УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/6502/20

Провадження № 1-в/638/405/20

20.07.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків заяву засудженого ОСОБА_4 , 1978 р.н., про умовно-дострокове звільнення, -
встановив:
У травні 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
У судовому засіданні прокурор проти застосування до засудженого ОСОБА_4 , умовно-дострокового звільнення заперечував.
Засуджений клопотання підтримав та просив задовольнити.
Суд, дослідивши документи особової справи засудженого, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що вироком 23.03.2015 року Дергачівським районним судом Харківської областіза ч. 2 ст. 121 КК України, до 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12.02.2015 року остаточно 7 років 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.05.2015 року уточнена резолютивна частина вироку: на підставі ст. 70ч. 4 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12.02.2015 року остаточно 7 років 1 місяць позбавленя волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.02.2016 року на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку заліку судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано строк з 02.12.2014 року по 23.04.2015 року в строк відбування покарання. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.05.2016 року, визначено питання про застосування покарання за наявності кількох вироків ,вказавши , що засудженому ОСОБА_4 визначено покарання для відбування шляхом застосування до вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 12.02.2015 року вимог ст.70 ч4 КК України ,тобто шляхом поглинання менш тяжкого покарання , призначеного вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 11.09.2014 року та менш тяжкого покарання, призначеного за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12.02.2015 року (3 роки 3 місяці позбавлення волі) більш тяжким покаранням за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.09.2014 року , призначивши для відбування 5 років позбавлення волі та у порядку ст.71 КК України , шляхом частково приєднання покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13.06.2014 року та остаточно з урахуванням вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.09.2014 року призначивши для відбування - 5 років (п`ять років) 1(один) день позбавлення волі, остаточно визначивши для відбування ОСОБА_4 покарання з застосуванням вимог ч 4 ст.70 КК України , як вказано в вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року шляхом часткового приєднання призначених покарань за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12.02.2015 року - 7(сім) років 1 (один) місяць позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року, роз`яснено, що установа виконання покарання повинна збільшити строк відбутого покарання, зарахувавши 143 дні на виконання вимог ухвали від 09.02.2016 року, так як ухвалою від 04.05.2016 року строк не перераховувався.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_4 за період відбування не мав стягнень, та має два заохочення 31.07.2017 року та 08.04.2020 року.
Відповідно до характеристики від 03.04.2019 року, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.12.2014 року. До праці ставиться посередньо. Соціально-корисні зв`язки втрачені. За весь період відбування покарання характеризується посередньо.
Відомостей про працю, а саме графік виходу на роботу ОСОБА_4 надано не було.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За правилами п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення і заміна покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Отже, оскільки умовою умовно-дострокового звільнення є не тільки сумлінне ставлення до праці, але й сумлінна поведінка протягом всього строку відбування покарання, а засуджений ОСОБА_4 за період відбування має лише два заохочення, однак враховуючи його характеристику, відповідно до якої він характеризується посередньо, та відсутність відомостей про графік його виходу на роботу, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя