, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 14.02.2019 близько 02.00 діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, проник на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу проник в сарай, звідки таємно викрав 4 кг. міді, вартість одного кілограму брухту міді становить 135,00 грн. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце події, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, продавши його ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 540 грн.
Крім того, ОСОБА_7 17.02.2019 близько 02.00 діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, проник на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу проник на горище будинку, звідки таємно викрав 9 кг. брухту міді та 29 кг. брухту чорного металу, вартість одного кілограму брухту міді становить 135,00 грн., одного кілограма брухту чорного металу становить 5,57 грн. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце події, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, продавши його ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1376,53 грн.
Крім того, ОСОБА_7 06.03.2019 близько 22.00 знаходячись поблизу каналізаційного чавунного люка, що належить ККП «Водоканал», за адресою: Харківська область, м.Красноград, вул.Полтавська, буд.1 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_7 , діючи повторно, з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, здійснив крадіжку чавунної кришки люка типу «Л» вартістю 1300,53 грн.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце події, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, сховавши його неподалік в кущах, чим завдав потерпілому ККП «Водоканал» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 07.03.2019 близько 23.00 діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав металобрухт загальною вагою 106кг., вартість брухту чорного металу за один кілограм становить 5,50 грн. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце події, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, частину якого продавши ОСОБА_12 , та іншу частину невідомим особам, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 583,00 грн.
Крім того, 10.03.2019 близько 22.00, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, проник на територію домоволодіння ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, руками зламав замок та проник всередину гаражу, звідки таємно викрав бензопилу ТМ «Atlant» моделі «А745», вартістю 1726,00 грн. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце події, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, продавши його ОСОБА_14 , чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 13.03.2019 близько 12.00 знаходячись поблизу магазину «Меліс», що розташований за адресою: Харківська область, м.Красноград, вул.Соборна, буд.75, побачив велосипед марки «Мінськ», що належить ОСОБА_15 , який стояв поруч з магазином, вартість якого становить 950,00 грн. Після чого ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, сів на вищевказаний велосипед та з викраденим майном зник з місця події, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме приїхав на вказаному велосипеді до місця свого мешкання, де зберігав до моменту виявлення працівниками поліції, чим завдав потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якійпросить змінити вирок Красноградськогорайонного суду Харківської області від 12 червня 2019 року у зв`язку з його суворістю.

Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачений доповнив свої апеляційні доводи та вимогу, посилаючись на його невинуватість в пред`явленому обвинуваченні та порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржуваний вирок і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, а також заперечення прокурора, який вважав оскаржений вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд в суді першої інстанції провадився відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, під час якого було допитано обвинуваченого ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, досліджені наданні прокурором матеріали кримінального провадження та вивчено дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду вказував на неповноту судового розгляду, однобічність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції отримував пам`ятку про процесуальні права та обов`язки (т.1 арк.95), надав суду письмову заяву про розгляд цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України (т.1 арк.96), будь-яких заяв під час судового розгляду про застосування до ОСОБА_7 недозволених методів проведення досудового розслідування сторона захисту не надавала.
Згідно звукозапису судового засідання від 12 червня 2019 року та журналу до нього (т.1 арк. 96-а - 98), судом першої інстанції з достатньою повнотою роз`яснено обвинуваченому суть та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, перевірено добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_7 , усі учасники провадження не заперечували проти такого розгляду, у зв`язку з чим суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань ОСОБА_7 , даних про особу обвинуваченого та відомостей щодо розміру сум, які підлягають стягненню з обвинуваченого.
Крім того, 12 червня 2019 року обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні під час цього судового розгляду надавав свої показання стосовно кожного епізоду злочину за пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, свою вину у вчиненні цих злочинів визнавав в повному обсязі, щиро розкаявся (т.1 арк.97-98, диск, який закріплений на обкладинці в т.1).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повністю дотримані вимоги ч.3 ст.349 КПК України, оскільки сторони кримінального провадження після визначеного порядку дослідження доказів не оспорювали фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
Під час апеляційного розгляду стороною захисту не було надано відомостей на підтвердження доводів обвинуваченого про порушення судом першої інстанції вимог ч.3 ст.349 КПК України чи інших вимог кримінального процесуального закону, а також щодо неповноти судового розгляду. Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.
Отже, версія та доводи обвинуваченого про незгоду з оскаржуваним вироком, внаслідок порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого було необґрунтованого визнано ОСОБА_7 винним , мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні поданої апеляційної скарги.
Обвинуваченим також не надано доказів, які могли свідчити про порушення його процесуальних прав на захист під час досудового розслідування чи судового розгляду в суді першої інстанції.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.
Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст.66 КК України, судом враховано наявність обставин, що пом`якшує покарання, у виді повного визнання вини, каяття у скоєному, відсутності претензій з боку майже всіх потерпілих, повернення ряду викраденого майна.
Судом також встановлено обставину, що обтяжує покарання, у виді рецидиву злочинів.
Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, який належить призначити обвинуваченому.
Колегія суддів також враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності; відбував покарання у виді позбавлення волі; відбувши покарання за останнім вироком, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не працевлаштувався та вчинив нові злочини, які відповідно до ст.12 КК України класифікуються як нетяжкий та тяжкий злочин.
Обвинуваченим ОСОБА_7 не наведено в своїй апеляційній скарзі нових обставин, які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому та могли свідчити про явну суворість покарання як за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, так і остаточного покарання, призначеного за правилами ч.1 ст.70 КК України. Цих обставин також не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду.
Апелянтом також не зазначено в своїх апеляційних доводах жодних підстав щодо можливості призначення йому покарання більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
З урахуванням зазначеного, суд призначив обвинуваченому покарання в межах санкції .2 ст.185, ч.3 ст.185КК України та з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність пом`якшення призначеного покарання, який неодноразово засуджувався, на думку колегії суддів, - є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 є суспільно-небезпечною особою і своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.
Враховуючи вищезазначене, колегією суддів не встановлено правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красноградськогорайонного суду Харківської області від 12 червня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді