Провадження № 1-кс/344/5178/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та оскарження постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в суд в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого скасування постанови від 12.10.2020р., якою відмовлено у задоволенні клопотання.

На обґрунтування мотивів скарги вказано, що у провадженні СВ Івано-Франківського перебуває кримінальне провадження №0001637 від 25.06.2020 року у якому 01 жовтня 2020 року ОСОБА_5 було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Ознайомившись із отриманими матеріалами кримінального провадження встановлено значна кількість суперечностей, без усунення яких неможливо прийняти об`єктивне остаточне процесуальне рішення. Так, згідно протоколу та заяви ОСОБА_6 від 24.06.2020 невідома особа заволоділа його золотим ланцюжком, курткою та мобільним телефоном «Nokia 230» чорного кольору. Цю ж інформацію ОСОБА_6 підтвердив під час допиту у якості потерпілого 25.06.2020 вказавши номера забраного телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 . Крім того, у вказаних показах також відсутнє нагадування про куртку. У той же час, на долучених до матеріалів фото таблиці та долученому самим ОСОБА_6 диску із відеоматеріалами за 23-24 червня 2020 року очевидно, що до побиття на ньому ніякої куртки не було. Окрім цього, існує значний проміжок часу між вказаним у повідомленні про підозру часом побиттям та зверненням ОСОБА_6 у медичний заклад. Згідно даних, зазначених у висновку СМЕ від 16 липня 2020 року № 310 та довідки № 1387 приймального відділення МКЛ №1 м. Івано-Франківська, ОСОБА_6 за медичною допомогою самостійно звернувся об 9 год. 30 хв. 24.06.2020 і ці записи суперечать наявним показам. Згідно зазначеного вище висновку СМЕ, на момент звернення о 9 год.30 хв. 24.06.2020р. алкотест ОСОБА_6 ще зафіксував 1.16% алкоголю в крові. Тобто з моменту отримання тілесних ушкоджень пройшло 7 годин. Алкогольне сп`яніння викликає реакцію організму щодо утримання рівноваги та змінює поведінку, однак вказаний стан не досліджений у висновку СМЕ. Оскільки усунення вказаних суперечностей має важливе значення для об`єктивного розслідування справи, а тому 09 жовтня 2020 року на адресу слідчого СВ Івано-Франківського ВП ЕУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 було адвокатом надіслано клопотання про проведення дій, спрямованих на витребувати у операторів мобільного зв`язку «Київстар» га «Vodafone» інформацію щодо місця перебування телефону «Nokia 230» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 належного ОСОБА_6 в період з 00.00 по 9 год. 30 хв. 24.06.2020р. з прив`язкою до місцевості та при наявності витяг із зазначенням вхідних та вихідних дзвінків за вказаними номерами, допиту медичних працівників приймального відділення МКЛ № 1 м. Івано-Франківська щодо часу спричинення наявних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та його перебуванні у стані алкогольного сп`яніння та дослідженню можливості виникнення наявних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного тіла. 19 жовтня 2020 року поштою адвокат ОСОБА_3 отримав постанову слідчого ОСОБА_4 від 12 жовтня 2020 року якою у задоволенні клопотання відмовлено. Підставою для відмови стало посилання на ст. 91 КПК України із перерахуванням обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також відеозапис із зображенням потерпілого у місці події у час вчинення кримінального правопорушення та наявністю висновками судово-медичної експертизи № 310 та № 529/31 Од.

В судовому засіданні адвокат скаргу підтримав із мотивів, наведених в ній. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні скаргу не визнала, просила в задоволенні скарги відмовити, оскільки клопотання представником скаржника належно не обґрунтоване та подано після призначення експертизи.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в т.ч. бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено слідчим суддею, проводиться досудове розслідування щодо кримінального провадження №0001637 від 25.06.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, дані про яке було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження № 0001637.

Адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , 08.10.2020 року подано клопотання слідчому СВ Івано-Франківського ВП ГУНП Івано-Франківської області ОСОБА_4 в порядку ст. 42, 46 КПК України, в якому просить: витребувати у операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Vodafone» інформацію щодо місця перебування телефону «Nokia 230» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 належного ОСОБА_6 в період з 00.00 по 9 год. 30 хв. 24.06.2020 з прив`язкою до місцевості та при наявності витяг із зазначенням вхідних та вихідних дзвінків за вказаними номерами; встановити і допитати в якості свідків медичних працівників приймального відділення МКЛ № 1 м. Івано-Франківська щодо часу спричинення наявних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та його перебуванні у стані алкогольного сп`яніння; провести додаткове судово-медичне дослідження, вияснивши, чи не могли наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження виникнути при падінні з висоти власного тіла (а.с.10-11).

Постановою слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 12.10. 2020 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001637 відмовлено (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Представник скаржника вважає постанову про відмову у задоволенні клопотання із зазначених вище підстав такою, яка винесена по надуманим мотивам, упереджена, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, суперечить основним завданням конституційного та кримінального права, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник скаржника як в скарзі так і в пояснення в судовому засіданні, посилається також на ст. 92 КПК України, якою передбачено, що саме на слідчого та прокурора покладено обов`язок доказування обставин, передбачених п.4, 5, ч.І та ч.2 ст. 91 КПК України, а саме тих, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. У даному випадку представник скаржника зазначає, що слідчим ці вимоги КПК повністю проігноровані. Так, у матеріалах кримінального провадження наявний відеозапис із зображеннями потерпілого та ОСОБА_5 з іншими учасниками кримінального провадження у нічний час 24 червня 2020 року біля магазину «Геркулес» по вул.Незалежності в м.Івано-Франківську, що не заперечується ніким. Однак, на вказаних записах відсутнє зображення будь-якого конфлікту між ними, а навпаки, поведінка ОСОБА_6 повністю суперечить його ж показам, що підтверджує їх надуманість, та повністю підтверджує покази ОСОБА_7 та інших учасників провадження, однак слідчим вказані об`єктивні докази не приймаються до уваги. У матеріалах кримінального провадження містяться дані, які доводять, що ОСОБА_6 перед зустріччю із ОСОБА_5 та іншими особами, десь вживав спиртні напої та залишив куртку, а потім просив ОСОБА_5 приєднатись до нього з наміром піти та повернути куртку, після чого останній зі своїми товаришами без будь-якого конфлікту, відійшли. Враховуючи час конфлікту, згідно із повідомлення про підозру - 2 год.30 хв. 24.06.2020р. та час звернення потерпілого у медичний заклад - 9 год.30 хв., стан алкогольного сп`яніння (більше 1 проміле), істотну суперечливість та нелогічність показів ОСОБА_6 , витребування інформації стосовно місця перебування його телефону забезпечить об`єктивні дані стосовно його місця перебування після розставання з ОСОБА_5 та дасть можливість встановити фактичне місце отримання тілесних ушкоджень та осіб, які їх спричинили.

Встановлення та допит медичних працівників, які здійснювали первинний огляд ОСОБА_6 , дозволить більш детально встановити час отримання тілесних ушкоджень.

При цьому, клопотання на повторну експертизу зумовлено тим, що наявність алкоголю в крові ОСОБА_6 на час огляду підтверджує значний степінь сп`яніння ще за 7 годин до огляду зранку, а тому не виключається можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного тіла, однак вказана версія досудовим розслідуванням повністю проігнорована, що суперечить завданням кримінального законодавства.

Крім несистемних та суперечливих показів ОСОБА_6 жодних інших об`єктивних належних та допустимих доказів досудовим слідством не здобуто, в цьому і полягає бездіяльність слідчого.

