ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/137/21 Справа № 705/3934/20 Категорія: ст.ст. 537, 539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), представника ДУ «Старобабанівська

виправна колонія (№92)» ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перекваліфікацію злочину як проступку і призначення покарання згідно нових змін кримінального законодавства України,

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про перекваліфікацію злочину як проступку і призначення покарання згідно нових змін кримінального законодавства України. В клопотанні зазначено, що він засуджений вироком Вишгородського районного суду м. Вишгород Київської області від 02.08.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. За змінами внесеними до КК України, його дії охоплюють склад ч. 3 ст. 185 КК України і підлягають кваліфікації як проступок, тому йому має бути призначене покарання не пов`язане з позбавленням волі, на інше більш м`яке покарання, яке передбачається за вчинення проступку, зокрема, арешт, штраф, виправні роботи або інше. Звертає увагу на те, що винуватість у вчиненому він визнав у повному обсязі, відшкодував завдану потерпілому матеріальну і моральну шкоду, завдана ним шкода не перевищує визначеної законом норми, його дії не несли насильницький характер, а в кримінальному провадженні наявні обставини, що пом`якшують призначене покарання. Узагальнюючи викладене просив суд, у зв`язку з внесеними до КК України змінами винести нове рішення, яким перекваліфікувати його дії як проступок і призначити відповідне покарання не пов`язане з позбавленням волі.

18.11.2020 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Суд умотивував своє рішення тим, що ЗУ від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», на який посилається засуджений, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 115 КК України за якими ОСОБА_7 відбуває покарання, є злочинами і не віднесені до кримінальних проступків. При цьому за санкціями кримінальних правопорушень, за які засуджений ОСОБА_7 , передбачене покарання у виді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2020, внесене ним клопотання від 22.09.2020 задовольнити, перекваліфікувати його дії за новим КК України як проступок та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Апелянт стверджує, що був засуджений 05.07.2019 за ст. 185 КК України, яку і просить перекваліфікувати як проступок і не був засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України, про що мається посилання в ухвалі суду.

Ухвалою від 05.01.2021 апеляційний розгляд кримінального провадження вирішено здійснювати в режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» за участі засудженого ОСОБА_7 та уповноваженого представника установи.

Заслухавши суддю-доповідача, думки засудженого ОСОБА_7 про задоволення апеляційних вимог в повному обсязі, прокурора про законність, обгрутованість ухвали суду першої інстанції і відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, пояснення представника виправної колонії, який у вирішенні апеляційних вимог поклався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 до задоволення не належить, з огляду на наступне.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Вказаним вимогам процесуального закону ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2020 цілком відповідає.

Дійсно 01.07.2020 набув чинності закон про кримінальні проступки (Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018). Статтею 12 КК України в редакції даного закону визначено класифікацію кримінальних правопорушень, за якою кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Зокрема, кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 06.06.2019, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 05.07.2010 за ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців.

Санкції статей за якими ОСОБА_7 відбуває покарання передбачають наступне максимальне покарання: ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк до 5 років; ч. 3 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк від 3 до 6 років; ч. 1 ст. 115 КК України позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Наразі кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, за якими ОСОБА_7 відбуває остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, санкція яких передбачає можливість покарання у виді позбавлення волі на різні строки, з урахуванням положень ст. 12 КК України в чинній редакції, не являються кримінальними проступками, а є злочинами.

Посилання засудженого ОСОБА_7 на те, що 06.06.2019 Вишгородським районним судом Київської області він засуджений лише за ст. 185 КК України, колегією суддів слушними не визнаються. За наявною в кримінальному провадженні копією вироку Вишгородського районного суду Київської області від 06.06.2019, ОСОБА_7 вчинив злочин в кримінальному провадженні № 0000253 в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 05.07.2010, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 115 КК України, тому остаточне покарання йому призначене за сукупністю вироків від 06.06.2019 та 05.07.2010, на підставі ст. 71 КК України. З огляду на наведене, на даний час ОСОБА_7 відбуває покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України.

Щодо посилань засудженого на те, що діючим кримінальним процесуальним законодавством за ст. 185 КК України передбачені покарання не пов`язані з позбавленням волі, то колегія суддів звертає увагу на те, що альтернативні види покарання без позбавлення волі передбачені за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, однак за даною статтею ОСОБА_7 не засуджений.

Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2020 є законною та обґрунтованою, а підстави, передбачені ст. 409 КПК України, для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419, 539 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перекваліфікацію злочину як проступку і призначення покарання згідно нових змін кримінального законодавства України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді