Справа № 755/5393/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002780 від 20 березня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської обл., громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді технічного директора ТОВ «Вавілон-В», не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2018 року близько 01 години 28 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині проспекту Соборності від площі «Дарницька» у напрямку мосту «Патона» у місті Києві, допустив порушення вимог п. 11.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме:
п. 11.4 Правил дорожнього руху України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 в тому, що останній, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись проїзною частиною проспекту Соборності від площі «Дарницька» у напрямку мосту «Патона» у місті Києві, проїжджаючи в районі буд. № 30, допустив виїзд керованого ним автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , яка рухалася проїзною частиною проспекту Соборності від мосту «Патона» у напрямку площі «Дарницька». Внаслідок зіткнення транспортних засобів, водій ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до медичного закладу.

Як вбачається із даних, що містяться у висновку судової автотехнічної експертизи №12-1/1926 від 24 жовтня 2018 року, у водія ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху. У даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення цієї дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля марки «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимогам пункту 11.4 Правил дорожнього руху України.

Як вбачається із даних, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 946/е від 22 червня 2018 року, «потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися у закритій травмі грудної клітки: перелом 5-9 ребер справа та відкритої травми лівого коліна, гомілки та стегна: рани (визначені клінічними лікарями як рвано-забійні) передньої поверхні лівого колінного суглобу (5х1.5 см) та 1.5х5.0 см.)), крововиливи у оточуючі м`які тканини та забої стегнової, великогомілкової кісток зліва, лівого надколінника, з імпресійним остеохондральним переломом медіальної кісточки лівої стегнової кістки, ушкодження медіального утримувача лівого надколінника, які супроводжувалась розвитком синовіту.»

Порушення пункту 11.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме, заподіяння водію ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що він має 18 річний стаж керування транспортними засобами, при цьому ніколи не сідав за кермо автомобіля після вживання спиртних напоїв. 17 березня 2018 року близько 01 години він керував автомобілем марки «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по проспекту Свободи у напрямку мосту «Патона» у другій смузі руху зі швидкістю близько 50-60 км/год. У салоні автомобіля він знаходився один, відеорегістратора у той час не було, оскільки в ньому зламалася ніжка кріплення. Він добре орієнтується на цій дорозі, оскільки у цьому напрямку їздить по декілька разів кожного дня. В той день, не доїжджаючи до естакади, перед ним рухався автомобіль «Газель», він його обігнав, заїхавши у ліву крайню полосу руху. Несподівано він побачив попереду блиск фар автомобіля, який рухався у зустрічному йому напрямку, почув звуки різкого гальмування, після чого, відбулося зіткнення із автомобілем «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , та автомобіля під його керуванням. Після зіткнення, його автомобіль зупинився у напрямку, у якому він рухався, але його змістило трішки вправо, також вправо були повернуті колеса його автомобіля. В той же час, автомобіль «Nissan TIIDA», який виїхав на його смугу руху, різко розкрутило та розвернуло проти часової стрілки і він зупинився попереду. Після зіткнення його автомобіль був повністю деформований, а саме передня частина автомобіля, більшою мірою його ліва сторона. Одразу після зіткнення він був у шокову стані, але не потребував медичної допомоги, свідомість не втрачав, лише трохи боліла нога. Біля місця зіткнення зупинилися автомобілі, він бачив, що люди підійшли до автомобіля «Nissan TIIDA», йому повідомили, що вже викликали швидку і поліцію. Досить швидко приїхали працівники поліції та карета швидкої допомоги. Він до потерпілої не підходив. Погодні умови під час оформлення ДТП постійно змінювались, збільшувався сніг і дорогу повністю засипало. Він категорично наполягає на тому, що не виїжджав на реверсну смугу та смугу зустрічного руху, а заїхала на них саме водій ОСОБА_8 . Він вважає, що вона була дезорієнтована, крім того, були погані погодні умови та пік повороту. Він вважає себе потерпілим у цій дорожньо-транспортній пригоді, тому не визнає цивільний позов, заявлений ОСОБА_8 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Також, він категорично наполягає на тому, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він не розуміє чому свідки повідомляють, що чули від нього різкий запах та бачили ознаки алкогольного сп`яніння. Він погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Пройшовши тест, він не цікавився його результатом. Коли він з ним ознайомився у матеріалах справи, то був здивований результатом. Крім того, він їздив з працівниками поліції до лікарні, де здавав аналізи. На досудовому слідстві у нього був інший захисник, він не цікавився своєю справою, тому, що знав, що не винен, і коли йому вручали підозру, він був здивований, але вже був втрачений час. Він категорично заперечує свою вину, з потерпілою він вперше зустрівся у судових засіданнях, він вважає, що саме вона повинна відповідати та відшкодовувати шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, однак, його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, підтверджується сукупністю зібраних та безпосередньо досліджених у судовому засіданні письмових доказів, речових доказів, допитів потерпілої, свідків, експертів.

