н/п 1-кс/953/9273/20
УХВАЛА
"04" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
До судового засідання ОСОБА_3 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, не з`явилась, подала заяву, в якій клопотання підтримала, просила справу розглянути за своєї відсутності.
Прокурор до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій проти задоволення клопотання не заперечував, посилаючись на проведення необхідних слідчих дій з арештованим майном, просив справу розглянути за своєї відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, справи № 1-кс/953/7401/20, доходить наступного:
23.09.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова у вказаному вище кримінальному провадженні у якості речового доказу арештоване майно, належне ОСОБА_4 , вилучене під час вищевказаних оглядів (а.с.48-52).
З арештованим майном проведені необхідні експертні дослідження, що підтверджується висновками експертів №10/3/531СЕ-20 від 04.11.2020, №10/1/1298КПСЕ-20 від 30.10.2020, №15/225СЕ-20 від 27.10.2020, №10/3/530СЕ-20 від 15.10.2020, №10/3/532СЕ-20 від 12.10.2020, №10/3/538СЕ-20 від 15.10.2020, №10/3/543СЕ-20 від 12.10.2020, №10/3/541СЕ-20 від 02.10.2020, №10/3/542СЕ-20 від 12.10.2020 ( а.с.22-23, 24-25, 26-28, 29-30, 31-32, 33-34, 35-36, 37-38, 39-40, 41-42).
Відповідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Окрім того, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі Агосі проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Таким чином, арештоване майно досліджене експертним шляхом, а тому, з урахуванням позиції сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає, що засіб забезпечення кримінального провадження втратив свою актуальність, а тому клопотання підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 107,174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Зобов`язати орган досудового розслідування повернути вищевказане майно володільцю.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя: