Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 279/5986/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року смт.Народичі

Слідчий суддя Народицького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , з участю прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу Коростенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтовування клопотання слідчий зазначає, що у його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 01 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000920 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Посилається на те, що останній є раніше судимим, підозрюється у вчиненні злочину, який є тяжким та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до від 7 до 10 років, у провадженні суду щодо підозрюваного, який відбував іспитовий строк за вироком суду, перебуває на розгляді кримінальне провадження, після вчинення злочину він переховувався від органу досудового розслідування, був відсутній за місцем проживання, вимкнув мобільні телефони. Також зазначає, що підозрюваний вживав алкогольні напої разом зі свідками у кримінальному провадженні, підтримував дружні відносини з ними та обізнаний про місця їх проживання, а тому, може застосовувати психологічний та фізичний примус до них, змусити давати неправдиві показання чи відмовитись їх давати. На даний час існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень. Застосування іншого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеними вище ризикам, оскільки їх застосування не позбавить підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримала.

Підозрюваний та захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, посилаючись на те, що підозрюваний не визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, від органу досудового розслідування не переховувався, добровільно з`явився до слідчого для дачі пояснень та вручення підозри, має місце проживання та реєстрації, постійне неофіційне місце роботи та на утриманні малолітню дитину й не має наміру переховуватись від слідчого і суду та вчиняти інші злочини.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, який стався за таких обставин: 29 листопада 2020 року близько 17 години ОСОБА_4 перебував у спальній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_7 , й на ґрунті неприязних відносин у нього виник намір на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_8 , застосувавши фізичну силу, стягнув з ліжка ОСОБА_7 та кинув його спиною на дерев`яну підлогу, після чого наніс близько 30 ударів руками та 10 ударів ногами в ділянку грудної клітини та живота, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої травми грудної клітини; западаючої грудної клітини, травматичного шоку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув та близько 21 години ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер на ганку вищесказаного будинку, його смерть настала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Обґрунтованість підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 30 листопада 2020 року, протоколом огляду трупа від 01 грудня 2020 року, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 №282 від 02 грудня 2020 року, протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_9 від 01 грудня 2020 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 від 01 грудня 2020 року, протоколами проведення слідчого експерименту від 01 грудня 2020 року та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 грудня 2020 року.

Про підозру у вчиненні зазначеного вище злочину був повідомлений 03 грудня 2020 року.

Пунктом 2 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний, будучи раніше судимим, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років

Також встановлено, що підозрюваний має не зняту та не погашену судимість, у провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження щодо підозрюваного, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою уникнення покарання переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, враховуючи те, що підозрюваний перебував у дружніх відносинах з померлою потерпілою особою, знайомий з її оточенням та друзями, вони мали спільних знайомих, які є свідками у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків.

Водночас, слідчий суддя вважає посилання на ті обставини, що підозрюваний може перешкодажти кримінальному провадженню іншим чином, є необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги стійку негативну поведінку підозрюваного, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, слідчий суддя дійшов переконання, що у зазначеному кримінальному провадженні наявні інтереси суспільства явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи підозрюваного, а також про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти втсановленим ризикам.

Постановляючи ухвалу слдідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно якої право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На підставі зазначеного й враховуючи особу підозрюваного, який не має офіційного джерела прибутку, має на утриманнні малолітню дочку, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, доведеним у ході судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити й застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Проте, зважаючи на те, що строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Частиною 3 статті 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

За правилами пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а аткож який спричинив смерть людини.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, що вчинявся із застосуванням насильства та який спричинив смерть людини, слідчий суддя вважає, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу відсутня необхідність визначати розмір застави.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 днів.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити за безпідставністю.

Ухвала слідчого судді закінчує свою дію о 17 годині 30 хвилин 03 лютого 2021 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1