ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5202/20 Номер провадження 11-сс/814/578/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Донецької області, Слов`янського р-ну, с. Билбасівка, українки, маючу середню освіту, не працюючу, маючу сім неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави віл 12 червня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП майора поліції ОСОБА_9 погодженого прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , в матеріалах досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000512 від 10 червня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23» на строк 60 діб - з 19 год. 00 хв. 10 червня 2020 року до 19 год. 00 хв. 08 серпня 2020 року. Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначено у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці.
Покладено на ОСОБА_7 , у разі внесення застави, відповідні обов`язки.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, та менш суворий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, підозрюваною ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до неї цілодобовий домашній арешт.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з істотним порушенням норм кримінально процесуального законодавства є необґрунтованим та незаконним.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що обраний запобіжний захід є занадто суворим, сума застави є занадто високою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України. Також, слідчим суддею не взято до уваги, що ризики зазначені слідчим у клопотанні не доведені жодним належним та допустимим доказом.

Заслухавши доповідача, позицію сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП майора поліції ОСОБА_9 перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 10 червня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 червня 2020 року близько 16 год. 24 хв. за адресою: м. Полтава, вул. Головка неподалік будинку №14/11 невідомі особи ромської національності відкрито заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном «Самсунг» вартістю 3800 грн та грошима в сумі 200 грн.

10 червня 2020 року, відомості про дану подію були внесені до ЄРДР №0000512 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час проведення досудового слідства встановлено, що однією з осіб, яка вчинила кримінальне правопорушення, виявилась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

10 червня 2020 року о 19 год 00 хв на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України слідчим СВ ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0000512 від 10 червня 2020 року було затримано ОСОБА_7 , на яку потерпілий вказує, що саме ця особа безпосередньо вчинила злочин.

