У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2020 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про накладання арешту на майно у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 18 травня 2020 року, у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про накладання арешту на майно, яке обґрунтоване тим, що 01 листопада 2013 року ОСОБА_5 , будучи акціонером ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект», взяв у борг 100 000 доларів США у ОСОБА_6 під 4 відсотки на місяць до 01.11.2017 року, уклавши при цьому боргову розписку. Одночасно, одним з поручителів вказаної угоди, відповідно рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року, виступило ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект». Тим же рішенням, позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» задоволені у повному обсязі, зокрема зобов`язано вказане підприємство сплатити на користь ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 316 000 доларів США.

Однак, встановлено, що ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» не було обізнане про укладення такого договору, поручителем у будь яких фінансових зобов`язаннях не виступало та відповідно будь якої документації з вказаного факту не підписувало. У зв`язку з вказаним, акціонерним товариством подано апеляційну скаргу на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області, оскільки ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» не було обізнане про відкрите провадження в суді першої інстанції та про факт позики грошових коштів ОСОБА_5 , оскільки поручителем не виступали, будь яких фінансових угод не укладали.

Крім того, у матеріалах судової справи в рамках цивільно-правових відносин, що надала сторона потерпілих органу досудового розслідування, міститься мирова угода у справі № 237/3352/18 від 18 грудня 2018 року та заява адресована судді Мар`їнського районного суду Донецької області про затвердження мирової угоди, згідно якої ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» в момент набрання законної сили ухвали суду про затвердження вказаної мирової угоди передає у власність ОСОБА_6 в рахунок основного боргу за розпискою від 01 листопада 2013 року та договорами поруки на суму 2 000 000 гри., нерухоме майно, а саме: адміністративний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 3978,80 кв.м. який належить ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» на підставі договору купівлі-продажу; земельну ділянку під адміністративним будинком кадастровий номер :79:376:0002 площею 0,2208 та за адресою: АДРЕСА_1 з метою використання «для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку яка належить ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» на підставі договору купівлі-продажу.

Вказані документи скріплені печаткою та підписані головою правління ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» ОСОБА_7 , однак, будучи допитаний як свідок останній повідомив, що до вказаних документів ніякого відношення немає, дані документи не підписував та йому стало відомо про їх існування тільки після ознайомлення адвокатів підприємства з судовою справою районного суду Донецької області.

Крім того, будучи допитаним представник потерпілого ОСОБА_8 підтвердив покази ОСОБА_7 та вказав, що підприємство акціями якого він володіє у розмірі 51% тобто ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» не виступало поручителем у виявлених договірних відносинах ОСОБА_5 з особою ОСОБА_6 будь яких документів працівники товариства не підписували та не погоджували, збори акціонерів для вирішення такого роду питань не проводились.

Більше того, відповідно до наданого потерпілою стороною висновку про вартість нерухомого майна, земельна ділянка та адміністративний будинок, який розташований на ній, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 3978,80 кв. м. який належить ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» на підставі договору купівлі-продажу, становить станом на 03 травня 2019 року понад 56 399 000 гривень, що значно перевищує суму боргу.

Таким чином, органом досудового розслідування вбачаються ознаки вчинення невстановленими досудовим розслідуванням особами кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 190 КК України.

Також, до Київської місцевої прокуратури № 4 надійшло клопотання від представника ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект» клопотання про накладення арешту на майно, яким володіє зазначене підприємство з метою збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, а саме: адміністративного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 3978,80 кв. м. який належить ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект», за адресою: м. Київ, вул. Стельмаха Михайла, 10-а (Голосіївський район м. Києва); земельної ділянки під адміністративним будинком кадастровий номер :79:376:0002 площею 0,2208 га за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідні складські приміщення, що належать ПрАТ «Укрмонтажспецкомплект».

Обговоривши у судовому засіданні клопотання, вислухавши думки прокурора та представника потерпілого, які просили задовільнити клопотання, дослідивши письмові докази, долучені до клопотання, - слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року було ухвалено стягнути з ОСОБА_5 , ПАТ «Укрмонтажспецкомплект» та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 основний борг за розпискою від 01 листопада 2013 року у розмірі 2815100 гривень, що еквівалентно 100000 доларів США, та відсотки за користування основним боргом з 01 листопада 2014 року по 01 липня 2018 року і виді 4% в місяць у розмірі 6080616 гривень, що еквівалентно 216000 доларів США.

18 березня 2019 року постановою ВП № 58658806 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_10 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 237/3552/18, виданим 12 лютого 2019 року.

Як зазначив у судовому засіданні представник потерпілого, суддями апеляційного суду Донецької області задоволено їх клопотання про поновлення строків на оскарження вищенаведеного рішення суду. На даний час у суді апеляційної інстанції триває розгляд їх апеляційної скарги.

Будь яких даних, які б підтверджували той факт, що рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року винесено на підставі підроблених документів, немає. Насамперед, у наданих суду матеріалах не містяться відомості та докази того, що договір поруки, у визначеному законом порядку, був визнаний недійсним чи була встановлена нікчемність цього договору.

Крім того, мирова угода, на яку посилаються прокурор та представник потерпілого, як вони самі зазначили, - затверджена судом не була.

Враховуючи викладене, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про накладання арешту на майно у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 18 травня 2020 року, у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскарження до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1