Так, потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що має водійський стаж 12,5 років та на той час керувала автомобілем «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого був її чоловік ОСОБА_10 17 березня 2018 року близько 01 години вона поверталась додому, рухалася по проспекту Свободи зі сторони мосту «Патона» у напрямку площі «Дарницька» у крайній лівій смузі зі швидкістю близько 60 км/год. Цю дорогу вона знає добре, оскільки це її шлях додому. Реверсна смуга руху була закрита. У той день йшов дощ, погодні умови не дозволяли їхати швидко. Завантаженість на дорозі була слабка, у напрямку площі їхали авто, а зустрічні смуги руху були вільні. Вона заїхала на естакаду на «Березняках», видимість зустрічного транспорту була слабка. Коли вона була на середині естакади, то побачила, що їй на зустріч світять фари, а потім вона побачила, що їй на зустріч рухається автомобіль. Траєкторія руху зустрічного автомобіля була такою, що автомобіль зносило на зустрічну смугу, швидкість автомобіля була висока. Вона розпочала гальмувати і намагалась спробувати вивернути руль вліво для того щоб врятувати своє життя. Рух вліво був більше інтуїтивний, крім того з правої сторони рухалися автомобіля. В цей час, автомобіль на якому їхав обвинувачений вдарив її автомобіль у правий бік. ЇЇ автомобіль викинуло на зустрічну смугу і розвернуло на 180 градусів, вона втратила свідомість. Зіткнення відбулось зліва на третій смузі руху, це смуга по якій вона рухалась, вона ще не встигла звернути на реверсну смугу. Коли прийшла до свідомості, то побачила задимленість у салоні, самостійно відчинила двері і вийшла з нього. До неї підходили водії автомобілів, які зупинилися поруч, запитувати про самопочуття, пропонували допомогу. Один з чоловіків повідомив, що їхав позаду неї і в нього є запис на відеореєстраторі та надав їй свою візитку. Вона перебувала у шоковому стані, крім того не відчувала коліна та не могла ходити. Водії, які до неї підходили, казали, що ОСОБА_4 був п`яний. Їй весь час допомагали свідки, насамперед ОСОБА_11 . Саме він викликав поліцію та швидку допомогу. Вона зателефонувала дітям та чоловіку, вони приїхали, коли її забирала швидка медична допомога. В цей час, десь до неї підходив ОСОБА_4 , але вони не спілкувалися. Їй також здалося, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Потім один син поїхав з нею у лікарню, а чоловік з другим сином залишився на місці ДТП. В цей час сталася зміна погодних умов, пішов сильний сніг, який покрив усю дорогу. Неможливо було визначити місце зіткнення та чітко полосу зіткнення. Але вона категорично наполягає, що зіткнення відбулося у її смузі руху ближче до лівого краю, біля смуги реверсивного руху. Після виписки з лікарні, вона приймала участь у слідчих діях. Після проведення всіх досліджень та експертиз, залишки їх автомобіля привезли їм під будинок. Машину почали розбирати потихеньку, вона почала ржавіти, а сусіди погрожували все спалити, оскільки вона у дворі заважала. У кінці жовтня вони з чоловіком зняли автомобіль з реєстрації та віддали його. Чоловік писав слідчому розписку про те, що їм на зберігання надали машину як речовий доказ, однак зберегти машину було неможливо. Поліція їй не запропонувала зберігати транспортний засіб на штрафному майданчику, вона також не зверталася з відповідними заявами. Вона була здивована тим, що винуватець ДТП не намагався з нею зв`язатися. Саме тому, вона вимушена заявити цивільний позов про відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди. Вона мала тривале лікування, тому просить відшкодувати кошти витрачені на ліки, на послуги таксі, яким вона користувалася, на послуги евакуатора. Крім того, їх автомобіль непридатний до використання, чоловіку страхова компанія виплатила 100000 гривень, а решту суми вона просить стягнути на її користь з обвинуваченого. Сума моральної шкоди складається з того, що внаслідок ДТП вона втратила здоров`я, була вимушена звільнитися з роботи, втратила матеріальне пенсійне забезпечення та пройшла курси навчання для нової роботи.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що 17 березня 2018 року близько 01 години він на вантажному автомобілі «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_3 , їхав з роботи по проспекту Соборності у напрямку площі «Дарницька» у другій середній полосі руху зі швидкістю 50-60 км/год. Попереду, у попутному напрямку у крайній лівій смузі від нього, під радіусом на відстані не більше 50 м, рухався автомобіль «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , приблизно з такою ж швидкістю. Були складні погодні умови, йшов дощ, слизька дорога. Потерпіла випереджала його метрів на 50, ділянка дороги, де відбулось ДТП освічувалась, його автомобіль високий, - тому він цілком обширно споглядав ситуацію, яка відбулась. Це було мостове з`єднання і тому була погана оглядовість зустрічного транспорту. Його смуга руху була вільна, не було зустрічних автомобілей. В цей час, на зустрічній крайній лівій полосі руху несподівано з`явився автомобіль «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 . Він приблизно п`ять секунд бачив світло фар та емблему цього автомобіля. На його думку, швидкість автомобіля обвинуваченого була близько 100 км/год, оскільки у тому місці мостове з`єднання і машини та світло фар з`являються поступово, а автомобіль «BMW 318і» дуже різко вискочив. Також, враховуючи, що він з потерпілою їхали зі швидкістю 50-60 км/год, то швидкість «BMW 318і» була однозначно вища за їх швидкість. Після верхньої крапки мостового перетину пройшла секунда, як автомобіль «BMW 318і» почало заносити вліво, він перетнув смугу реверсивного руху та заїхав на зустрічну смугу руху. Потерпіла хотіла ухилитись від удару та звернула вліво, але лобового зіткнення не можливо було уникнути. Зіткнення автомобілей відбулося між крайньою лівою та реверсною смугою, по суті удар відбувся на зустрічній смузі руху обвинуваченого. Він зупинив свій автомобіль, підійшов до потерпілої, щоб допомогти їй. Обидва автомобілі були пом`яті, у потерпілої всі подушки безпеки були відкриті, вона йому поскаржилась на головний біль, після чого він викликав швидку. Обвинуваченого він побачив коли до нього підійшов водій таксі, який також зупинився допомогти. Обвинувачений вів себе адекватно та спокійно. Він був присутній коли обвинувачений проходив тест на приладі «Драгер», тест був позитивний - 1 з чимось проміле. Він, ОСОБА_12 , наполягав, що автомобіль «BMW 318і» перебував весь час у полі його зору, з моменту як він з`явився у зустрічному напрямку руху, до моменту заїзду на полосу руху автомобіля «Nissan TIIDA» та вчинення лобового зіткнення. Після зіткнення, він був на місці ДТП приблизно до 04 години ранку. Кінцевий розподіл був такий: автомобіль обвинуваченого стояв на зустрічній смузі руху та обидва автомобілі виглядали на реверсну смугу, місце зіткнення було на полосі руху автомобіля «Nissan TIIDA». На дорозі скрізь були розкидані уламки пластмаси та скла. Автомобілі мали мінімальне зміщення та стояли на мінімальній відстані один від одного.