За вказаними фактами 10 червня 2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до якого пояснив, що 10 червня 2020 року він ішов в сторону зупинки громадського транспорту, розташованого поряд кафе «Кип`яток». Близько 15 год 15 хв -15год 30 хв до нього підійшов молодий чоловік ромської національності і запитав грошові кошти дві гривні, які йому не вистачає на цигарки. ОСОБА_10 витягнув з кишені три металеві гривні з яких дві віддав чоловіку. Надалі вищевказаний молодий чоловік запитав куди їде ОСОБА_10 , останній сказав, що в сторону Левади, на що чоловік повідомив, що він їде в ту ж сторону і може підвезти. ОСОБА_10 погодився, та пройшов до автомобіля, який був припаркований біля кафе «Кипяток». Потерпілий запам`ятав, що автомобіль ВАЗ білого кольору з д. н. з « НОМЕР_1 ». ОСОБА_10 сів на переднє пасажирське сидіння поряд з водієм. В автомобілі він побачив жінку ромської національності, яка сиділа на задньому сидінні. Жінка, яка сиділа позаду ОСОБА_10 попрохала мобільний телефон потерпілого, який він тримав в руках, щоб поглянути котра година. ОСОБА_10 надав мобільний телефон жінці, але попросив відразу повернути, проте жінка залишила мобільний телефон ОСОБА_10 у себе і почала ховати за спину. ОСОБА_10 сидячи на передньому пасажирському сидінні, повернувся до жінки і почав забирати свій мобільний телефон, на що чоловік (водій), який сидів поряд з потерпілим на ведійському сидінні, схватив ОСОБА_10 за одяг та почав відтягувати від жінки. ОСОБА_10 вдарив ногою у водійське скло, в цей час чоловік зупинив автомобіль і жінка, яка сиділа позаду, відкрила ліві пасажирські двері і почала тікати, в цей час водій утримував ОСОБА_10 руками. ОСОБА_10 вирвався з рук водія, відкрив передні праві діверки і почав наздоганяти жінку. Коли він наздогнав її, то схватив за сумку, яка була при ній через плече, сумка розкрилась, з неї випали речі, але мобільного телефону ОСОБА_10 там не було. Жінка почала збирати речі, в цей час ОСОБА_10 побачив, як вищевказаний автомобіль розвернувся і почав їхати в сторону проспекту Мира. Жінка підбігла до автомобіля і сіла на переднє пасажирське сидіння. ОСОБА_10 побачив, що автомобіль доїхав до проспекту Миру і повернув праворуч, куди далі поїхав автомобіль ОСОБА_10 не відомо; протоколом обшуку від 10 червня 2020 року, під час якого у автомобілі «ВАЗ 2101», д. н. з. « НОМЕР_1 », білого кольору, виявлено мобільний телефон «Samsung Galaxy М 10» у корпусі чорного кольору, із захисним склом, у слоті для сім-карт якого знаходиться сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 10.06.2020 року, який повідомив, що бачив, як зі сторони пр. Миру в сторону вул. О.Бідного, загальмував автомобіль «ВАЗ», в ньому відчинилася задні ліві дверцята, автомобіль ВАЗ продовжував рухатися нешвидко, із салону через відчинені двері випала на , асфальт жіноча сумка. Побачив, як жінка намагалася вийти із салону автомобіля, але її хтось тримав, хто саме тримав не видно. Жінка вирвалась та пішла в бік ОСОБА_11 , за нею, через праві передні дверцята вийшов чоловік, який пішов до жінки, автомобіль ВАЗ поїхав далі. Коли чоловік, що вийшов з автомобіля, підійшов до жінки, вона почала тікати, а чоловік її наздоганяти. Жінка підбігла до сумки, підняла її. Чоловік та жінка почали бігти в бік автомобіля ОСОБА_11 , обійшли автомобіль свідка, в цей час назустріч ОСОБА_11 під`їхав автомобіль, із якого напередодні вийшли ці чоловік та жінка, зупинився перед ОСОБА_11 , при цьому жінка та чоловік підбігли до автомобіля. Потім автомобіль ВАЗ поїхав заднім ходом, біля нього бігли чоловік та жінка. ОСОБА_11 поїхав прямо за ними. Свідок побачив, як автомобіль ВАЗ зупинився та в салон сіла жінка, чоловік підбіг до каміння, взяв його в руки та почав кидати в автомобіль ВАЗ, який рухався в бік ОСОБА_11 по зустрічній смузі руху. Потім свідок поїхав по своїм справам.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 10.06.2020 року, який, повідомив, що він бачив як на вул. Головка у м. Полтава дуже швидко зупинилося транспортний засіб Жигуль білого кольору. З автомобіля вибігла жінка, за нею побіг чоловік. Потім дане авто різко рушило та почало рухатись в напрямку до перехрестя з проспектом Миру, жінка підбігла до авто, сіла на пасажирське місце попереду. Чоловік, який біг за нею, взяв камінь та кинув в бік машини, але не попав. Потім чоловік підійшов до ОСОБА_12 та попросив записати номер даного автомобіля «155-86 ХА» і розповів, що чоловік та жінка, які були в автомобілі, викрали у нього сумку з речами. Жінка була одягнена в майку розового кольору, на вигляд їй було 3О - 40 років, смаглява, схожа на циганку та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, в судовому засіданні підозрювана свою вину повністю визнала, та прокурор повідомив, що між прокурором та підозрюваною укладена угода про визнання винуватості.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками слідчого судді, які в свою чергу повністю спростовують доводи підозрюваної в апеляційній сказі.

Доводи апелянта, що судом не в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини є недостатніми для застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки рішення суду першої інстанції є належним чином вмотивованим, та зазначені обставини повністю узгоджуються з матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні кримінальним провадженням та поясненнями сторін.

Твердження апелянта, що ризики належним чином не доведені, є безпідставними оскільки на даному етапі розгляду справи вказані ризики зазначені в клопотанні є достатніми та належним чином обґрунтованими для застосування зазначеного запобіжного заходу.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшов до вірного висновку, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 червня 2020 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4