справа №619/5527/20
провадження №1-кс/619/132/21
УХВАЛА

іменем України

05 лютого 2021 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
скаржникаОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

установив:
До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого Дергачівського ВП ГУНП в Харківської області, в якій він просить скасувати постанову інспектора сектору дізнання Дергачівського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_4 від 06 січня 2021 року про відмову у визнанні його потерпілим. В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 03 лютого 2021 року він особисто отримав постанову про відмову у визнанні його потерпілим, яку вважає необґрунтованою, незаконною та просить її скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити.
У судове засідання інспектор СД Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області не з`явився, подав до суду заяву, в який просив розгляд скарги провести без його участі, надав до суду матеріали кримінального провадження № 0000137 від 13.10.2020.
Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України неявка дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги з таких підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до слідчого судді у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Частиною 1 статті 303 КПК України встановлений виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
В провадженні СД Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000137 від 13.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 05.10.2020 за заявою ОСОБА_3 було зобов`язано Дергачівський ВП ГУНП в Харківській області внести відповідні відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, ОСОБА_3 в розумінні ч. 1 ст. 60 КПК України є заявником.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Проте, за змістом ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Статтею 56 КПК України визначені права потерпілого у кримінальному провадженні і вони є значно ширшими ніж у заявника, який не є потерпілим.
З наявних у слідчого судді матеріалів вбачається, що інспектором СД Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 06 січня 2021 року винено постанову про відмову у визнані потерпілим, оскільки відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення.
Вказана постанова 03.02.2021 отримана ОСОБА_3 особисто.
Частиною 1 статті 129 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Тобто, вказані норми свідчать про те, що при вчиненні вказаних дій завжди існує потерпілий.

Аналіз наданих до скарги матеріалів свідчить про те, що ОСОБА_3 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо нього.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Дізнавачем відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 з тієї підстави, що відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Проте, вказана обставина не може бути підставою для відмови у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У матеріалах кримінального провадження відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Отже, у зв`язку із цим відповідно до статті 55 КПК України є всі підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілими в рамках кримінального провадження № 0000137 від 13.10.2020, а також вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Повноваження слідчого судді викладені в Главі 26 КПК України. Вирішення інших питань, не передбачених у вищевказаній главі кримінального процесуального закону, виходить за межі повноважень слідчого судді.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 11) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Зазначений перелік ухвал слідчого судді є вичерпним.
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддяскасовує постанову інспектора сектору дізнання Дергачівського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_4 від 06 січня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та зобов`язує інспектора СД Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; про зобов`язання вчинити певну дію.
Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Скасувати постанову інспектора сектору дізнання Дергачівського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_4 від 06 січня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Зобов`язати інспектора СД Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1