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що він працює на посаді слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві. 17 березня 2018 року після 01 години він оформлював ДТП двох транспортних засобів на проспекті Соборності у м. Києві. До його повноважень входило намалювати схему ДТП, зробити фото і написати водіям направлення до лікаря нарколога. Коли він приїхав на місце події, то побачив лобове зіткнення двох автомобілів. Водія ОСОБА_8 на місці ДТП вже не було, а обвинуваченого ОСОБА_4 він бачив. Йшов дощ та сніг, все дорожнє покриття було засипано снігом, тому важко було складати схему ДТП. Він наніс на неї всі дані, які можливо було встановити на той час. Він визначав ширину та довжину осипу скла з автомобілей, але не визначав, де саме і від якого конкретно автомобіля, оскільки це ніколи не визначається. За наявними ознаками розташування транспортних засобів не було можливості визначити їх місце зіткнення. Ця схема підписана була понятими та самим ОСОБА_4 без зауважень. Дійсно на схемі відсутній його особистий підпис. Однак, він стверджує, що у матеріалах кримінального провадження знаходиться саме та схема, яку він складав, а відсутність підпису може пояснити тим, що мабуть його хтось відволік, а потім не звернули на це увагу. При спілкуванні з ОСОБА_4 він відчував ознаки стану алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Та і сам ОСОБА_4 не заперечував цей факт, пояснюючи, що їде з «шашликів», де вживав спиртні напої.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 17 березня 2018 року він їхав на своєму робочому автомобіля марки «Шевроле» по проспекту Соборності від мосту «Патона» у напрямку площі «Дарницька» зі швидкість 50-60 км/год. Були погані погодні умови, йшов дощ, асфальт був мокрий, розмітки на дорозі видно не було. Коли він піднімався на підйомі у гору на естакаду на проспекті Соборності, то побачив лобове зіткнення автомобілів. Він в цей час був на відстані приблизно метрів 200 від місця зіткнення. Він бачив момент як автомобіль «Nissan TIIDA» відлетів назад, а «BMW 318і» стояв. Після зіткнення, він зупинився у своїй полосі руху, а автомобілі, що зіткнулися були зліва від нього. Він підійшов до потерпілої, вона була у шоковому стані. Він дав візитку і сказав, що в нього був увімкнений реєстратор, якщо потрібно буде щось, щоб вона до нього звернулась і поїхав далі. Пізніше він передав потерпілій записи зі свого відеореєстратора.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 показав, що він працює судовим експертом у Київського НДЕКЦ МВС України з 2007 року. Він складав експертний висновок № 12-1/931 від 14 червня 2018 року. Цей висновок він підтримує у повному обсязі. 06 червня 2018 року за адресою: м. Київ, вул. Тичини, 26-г, на території лабораторного корпусу Київського НДЕКЦ МВС він безпосередньо оглядав транспортні засоби «Nissan TIIDA» та «BMW 318і». Всі виявлені пошкодження проілюстровані у додатку до висновку, у фототаблиці, на які є посилання у текстовій частині. Виходячи з виявлених слідів і пошкоджень автомобіля «Nissan TIIDA», він прийшов до висновку, що в момент зіткнення на передню частину цього автомобіля діяло деформуюче зусилля, прикладене майже по всій її площині та здебільшого до правого переднього кута і було направлено спереду назад та дещо справа наліво. А автомобіль «BMW 318і» контактував передньою частиною та лівим переднім кутом з передньою частиною та правим переднім кутом автомобіля «Nissan TIIDA», форма та направлення деформуючих зусиль дають підстави зробити висновок, що в даному випадку мало місце зустрічне, блокуюче зіткнення, при якому в момент первинного контакту повздовжні вісі транспортних засобів розташовувалися під кутом близько 170 градусів. На сторінці 5 Висновку пункті 2 у 1 абзаці він зазначив, що у протоколі огляду місця ДТП зафіксовано кінцеве розташування автомобілів «Nissan TIIDA» та «BMW 318і», уламки скла та пластику, які розташовані на проїжджій частині проспекту Соборності та були зафіксовані. Також, він зазначив, які необхідні дані для встановлення місця зіткнення автомобілей. У даній ситуації неможливо встановити конкретне місце зіткнення автомобілей, оскільки відсутній комплекс ознак, тому він зробив висновок, що місце зіткнення було у районі осипу ближче до середини проїзної частини. Середина проїзної частини - це умовно поділена навпіл дорожня частина. Це може бути реверсивна полоса. Питання визначення механізму переміщення авто від можливого місця зіткнення до кінцевого розташування, як саме їх розвернуло після зіткнення, при проведенні експертизи не ставилось. Чітку смугу руху та чітку відстань неможливо було встановити, оскільки немає об`єктивних ознак. Слідів юзу та подряпин немає. Є тільки осип, яку могли розтягнути між собою транспортні засоби. Місце зіткнення він висвітлив у висновку таким чином, тому що автомобілі після зіткнення рухались. Зіткнення було позаду кінцевого розташування «BMW 318і», оскільки, автомобіль після зіткнення пересувався. Кінцеве розташування автомобілів позаду. Неможливо встановити, де саме було зіткнення, позаду кінцевого розташування, навіть умовно 10 см від передньої частини - це вже буде позаду кінцевого розташування.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_16 показала, що вона працює головним судовим експертом у Київського НДЕКЦ МВС України, стаж роботи з 2007 року. Вона складала висновок № 12-1/1926 від 24 жовтня 2018 року, який повністю підтримує. Проводила дослідження на підставі ухвали суду від 04 серпня 2018 року та постанови про надання вихідних даних та матеріалів кримінального провадження. Згідно з вихідними даними, автомобілі рухались назустріч один одному, відбулося зіткнення, швидкість руху автомобілів приблизно 80 км/год, місцезнаходження зіткнення автомобілів, згідно показань ОСОБА_8 , яка вказала, що зіткнення відбулося у реверсній смузі руху. Слідчим було задано, що з моменту виникнення погрози зіткнення до моменту зіткнення було три секунди. Щодо можливості автомобілю потерпілої уникнути зіткнення, то при дослідження враховується порівняння віддалення автомобіля від місця зіткнення або між транспортними засобами у момент виникнення небезпеки, враховується шлях зупинки. Водій ОСОБА_8 не мала технічної можливості уникнути зіткнення. Якщо у висновку не вказано додаткових обставин, виявлених під час дослідження експертом, значить нею не було їх виявлено. У вихідних даних зазначено, що зіткнення відбулося у реверсній смузі. Технічна спроможність авто по показаннях учасників була перевірена. Експерт завжди перевіряє технічну спроможність показань перед початком дослідження. Якби були б встановлені факти невідповідності, то вона обов`язково про це б зазначила у висновку. Їй не ставили питання щодо обґрунтованості маневру кермом відвороту вліво автомобілем «Nissan TIIDA» і тому воно не вирішувалось. В межах своєї смуги можливе переміщення на 10 см і це не вважається маневром. У цій дорожній ситуації, незалежно від того, виконувала б чи ні водій автомобіля «Nissan TIIDA» маневр повороту вправо, вона не мала технічної можливості уникнути зіткнення. Нею була розрахована відстань між авто за формулою. Автомобіль «Nissan TIIDA» рухався по своїй смузі, а автомобіль «BMW 318і» виїхав на смугу, по якій рухався «Nissan TIIDA». При проведенні експертизи вона використовувала матеріали кримінального провадження у 1 одному томі та знайомилася з результатами попередніх експертиз, які були у матеріалах справи на момент проведення дослідження. Показання ОСОБА_4 можливо могли б вплинути на результати дослідження. Змінені потерпілою покази, а саме уточнення, що ДТП сталося не в реверсивній смузі руху, у правій її стороні ближче до смуги руху автомобіля «Nissan TIIDA», а зліва у крайній лівій полосі руху автомобіля «Nissan TIIDA», ніяк не вплинуть на висновки експертизи, оскільки це невелика відстань.

Крім цього, винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні письмових доказів.

Як вбачається з даних, що містяться:

- у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою пригоди від 17 березня 2018 року, та фототаблиці до нього: слідчий за участю понятих та водія ОСОБА_4 з 02 години по 03 годину 20 хвилин проводив огляд на проспекті Соборності біля з`їзду на вул. Березняківська у м. Києві. Проїзна частина представляє спуск, ділянка асфальтована, покриття засніжене, снігопад, по три полоси руху та реверсна смуга, видимість менше 200 м. Обидва автомобілі, «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебувають на смугах руху по направленню до мосту «Патона», по напрямку руху автомобіля «BMW 318і». Локалізація технічних пошкоджень: автомобіль «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , повна деформація передньої частини, а саме: обидва передні крила, капот, передній бампер, передні бокових фари, передній державний номер. Автомобіль «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 деформація передньої частини, а саме: капот, обидва передні крила, передній блок фари, передній державний номер. Явних ознак несправностей гальмівної системи, рульового управління, ходової частини у обох автомобілів не виявлено. Сліди шин та гальмування відсутні. Наявність відділених від транспортного засобу частин, деталей і інших об`єктів: осколки скла та пластику від автомобілів на проїзній частині по напрямку руху до мосту «Патона». Наявність на місці події слідів контактної взаємодії транспортного засобу з навколишніми предметами (об`єктами) відсутні. В процесі огляду складалася схема події. У схемі дорожньо-транспортної пригоди зазначено розташування автомобілів після вчинення ДТП, кордони осипу скла та пластику з автомобілів, заміри дороги. Також наявна ілюстрована фототаблиця огляду місця ДТП. Протокол підписаний усіма учасниками, доповнень та зауважень до нього не надходило.;

- у постанові про визнання та приєднання до справи речових доказів від 20 березня 2018 року: автомобіль марки «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_4 до вирішення питання судом по суті визнано речовим доказом;

- у постанові про визнання та приєднання до справи речових доказів від 20 березня 2018 року: автомобіль марки «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_10 до вирішення питання судом по суті визнано речовим доказом;

- у заяві ОСОБА_17 про те, що від працівників поліції він отримав свій автомобіль марки «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з пошкодженнями після ДТП, для подальшого зберігання;

- у копії довідки МКЛШМД м. Києва від 29 березня 2018 року про те, що ОСОБА_8 з 17 березня по 27 березня 2018 року знаходилась у відділенні МКЛШМД м. Києва з діагнозом: Сочетанна травма: ЗТГК: перелом V-VI-VII- IX ребер справа. Больовий синдром. ЗТЖ і забій передньої черевної стінки. Рвано-забійна рана лівого колінного суглобу;

- у постанові про визнання і приєднання до справи речових доказів від 21 вересня 2018 року: оптичні диски СD-R VERBATIV 700 MB 52x min та СD-R Axent 700 VD 80 min 52x визнано речовими доказами;

- у протоколі огляду відеозапису від 10 травня 2018 року: Слідчий провів перегляд відеозапису на оптичному диску CD-R VERBATIM 700 MB 52х 80 min, нижче якого знаходиться напис чорного кольору: ДТП пр-т Соборності 21 А, 17 березня 2018 року, ОСОБА_8 . Оптичний диск, що оглядається, поміщений до ноутбука «Lenovo», пристосованого для перегляду даних пристроїв. Під час його перегляду встановлено, що даний носій містить файли з назвою «2018 03 17 01 26 28 copy 3.avi».При відкритті файлу «2018 03 17 01 26 28 copy 3.avi» за допомогою програми для перегляду відеофайлів «Media Player Classic Home», встановлено, що на відеозаписі помітні наступні обставини: відео проходить в напів кольоровому зображенні, напрямок камери спрямований прямо на проїзну частину пр-ту Соборності, а сама камера знаходиться в салоні автомобіля. В правій нижній частині відео напис: 2018/03/17 01:28:31. На початку перегляду помітно проїзну частину пр-ту Соборності, яка має два напрямки руху, які між собою розділені реверсною смугою. Відео фіксує рух транспортних засобів, які рухаються проїзною частиною пр-ту Соборності в обох напрямках. Зокрема автомобіль з якого відбувається відео-фіксація (далі ТЗ №1) рухається в напрямку Дарницької площі від мосту «Патона», ближче до реверсної смуги руху, яка не чітко виражена на відео. В попутному напрямку руху (автомобіля з якого фіксується відео- фіксація), праворуч від нього рухається вантажний автомобіль (далі ТЗ №2) типу фургон, номерні знаки та марку автомобіля розгледіти не представляється можливим. Також в попутному напрямку прямо ближче до реверсної смуги рухається легковий автомобіль темного кольору (далі ТЗ №3), в якому помітні включене освітлення. В 01.28.46 на відео з`являється світло фар іншого автомобіля (далі ТЗ №4), яке спрямовано прямо на рух ТЗ №3. При цьому у ТЗ №3 одразу загорілися задні стоп-фари. На 01.28.49 відбувається зіткнення між ТЗ № 4 та ТЗ № НОМЕР_4 , при цьому контакт відбувся під певним кутом. Внаслідок зіткнення у ТЗ № 4 та ТЗ № З зникло світло фар та зазначені автомобілі відкинуло на напрямок руху дороги, який проходить від Дарницької площі в напрямку мосту «Патона». В 01.29.20 ТЗ №1 повільно під`їхав на місце ДТП та зупинився. В цей момент і раніше помітно рух транспортних засобів в обох напрямках, однак розгледіти марки та номерні знаки не представляється можливим. Перегляд відео закінчується в 01.29.27. Під час перегляду також встановлено, що йшов дощ, проїздна частина була мокра, освітлення на ділянці, де сталося ДТП працювало.;
- у протоколі додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03 жовтня 2018 року та фототаблиці до нього: огляд проводився на ділянки місцевості, яка передбачає собою проїзну частину проспекту Соборності у районі будинку № 30 у м. Києві. Проїзна частина пр-ту Соборності має асфальтнобетонне покриття, без пошкодження, наявний підйом. У подальшому, з метою встановлення величини підйому в місці, де 17 березня 2018 року сталася ДТП відповідно до схеми ДТП від 17 березня 2018 року транспортні засоби марки «BMW 318і» та «Nissan TIIDA» були прив`язані до е/о (3-тя від з`їзду до вул. Березняківська). Далі за допомогою приладу вимірювання BOSCH GLM 80+R60 Professional в районі е/о (3-тя від з`їзду до вул. Березняківська) було проведено вимір величини підйому, яка склала 2 градуси;

