Справа № 172/1517/18
Провадження № 1-кп/191/414/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000468 від 25.09.2018 року, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.286 КК України,

за участю в судовому розгляді: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
24 вересня 2018 року близько 23 годин 00 хвилин, більш точного часу під час судового розгляду не встановлено, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним мотоциклом «ИЖ-Юпитер5» червоного кольору, без номерного знака, не маючи відповідної категорії на право керування транспортним засобом, у темний час доби, з ввімкнутим світлом фари, зі швидкістю близько 40 км/год. рухався по дорозі, а саме: по вул. Сонячна, с. Великоолександрівка Васильківського району Дніпропетровської області, в бік вул. Центральна, с. Великоолександрівка Васильківського району Дніпропетровської області, де на задньому пасажирському сидінні сидів неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Продовжуючи рух, водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, у ході подальшого руху по дорозі, водій ОСОБА_3 напроти будинку №117 по вул. Сонячна с. Великоолександрівка Васильківського району Дніпропетровської області не впорався з керуванням і допустив падіння мотоцикла « ИЖ-Юпитер5» червоного кольору без номерного знака.
Згідно висновку експерта № 56-2018р. «Е» від 23 листопада 2018 року, неповнолітній ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми з переломом склепіння та основи черепу, пневмоцефалієй, гемосинуситу, субарахноїдального кров оливу ( діагноз підтверджено на КТ головного мозку від 25.09.2018 року); численні забої та садна голови та обличчя, такі тілесні ушкодження утворюються від дії предмету (предметів), що володів значною силою або при ударі об тупий твердий предмет; не виключена можливість при падінні з рухаючогося транспортного засобу та ударі об дорожнє покриття; пошкодження на голові у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, відповідно до п.2.1.3., підпункт а), б) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості ушкоджень.
Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, в яких вказано:
п. 12.1: « Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Згідно висновку автотехнічної експертизи №9/10.1/125 від 27.11.2018 р. у даній дорожній обстановці дії водія мотоцикла «ИЖ-Юпитер5» червоного кольору без номерного знака ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Невиконання ОСОБА_3 вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав та в судовому засіданні надав пояснення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Пояснив, що відшкодував потерпілому шкоду, на цей час між ними нормальні стосунки. Просив призначити покарання без позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений та захисник не заперечували проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, покарання просили призначити на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України - суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких неумисних злочинів, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому.

Обтяжуючі покарання обставини, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке є тяжким неумисним злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимого, є військовослужбовцем ЗСУ за контрактом, визнав свою провину, щиро розкаявся.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Призначення покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України відповідає принципу гуманізму, який закріплений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і надасть можливість обвинуваченому виправитись, піклуватись про свою родину та працювати.

З врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, те, що як станом на момент вчинення кримінального правопорушення так і на момент розгляду справи ОСОБА_3 не мав прав на керування транспортними засобами,- суд вважає можливим не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь експертної установи витрати пов`язані з проведенням судової експертизи № 9/10.1/125 від 27.11.2018 року.
Також суд вважає необхідним вирішити питання стосовно речових доказів у справі у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 ( один) рік.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по справі мотоцикл « ИЖ-Юпитер5» червоного кольору, без номерного знака, який переданий на зберігання ОСОБА_7 (а.с.24, т.2) після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_3 .
Стягнути зОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Павлоград Дніпропетровської області, на користь держави витрати пов`язані з проведення експертизи в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн. 00 коп. за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 9/10.1/125 від 27.11.2018 року, реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету: одержувач платежу: УК у Чечелівському районі м. Дніпра 24060300; IBAN UA 0004008, ; найменування установи банку: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу: за експертизу від № 9/10.1/125 від 27.11.2018 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору .

Суддя: ОСОБА_1