Справа № 473/1870/20
Номер провадження1-кп/473/254/2020
ВИРОК
іменем України

"25" листопада 2020 р. року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,
представника служби в справах дітей Вознесенської міської ради ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження №0000750 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня 11-го класу Вознесенської ЗОШ №10, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2020 року приблизно о 18.00 год. на території парку «Січової слави», розташованого за адресою: м.Вознесенськ Миколаївської області, вул..Кібріка,14, біля питного фонтанчика, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на грунті раніше виниклих неприязнених відносин, в ході якого між ними виникла сутичка, під час якої ОСОБА_11 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 . Далі, ОСОБА_8 звалив ОСОБА_5 на землю та почав наносити йому удари ногами в область голови та тулубу, спричинивши не менше 6 ударів руками та ногами. Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свій раніше виникнувший умисел, навздогнавши ОСОБА_5 , який піднявшись почав рухатись в бік виходу з парку, підбіг до останнього та продовжуючи свої протиправні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знову звалив ОСОБА_5 на землю та спричинив приблизно 10 ударів ногами та руками в область голови та тулубу ОСОБА_5 . В результаті протиправних дій ОСОБА_8 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді 12 крововиливів розмірами 2,3х0,1 см. до 0,5х0,3 см. в ділянці лоба до центру та зліва, на спинці носа, на нижньому повіці лівого ока крововилив овально-продовженої форми розміром 6х1,5 см., в ділянці правої щоки крововилив овальної форми розміром 1х0,5 см., в підлопатковій ділянці зправа крововилив овальної форми розмірами 1,5х0,5 см., в ділянці правого плечового суглобу зовнішній поверхні 2 крововиливи невизначеної форми розмірами 3х2 см. та 4х3 см., рани на червоній об лямці нижньої та верхньої губи зліва та зправа 2 рани невизначеної форми розмірами 1х0,5 см. та 0,5 на 0,5 см. глибиною до 0,2 см., набряк м`яких тканин в ділянці тильної поверхні лівої кисті та лобної ділянки, надлом 5-го ребра зліва. Крововиливи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рани на червоній об лямці нижньої та верхньої губи відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Надлом 5-го ребра зліва відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознаками довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя.
Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю та пояснив, що в нього були неприязнені стосунки з потерпілим через дівчину, з якою зустрічається ОСОБА_8 31.05.2020 року він зі своїм другом ОСОБА_12 перебував в парку «Січової слави. Туди прийшов і ОСОБА_5 , який також був з другом. Між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_8 наніс удари ОСОБА_5 руками та ногами. Потім ще кілька разів вдарив ОСОБА_5 біля гірки. В скоєному кається.
Вина ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, крім особистого зізнання, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 31 травня приблизно о 18.00 він разом зі своїм другом ОСОБА_13 пішли гуляти до парку «Січової слави». Там вони зустріли ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник конфлікт і ОСОБА_8 вдарив потерпілого, а потім вдарив ще кілька разів. Після чого ОСОБА_8 звалив ОСОБА_5 на землю та почав його бити руками по голові та тулубу, таким чином наніс потерпілому біля 10 ударів. Після побиття ОСОБА_5 піднявся та пішов разом з ОСОБА_13 до виходу з парку, але їх зупинив по дорозі ОСОБА_12 , а потім підійшов знову ОСОБА_8 та знову почав бити ОСОБА_5 ногами та руками. У потерпілого були тілесні ушкодження на лобі, щоках та інших частинах тіла. Після побиття ОСОБА_5 зателефонував своєї матері, яка приїхала за ним і вони вдвох звернулись до поліції.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 пояснила суду, що 31.05.2020 року, їй зателефонував її син ОСОБА_5 і повідомив, що його побив ОСОБА_8 . ОСОБА_6 приїхала до парку та побачила сина, який був сильно побитий. В парку також був і ОСОБА_8 , який побачивши її, став тікати. Після чого ОСОБА_6 з сином звернулись до поліції.
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що ОСОБА_5 є його другом. Приблизно о 18.00 год вони вдвох прийшли до парку. До них підійшов ОСОБА_15 спровокував конфлікт через ОСОБА_16 та вдарив ОСОБА_5 два рази кулаком в обличчя, а потім повалив ОСОБА_5 на землю та почав його бити руками та ногами по голові та тулубу. Їх намагався розтягнути ОСОБА_12 . Після бійки ОСОБА_5 та ОСОБА_14 почали відходити, але їх наздогнав ОСОБА_12 , а потім підійшов ОСОБА_8 , штовхнув ОСОБА_5 вони разом впали, коли ОСОБА_8 підвівся він знову почав бити ОСОБА_5 по обличчю та тулубу, а потім ОСОБА_8 пішов. ОСОБА_17 допоміг піднятись потерпілому і вони зателефонували мамі ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що 31 травня о 18.00 год. він та ОСОБА_8 перебували в парку «Січової слави». Через деякий час вони побачили ОСОБА_5 , який був з другом. ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_5 , обвинувачений щось сказав потерпілому і почалась бійка. ОСОБА_8 наніс кілька ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , а потім повалив його на землю. Після чого кілька разів знову вдарив потерпілого кулаком в обличчя. ОСОБА_12 відтягнув ОСОБА_8 . Тоді ОСОБА_5 і ОСОБА_12 пішов з ним розмовляти. Але до них знову підійшов ОСОБА_8 і ОСОБА_5 кинувся до нього. ОСОБА_8 знову кілька разів вдарив потерпілого кулаком в обличчя, а потім знову повалив його на землю та знову вдарив його кілька разів рукою, а аткож один раз ногою. Після чого ОСОБА_8 пішов, а ОСОБА_5 і його друг, який постійно був присутній залишились.
Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що ОСОБА_8 є її хлопцем, а потерпілий ОСОБА_5 є її однокласником. На протязі останнього року, ОСОБА_19 постійно ображав ОСОБА_16 . Свідок пояснила, що через ці образи вона постійно зверталась до класного керівника, а також до матеріа ОСОБА_5 , щоб ОСОБА_5 припинив її травлю. ОСОБА_16 також про цей тривалий конфлікт розповіла ОСОБА_8 . ОСОБА_16 знає, що ОСОБА_8 побив 31 травня ОСОБА_5 , через те, що потерпілий постійно ображав ОСОБА_16 , хоча вона сама під час бійки присутня не була.
Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що він разом з ОСОБА_21 приїхали до парку «Січової слави». Там були ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та друг ОСОБА_5 ОСОБА_20 бачив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 кілька секунд розмовляли, а потім ОСОБА_8 кинув ОСОБА_5 на землю і коли ОСОБА_5 лежав на землі, обвинувачений кулаком вдарив потерпілого 5-6 разів по голові Їх розборонили та ОСОБА_5 десь пішов, більше нічого ОСОБА_20 не бачив.
Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що він зі своїм другом ОСОБА_20 прийшли до парку, де зустріли ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Також свідок бачив, що до парку прийшов ОСОБА_5 зі своїм другом. Початку бійки ОСОБА_21 не бачив, але бачив, як ОСОБА_8 , біля питного фонтанчику, кілька разів вдарив ОСОБА_5 по голові.
Згідно висновку експерта №236 від 04.06.2020 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у ділянці лоба по центру зліва, на спинці носа, на нижньому повіці лівого ока, в ділянці правої щоки, в ділянці правого плечового суглобу, набряк м`яких тканин в ділянці тильної поверхні лівої кисті та лобної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рана на червоній облямці нижньої та верхньої губи, які відносять до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Надлом 5-го ребра зліва, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя. Не виключається вірігідність утворення тілесних ушкоджень від удару (ударів) руками, ногами, чи іншими предметами. Виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню, а.с.71-73.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності, достовірності та допустимості не викликають.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, спричиненому ОСОБА_5 ,, належить кваліфікувати за ч. 1 ст.122 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданих збитків, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.
В той же час, відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок, або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених ч.2 ст.105 КК України.
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", згідно із ч. 1 ст.105 КК України суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив кримінальний проступок чи нетяжкий злочин; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.
Зі змісту характеризуючих документів, які характеризують неповнолітнього з позитивного боку, даних органу пробації щодо особи обвинуваченого, його суспільно-соціальні характеристики, враховуючи обставини скоєного ним кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, його щире каяття у скоєному, бездогану поведінку неповнолітнього після скоєння даного правопорушення, яка свідчить про те, що ОСОБА_8 зробив для себе належні висновки щодо скоєного ним діяння, суд вбачає що є достатні підстави вважати, що неповнолітній на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, та до нього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.
З огляду на обставини скоєного кримінального правопорушення, дані про особу батька обвинуваченого, пояснень представника служби у справах дітей, яка в судовому засіданні пояснила, що в ході вивчення умов проживання даної сімї було встановлено, що батьки приділяють належну увагу вихованню та утриманню своєї дитини, створює належні умови для її проживання, має належний виховний вплив на нього, то суд вважає наявними достатні дані про те, що батько обвинуваченого здатен забезпечити позитивний виховний вплив на сина ОСОБА_8 та постійно контролювати його поведінку, з чого вважає за доцільне застосувати заходи виховного впливу у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_8 під нагляд батька - ОСОБА_8 строком на один рік.
Потерпілим ОСОБА_5 був заявлений цивільним позов про відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 5 000 грн. Суд вважає, що ОСОБА_5 завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілого, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав потерпілий, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд оцінює завдану ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 4 000 грн.
Цивільним позивачем ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлений цивільний позов до батька обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування збитків, завданих злочином, а саме витрат на лікування потерпілого її сина ОСОБА_5 в сумі 1886 грн.64 коп. Витрати на лікування потерпілого в сумі 1886 грн. 64 коп. підтверджені чеками та квитанціями, які свідчать про придбання матір`ю потерпілим ліків на вказану суму. (а.с.34-40, 88 ). В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 відшкодував ОСОБА_6 витрати на лікування її сина в сумі 500 грн., позовні вимоги ОСОБА_6 були зменшені і вона просить стягнути з ОСОБА_8 завдані їй матеріальні збитки в сумі 1 386 грн. 64 коп., які суд вважає обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
ОСОБА_8 є батьком неповнолітнього ОСОБА_8 . Відповідно до ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа ( в віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої неї шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини ч.2 ст.1179 ЦК України). Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_8 не має майна або доходу для відшкодування завданої ним шкоди, отже ця шкода повинна бути відшкодована батьком обвинуваченого ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, згідно ст.105 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374, 497 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_8 під нагляд батька ОСОБА_8 строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , завдану діями сина ОСОБА_8 ОСОБА_8 , моральну шкоду в сумі 4000 (чотири тисячі ) грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 , завдану діями сина ОСОБА_8 ОСОБА_8 , матеріальні збитки в сумі 1386 (одна тисяча триста вісімдесят шість) грн. 64 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1