- у протоколі проведення слідчого експерименту від 08 жовтня 2018 року та схемі до нього: слідчий експеримент проводився слідчим зі свідком ОСОБА_11 , за участю понятих, на місці ДТП 17 березня 2018 року у м. Києві по пр-ту Соборності в районі шляхопроводу, де відбулось зіткнення автомобілів марки «BMW 318і» та «Nissan TIIDA». Свідок ОСОБА_11 показав, що автомобіль марки «Nissan TIIDA» рухався в лівій смузі руху, ближче до реверсної смуги від мосту «Патона» проїзною частиною пр-ту Соборності в напрямку площі «Дарницька». Автомобіль марки «BMW 318і» в районі середини шляхопроводу виїхав на зустрічну смугу руху та рухався в лівій смузі зустрічного напрямку, назустріч автомобілю «Nissan TIIDA», тобто від площі «Дарницька» проїзною частиною пр-ту Соборності в напрямку мосту «Патона». Після чого ОСОБА_11 вказав на місце, де саме сталося зіткнення між автомобілями «BMW 318і» та «Nissan TIIDA». Згідно вказаного, зіткнення сталося у реверсній смузі руху. До протоколу долучена відповідна схема. Протокол підписаний усіма учасниками, доповнень та зауважень не надходило.;

- у протоколі проведення слідчого експерименту від 08 жовтня 2018 року та схемі до нього: слідчий експеримент проводиться слідчим з потерпілою ОСОБА_8 , за участі понятих, на місці ДТП 17 березня 2018 року у м. Києві по пр-ту Соборності в районі шляхопроводу, де відбулось зіткнення автомобілів марки «BMW 318і», під керуванням водія ОСОБА_4 , та «Nissan TIIDA», під керуванням ОСОБА_8 . Під час якого ОСОБА_8 зазначила рух автомобілів «BMW 318і» та «Nissan TIIDA» до зіткнення. Далі ОСОБА_8 вказала місце ,де саме рухались автомобілі марки «BMW 318і» та «Nissan TIIDA». Згідно з вказаним, автомобіль марки «Nissan TIIDA» рухався в лівій смузі руху, ближче до реверсної смуги від мосту «Патона» проїзною частиною пр-т Соборності в напрямку площі «Дарницька». Автомобіль марки «BMW 318і» рухався назустріч руху автомобіля «Nissan TIIDA» в лівій смузі руху від площі «Дарницька» проїзною частиною пр-т Соборності в напрямку моста «Патона». Після чого ОСОБА_8 вказала приблизне місце, де саме сталося зіткнення між автомобілями «BMW 318і» та «Nissan TIIDA». Згідно зроблених замірів відстань від місця зіткнення і до е/о (3-тя від з`їзду до вул. Березняківська) склала 17,5 метрів. В подальшому експериментальним шляхом була визначена швидкість автомобіля «Nissan TIIDA», яка мала місце під час зіткнення. Так, учасники слідчого експерименту сіли до автомобіля марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_5 , розпочали рух із закритим спідометром (використовувався планшет чорного кольору). Далі потерпіла почала рух за кермом автомобіля, і коли набрала швидкість, яка відповідала її швидкості на момент ДТП, то було прибрано планшет, а показник спідометру 50 км/год. Крім того, потерпіла до протоколу додала, що автомобіль «BMW 318і» рухався їй назустріч у її смузі руху. До протоколу долучена відповідна схема. Протокол підписаний усіма учасниками, доповнень та зауважень не надходило;

- у висновку судово-медичної експертизи за № 946/е від 22 червня 2018 року: «1.(1-4) Аналіз даних наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до питань Ухвали дає підстави зробити наступні висновки. Під час первинно відомого звернення 17 березня 2018 року о 01 годині 28 хвилин по медичну допомогу у ОСОБА_8 (з урахуванням проведених у подальшому клініко- інструмептальних досліджень/обстежень та оперативних втручань) були виявлені такі тілесні ушкодження:а) закрита травма грудної клітки: переломи 5-9 ребер справа;б) відкрита травма лівого коліна, гомілки та стегна: рани (визначені клінічними лікарями як рвано-забійні) передньої поверхні лівого колінного стегнової, великогомілкової кісток зліва, лівого надколінника, з імпресійним остеохондральним переломом медіальної кісточки лівої стегнової кістки і ознаки мресійного перелому передніх відділів плато лівої великогомілкової кістки; ушкодження медіального утримувача лівого надколінника; яка супроводжувалась розвитком синовіту; в) садна та синці у ділянці живота (правого фланку, 4х5(см)).
Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, шо вказане (тілесне ушкодження утворилося за рахунок ударної дії тупих твердих предметів у строк, вказаний у описовій частині цієї Ухвали, тобто, 17.03.2018 року, можливо, внаслідок автомобільної травми - травма пасажира автомобіля (у салоні) який рухався, під час зіткнення з перешкодою.
На даному етапі є підстави стверджувати, що з моменту звернення ОСОБА_8 по медичну допомогу з 17 березня 2018 року у неї не було зафіксовано наявності/розвитку небезпечних/загрозливих для життя явищ.
Дані інструментальних методів досліджень та проведених оперативних втручань вказують на наявність переломів ребер та кісток лівої нижньої кінцівки (зі зміщенням уламків) та ушкодження зв`язкового апарату лівого колінного суглобу. У звичайному клінічному перебігу, у випадках таких переломів, відновлення як анатомічної цілісності вказаних кісток, зв`язкового апарату так і порушеної функції лівої ноги та грудної клітки у будь-якому випадку потребує строк понад 21 добу (звичайні строки відновлення анатомічної цілісності у випадках таких переломів складають 10-12 тижнів; відновлення як порушеної анатомічної цілісності зв`язкового апарату, так й порушеної функції лівої ноги взагалі має невизначені терміни, які безумовно перевищують строк 21 добу). Зазначені часові проміжки власно і визначають тривалість розладу здоров`я, як ведучого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, є підстави стверджувати, що кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у п. п. а), б) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я, відповідно п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил».
Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців/саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки відзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово- медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у п. в) даних Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження, відповідно п. п. 1.5.2, 2.3.5. та 4.6. «Правил».
2(5). Дані токсикологічного дослідження крові ОСОБА_8 (№ 1022 від 19 березня 2018) свідчать про те, що на момент забору крові (для проведення цього дослідження) вона була твереза. Відсутність даних пор час забору крові у ОСОБА_8 позбавляє можливості судити про стан ОСОБА_8 на момент подій, що вказані у описовій частині цієї ухвали»;
- у висновку судової автотехнічної експертизи за № 12-1/932 від 18 червня 2018 року та ілюстрованої таблиці до нього: «1. На момент огляду автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , система рульового керування знаходиться в працездатному стані, а виявлено несправності гальмівної системи. Виявлено невідповідність ходової частини вимогам пункту 31.4.5. г) ПДР України.