Заперечуючи доводи скарги, слідча надала протокол додаткового допиту потерпілого від 20.10.2020р., згідно якого надані попередні покази потерпілий підтримав в повному обсязі. При цьому, потерпілий зазначив, що куртку він забув в кафе (до початку події) і в кишені куртки був телефон. Отже, слідчий зазначила, що предметом досудового слідства не є телефон та куртка (тільки золотий ланцюжок), а тому клопотання в цій частині, яке подавалось адвокатом та відмовлено в постанові, не є обґрунтованим.

Водночас, слідчий суддя під час розгляду скарги встановила, що відмовляючи в клопотанні адвоката, постанова слідчого від 12.10.2020р. не містить даних щодо того, що предметом слідства куртка і телефон не є, а допит потерпілого (під час якого потерпілий виключив питання заволодіння його курткою і телефоном) як слідує з матеріалів скарги, проведено слідчим опісля прийнятої постанови, а саме 20.10.20р., про що зазначено вище, а тому відмовляючи в клопотанні з підстав, що місце перебування потерпілого до чи після події немає суттєвого значення для слідства, з врахуванням позиції підозрюваного про непричетність до події, яка можливо відбувалась саме після зустрічі потерпілого та підозрюваного, є помилковим та передчасним.

Що стосується відмови в клопотанні про допит медичних працівників, які здійснювали первинний огляд ОСОБА_6 , та додаткової експертизи з питаннями визначеними стороною захисту, то постанова що оскаржується, обґрунтування у цій частині взагалі не містить, а підсумки експертного висновку, наявного в матеріалах скарги, підтверджує наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, однак питання характеру та механізму їх утворення експертом не можливо було дослідити. Тому, слідчим слід було обґрунтувати відхилення клопотання адвоката підозрюваного у необхідності проведенні додаткової експертизи, з врахуванням отриманого висновку експертизи.

Частиною 2 ст. 8 КПК України передбачено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При вирішенні питання про задоволення клопотання підозрюваного про проведення очної ставки слідчий повинен ураховувати міжнародно-правовий стандарт, сформульований у п. З «б» ст. 6 КЗПЛ (конвенції з прав людини і основоположних свобод), суттю якого є переважне право на проведення слідчих дій при клопотанні про це з боку обвинуваченого (підозрюваного).

Частиною 2 ст. 9 КПК України встановлено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого.

Разом з тим статтею 17 КПК України декларується презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

При цьому ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення

Презумпція невинуватості була би порушена, якби обов`язок доведення був перенесений зі сторони обвинувачення на сторону захисту (рішення ЕСПЛ Telfner проти Австрії)

Крім того, право кожного обвинуваченого вважатись невинуватим і покладати на сторону обвинувачення обов`язок доведення висунутих проти нього закидів, відноситься до загального поняття справедливого судового розгляду у розумінні статті 6 § 1, яке застосовується до процедури постановлення вироку ( рішення ЄСПЛ Grayson і Bamham проти Сполученого Королівства).

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 01.11.96 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» (п. 18) наголосив, що при розгляді кримінальних справ має суворо додержуватись закріплений у ч. 1 ст. 62 Конституції принцип презумпції невинуватості, а також вказав звернути увагу судів на те, що згідно з ч. З зазначеної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.

У даному випадку відмова у виконанні зазначених у клопотанні дій суперечить передбаченим законодавством обов`язкам органу досудового розслідування, а тому оскаржувана постанова підлягає до скасування.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає доведеними факти бездіяльності слідчої, як і не вбачає підстав зобов`язати провести слідчі дії зазначені в клопотанні, а тому слід зобов`язати слідчого після скасування оскаржуваної постанови розглянути клопотання від 08.10.2020р. та прийняти відповідне рішення, з врахуванням доводів представника підозрюваного та матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 214, 219, 284 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 12 жовтня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001637 від 25.06.2020 року.

Зобов`язати слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 розглянути клопотання від 08.10.2020 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001637 від 25.06.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і підписано 28 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1