2. Виявлені несправності гальмівної системи автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , виникли під час ДТП. Виявлена невідповідність ходової частини вимогам пункту 31.4.5. г) ПДР України виникла до ДТП.

3. Виявлену невідповідність ходової частини автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , вимогам 31.4.5. г) ПДР України водій міг виявити перед початком експлуатації автомобіля.

4. На момент огляду автомобіля «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , виявлено несправності ходової частини, а гальмівна система та система рульового керування знаходяться в працездатному стані.

5. Несправності ходової частини автомобіля «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , виникли під час ДТП»;

- у висновку транспорно-трасологічної експертизи № 12-1/931 від 14 червня 2018 року та ілюстрованої таблиці до нього: «В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , орієнтовно розташовувалися під кутом близько 170°.
Встановити розташування автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , в момент зіткнення, відносно елементів проїзної частини, не представляється можливим, з причин зміст яких викладено в дослідницькій частині даного висновку.

2. Місце зіткнення автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться перед початком розташування уламків пластику та скла, які позначені «4», в повздовжньому напрямку позаду кінцевого розташування автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 (відносно його напрямку руху), а в поперечному позаду кінцевого розташування автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 (відносно його напрямку руху) ближче до середини проїзної частини, більш точно встановити розташування місця зіткнення, відносно елементів проїзної частини, не представляється можливим, з причин зміст яких викладено в дослідницькій частині даного висновку»;

- у висновку судово-медичної експертизи № 1127/Е від 31 липня 2018 року: «Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 17 березня 2018 року о 16 годині 35 хвилин, у нього будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз, який був встановлений ОСОБА_4 «Забій правої кисті» достатнім обсягом об`єктивних клінічних даних не підтверджений (відсутність морфологічного опису стану м`яких тканин, відсутність травматичних змін на представлених рентгенограмах). Тому, відповідно п.п. 4.6, 4.13.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою І безпеки України, слід утриматися від судово-медичної оцінки І встановленого діагнозу:п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів»;у п. 4.13 «Правил» визначено таке: «Судово-медичному експерту 'належить утриматись від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкодженьу випадках: 4.13.1. Невизначеності клінічної картини чи недостатнього клінічного і лабораторного обстеження потерпілого». 5. Відсутність даних про забір крові та сечі у ОСОБА_4 для токсикологічного дослідження, з метою виявлення наявності та концентрації спиртів, не дозволяє дати відповідь на дане питання»;
- у висновку автотехнічної експертизи 12-1/1926 від 24 жовтня 2018 року: «1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 повинна була керуватися вимогами пунктів 12.2, 12.3 ПДР України.

2. В даній дорожній ситуації експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 невідповідностей вимогам пунктів 12.2, 12.3 ПДР України не вбачається.

3. В даній дорожній ситуації експертом, з технічної точки зору, водій автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2, 12.9 (б), 11.4 Правил дорожнього руху України.

4. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається, а вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 11.4, 12.9(б) Правил дорожнього руху України.

5. Причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимогам пункту 11.4 Правил дорожнього руху України»;

- у звіті ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фоварит» про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу станом на 17 березня 2018 року та додатків до нього: «Оцінка проведена станом на 17 березня 2018 року. Вартість відновлювального ремонту КТЗ «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , визначена за витратним підходом, складає 413 386, 72 гривні. Ринкова вартість КТЗ «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , визначена за порівняльним підходом, може складати 186 784,32 гривні. На підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 17 березня 2018 року дорівнює без урахування ВТВ: 186 784,32 гривні;

- у результаті тесту на виявлення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» № ARHK-0541 від 17 березня 2018 року, о 01 годині 59 хвилин результат тесту 1.21 %о;

- у фотокопії карти виїзду швидкої медичної допомоги № 126 від 17 березня 2018 року: «попередній діагноз ОСОБА_8 ЗТГК, ЗТЖ забій лівого коліна, забійна рана правого коліна.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

В той же час, надані стороною обвинувачення письмові пояснення ОСОБА_18 та ОСОБА_4 від 17 березня 2018 року про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди,та пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_19 від 17 березня 2018 року у присутності яких водій ОСОБА_4 погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», суд визнає їх допустимими, але неналежними доказами, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст. 56 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Крім того, свідок ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_4 були судом безпосередньо допитані у судовому засіданні.
Також, суд визнає неналежним доказом надані стороною обвинувачення копії роздруківок з системи внутрішнього користування працівників поліції «Армор» про внесення до ЄРДР даних щодо Бешти за ч.1 ст. 309 та ч.1 ст. 286 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності суд приходить до наступних висновків.

Під час судового розгляду були ретельно перевірені покази обвинуваченого та доводи його захисника про відсутність в діях ОСОБА_4 ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та визнані такими, що не відповідають дійсності, оскільки спростовуються сукупністю зібраних та безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів.

Не заслуговують на увагу твердження адвоката ОСОБА_9 про неправильність та неповноту проведення транспортно-трасологічної експертизи та автомеханічної експертизи. Так, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, у судовому засіданні були допитані експерти ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які проводили ці експертизи. Під час допиту вони повністю підтвердили висновки, до яких вони дійшли під час проведення експертиз, детально роз`яснили на підставі яких вихідних даних та яким чином проводили експертні дослідження та розрахунки, обґрунтували свої висновки.
Щодо тверджень адвоката ОСОБА_20 , що при проведенні експертиз не були враховані покази ОСОБА_4 , а в подальшому з ним не було проведено слідчого експерименту, то вони спростовують зібраними доказами. На час проведення цих досліджень ОСОБА_4 не було пред`явлено підозру та він не надавав ніяких показів, крім того, ухилявся від явок до слідчого. Після того, як 15 лютого 2019 року ОСОБА_4 було пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, він відмовився надавати покази. Будучи обізнаний, що 19 лютого 2019 року призначено проведення слідчого експерименту з ним, він до слідчого не з`явився. Як вбачається з наданих суду доказів стороною обвинувачення та постанов слідчого за результатами розгляду клопотань адвоката ОСОБА_4 , останній, будучи достовірно обізнаний про наявне кримінальне провадження, будучи повідомлений про необхідність явки до слідчого для проведення слідчих дій, ухилявся від явок до слідчого, надавав неповні адреси свого проживання, також надавав адреси, де він вже тривалий час не проживав.
Щодо тверджень адвоката ОСОБА_9 про те, що при проведенні експертиз неможливо було використовувати дані з відеореєстратора, оскільки, відповідно до висновку судової фототехнічної експертизи № 9/249 від 27 серпня 2018 року, по цьому запису неможливо було провести експертизу, то, як вбачається з висновку експертизи, темний час доби, відсутність зображення орієнтирів та значна відстань до камери унеможливлюють позиціонування транспортних засобів, між якими відбулось зіткнення, відносно елементів проїзної частини, в результаті чого вирішити поставлене перед експертом питання в ході проведеного дослідження не виявляється можливим. Фактично експерт засвідчив, що він не може зробити прив`язку до елементів проїзної частини та надати відповіді на конкретне запитання. В той же час, на відеозапису зафіксовано подію дорожньо-транспортної пригоди, було проведено огляд цього відео та встановлено можливі для оцінки дані. Цей відеозапис та протокол його перегляду вивчалися експертами при проведенні експертизи на рівні з іншими доказами та вихідними даними.

Щодо тверджень ОСОБА_4 та його адвоката про безпідставні висновки сторони обвинувачення про перебування під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння та про незгоду з результатами тесту «Драгер», то суд вважає їх необґрунтованими. Так, у судовому засіданні свідки підтвердили той факт, що після дорожньо-транспортної пригоди при спілкуванні з ОСОБА_4 відчували від нього запах алкоголю. Крім того, працівниками поліції у присутності свідків було проведено тест приладом «Драгер», за результатами якого було встановлено результат у ОСОБА_4 наявності 1.21 %о алкоголю станом на 01 годину 59 хвилин 17 березня 2018 року. Факт проведення цього дослідження підтверджував і сам обвинувачений.

Сторона захисту, маючи рівні права щодо надання доказів, не надала суду доказів на підтвердження своєї позиції з цього питання, та для спростування наданих стороною обвинувачення доказів перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, які були судом визнані належними та допустимими.

Лише у судовому засіданні, яке відбулося 12 січня 2021 року адвокат заявив клопотання про витребування документів проходження ОСОБА_4 обстеження на стан сп`яніння 17 березня 2018 року, при цьому він не надав суду належних доказів його звернень за отриманням відповідних даними до медичної установи «Соціотерапія» та про відмову в наданні йому відповіді на ці запити, з урахування того, що суд не є органом який збирає докази по справі.

Безпідставні твердження адвоката про неможливість прийняття висновків зроблених тестом «Драгер», оскільки згідно відповідної Інструкції суд може прийняти тільки медичний висновок спеціаліста.

Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2019 року у справі № 571/1436/15-к звернув увагу на те, що Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2009 N 400/666 та наказ Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 1999 року N 302 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)», як нормативно-правові акти не регулюють питання та не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду.

Водночас аналіз норми статті 286 КК свідчить, що цей злочин належить до злочинів із так званим матеріальним складом, а тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у частинах 1, 2 або 3 цієї статті, і отже, перебувають із ними у причинному зв`язку. Перебування особи у стані алкогольного сп`яніння у цій ситуації не належить до ознак об`єктивної сторони злочину, що впливають на його кваліфікацію, а лише відноситься до обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він своїмидіями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину( а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху), дані про особу обвинуваченого, який не визнав вину у вчиненому злочині, під час досудового розслідування ухилявся від явок до слідчого, офіційно працює, має водійське посвідчення на керування автомобілем, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, потерпілій не відшкодовував матеріальні та моральні збитки.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , - судом не встановлено.
Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_4 , - судом встановив вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді арешту, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, даним про особу обвинуваченого. Цей вид покарання будесправедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , сприятиме попередженню вчиненню нових злочинів та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання щодо необхідності призначення додаткового покарання, суд бере до уваги те, що встановлені під час судового розгляду порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також наслідки вчиненого, дозволяють дійти суду висновків про необхідність призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, потерпілою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в сумі 111 863 гривні 94 копійки та моральної шкоди в сумі 150 000 гривень.
Свої позовні вимоги ОСОБА_8 обґрунтувала тим, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 12 липня 2018 року № 4837, складеного оцінщиком товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуючєю Компанією «Фаворит», складав безпосередньо експерт ОСОБА_21 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «NISSAN TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 186 784 гривні 32 копійки. 06 лютого 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» сплатила в рахунок відшкодування матеріального збитку 100000 гривень. Таким чином, залишок суми матеріального збитку нанесеного їй пошкодженням автомобілю, складає 86 784 гривні 32 копійки.
Послуги транспортного евакуатора - квитанція № 889941 від 6 червня 2018 року на суму 1100гривень, квитанція № 1278616 від 8 червня 2018 року на суму 500 гривень.
З урахуванням того, що у дорожньо-транспортній пригоді вона отримала тілесні ушкодження, зазначені у висновках експертизи, вона зверталася за лікуванням. Так, послуги за консультацію лікаря невролога - акт про надані медичні послуги для пацієнта №64834 від 17 березня 2018 року склали сума 600 гривень. Медичні послуги ТОВ «МЕДДІАГНОСТИКА», квитанція № 4704 від 10 квітня 2018 року, сума 705 гривень. Медичні послуги ТОВ «МЕДДІАГНОСТИКА», квитанція № 4698 від 10 квітня 2018 року, сума 1080 гривень. Купівля лейкопластиря, касовий чек № 18358 від 30 березня 2018 року, на суму 100 гривень.Купівля мазі календула, касовий чек № 35231 від 30 березня 2018 року, на суму 8 гривень.Купівля медпрепаратів «Кейбер», «Диклобер», касовий чек № 92154 від 17 березня 2018 року, на суму 253 гривні. Купівля бандажу для колінного суглобу з 4 ребрами жорсткості роз`ємний неоперений 5 штук, касовий чек № від 11 квітня 2018 року, на суму 434 гривні. Отримання медичних послуг у ТОВ «МЕДДІАГНОСТИКА» 12 березня 2019 року, квитанція № ПН1101989 від 12 березня 2019 року, на суму 500 гривень. Надання медичних послуг у Київський міський лікарні швидкої медичної допомоги, квитанція N 694 від 19 березня 2018 року, на суму 213 гривень. Медичні обстеження ТОВ «МЕДДІАГНОСТИКА» від 07 березня 2019 року, квитанція № 4117, на суму 2120 гривень, на підставі акту про медичні послуги № 64834.Купівля «Анатоксину» у ТОВ «Геліантус», аптечний пункт № 2, товарний чек № 1576, сума 50 гривень. Дуплексне сканування (УЗД) судин голови та шиї з проведенням функціональних проб, акт про надання медичних послуг № 64834 від 09 березня 2019 року, сума 900 гривень.Таким чином, загальна сума становить 8 563 гривні.
Крім того, починаючи з дня дорожньо-транспортної пригоди, а саме з 17 березня 2018 року по 15 грудня 2018 року вона знаходячись у хворобливому стані, вимушена була пересуватися на таксі, оскільки її автомобіль було пошкоджено. Сума, яка була нею сплачена за користування таксі «УКЛОН» з 17 березня 2018 року по 10 серпня 2018 року складає 7 578 гривень, за користування таксі «УБЕР» з 12 липня 2018 року по 15 грудня 2018 року складає 8 938, 62 гривень, що підтверджується роздруківкою всіх поїздок.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст. 128 КПК України).
Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст. 129 КПК України).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1, ч.2 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до вимог ч.1, ч.5, ч.6, ч.7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.2,ч.3,ч.8 ст. 83 ЦПК України).
Обґрунтування наявності обставини повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як встановлено у судовому засіданні автомобіль «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , на праві власності належить чоловіку ОСОБА_8 - ОСОБА_10 . Як стверджує заявниця саме він отримав часткове грошове відшкодування суми збитків від страхової компанії, в той же час будь яких документів з цього приводу суду надано не було, крім того на підтвердження суми збитку було надано висновок оцінщика. В той же час, при заявлені відповідачем клопотання про проведення експертного дослідження та встановленні суми збитків, оцінки вартості автомобіля, а саме, оскільки цивільний позивач не погодилася із визнанням даного транспортного засобу фізично знищеним, залишила його собі, то і при вирішенні питання цивільного позову необхідно відняти суму вартості автомобіля після пошкоджень, яка на даний час невідома, - позивач та її представник категорично заперечували та просили прийняти рішення на наданих ними доказах, не зверталися вони і з клопотанням про залучення до позову страхової компанії та власника (співвласника) автомобіля.
З урахуванням вищенаведеного, беручі до уваги всі встановлені судом факти і відповідні правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку у про відмову позивачу у задоволенні позову в цій частині.
Крім того, на підтвердження своїх позивних вимог, щодо стягнення сум за користування послугами таксі, позивачка надала роздруківки своїх замовлень, не надавши при цьому належні докази на підтвердження факту отримання цих послуг та підтвердження їх оплати, тому позов у цій частині також не підлягає задоволенню.
Щодо позивних вимог про стягнення з ОСОБА_4 суми 8 563 гривні, яка була витрачена на консультації лікарів та ліки, то позов в цій частині підлягає задоволенню, оскільки повністю знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду та підтверджений доказами, наданими потерпілою стороною.

Крім того потерпіла зазначила, що окрім фізичної та матеріальної шкоди, їй було завдано моральних та фізичних страждань, які спричинили негативні зміни у її житті. Їй були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження, які супроводжувались головним болем, стресом та нервовим навантаженням. У зв`язку із тривалим лікуванням вона була тривалий час позбавлена можливості відвідувати роботу, що потягло за собою відчуття відірваності від суспільства. Моральна шкода, що спричинена їй складається з наступного: душевні страждання, які вона відчула внаслідок болю під час лікування, обмеження фізичних можливостей, а самеможливу подальшу інвалідність; душевні стражданнях, які вона зазнала у зв`язку із вчиненням винуватцем протиправних дій,які негативно вплинули на все її подальше життя і об`єктивно привели до тривалого стресу; приниження честі (як усвідомлення свого суспільного значення серед знайомих та колег пороботі, як після лікування відчула приховану і неприховану жалість з боку знайомих); приниження честі (як уявлення про цінність всякої людини, як моральної особистості, яка зазнала ушкодження здоров`я з вини аморального злочинця, який знаходився за кермом у станіалкогольного сп`яніння та легковажно поставився до дотримання правил дорожнього руху); винуватець тривалий час уникав спілкування зі слідчим, всіляко намагаючись уникнути відповідальності за вчинене, що також впливало негативно на її психологічний стан тапідтримувало в ній впевненість у безкарність злочинця, який вчинив відносно неї злочин; відсутність проявів каяття за завдані моральні страждання з боку винної особи та необхідність прийняття участі у тривалому судовому процесі збільшують ступінь їїморальних страждань.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Крім того, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Оцінивши доводи сторін судового провадження, надані докази в їх сукупності, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про те, що грошова компенсація, завданої моральної шкоди саме діями ОСОБА_4 у розмірі 150 000 гривень на користь ОСОБА_8 у даному випадку відповідає засадам розумності й справедливості, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід у ОСОБА_4 відсутній, клопотань про його обрання не надходило.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст 127-129, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох ) місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.
Строк відбуття покарання рахувати з часу початку відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 на відшкодування майнової шкоди суму 8 563 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди суму 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

В задоволенні решти позивних вимог ОСОБА_8 - відмовити.

Речовий доказ: автомобіль марки «BMW 318і», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та який відповідно до зберігальної розписки передано ОСОБА_4 залишити власнику ОСОБА_4 ; автомобіль марки «Nissan TIIDA», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , та відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання ОСОБА_10 залишити власнику ОСОБА_10 ; оптичні диски СD-R VERBATIV 700 MB 52x min та СD-R Axent 700 VD 80 min 52x залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення: автотехнічної експертизи № 12-1/932 від 17 травня 2018 року у сумі 3146 гривень; транспортно-трасологічної експертизи № 12-1/931 від 21 травня 2018 року у сумі 3432 гривні; автотехнічної експертизи № 12-1/932 від 17 травня 2018 року у сумі 3146 гривень; автотехнічної експертизи 12-1/1926 від 24 жовтня 2018 року у сумі 1716 гривень; фототехнічної експертизи 9/249 від 27 серпня 2018 року у сумі 2860 гривень; судово-медичної експертизи 946/Е від 22 червня 2018 року у сумі 1796 гривень 90 копійок; судово-медичної експертизи 1127/Е від 31 липня 2018 року у сумі 555 гривень 80 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1