У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 30.03.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000949 від 09.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 30 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000949 від 09.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України, у якій просить скасувати постанову та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

На обґрунтування доводів скарги заявник вказала, що першим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000949 від 09.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України, за її заявою, відповідно до якої прокурор ОСОБА_5 07.10.2019 року без участі її захисників та без надання захисника для проведення окремої слідчої дії, у період часу з 14.30 до 15.00 у службовому кабінеті прокуратури Дніпропетровської області провів за її участі процесуальну дію у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, де участь захисника відповідно до вимог ст. 52 КПК України є обов`язковою, чим вчинив грубе порушення права на її захист. 17.11.2020 року вона отримала постанову про закриття вказаного кримінального провадження, з якою не згодна через її необґрунтованість та неналежне мотивування, як вимагає ч.5 ст.110 КПК України. Слідчий вказує, що викладені у заяві факти не знайшли свого підтвердження, а тому прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому, в постанові не вказує, який саме елемент складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України, відсутній у діянні. Без посилання на сукупність зібраних доказів та наведення їх короткого змісту, слідчий не проаналізував зібрані докази щодо їх допустимості, достовірності та достатності, не вказав, які саме фактичні дані підтверджують правильність висновку про необхідність закриття кримінального провадження саме за відсутністю складу кримінального правопорушення в діях конкретної особи, та які докази свідчать про доведеність вини цієї особи у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 374 КК України. Слідчий,закриваючи провадження, повинен обов`язково конкретизувати особу, в діях якої не вбачає складу кримінального правопорушення та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи відсутні в її діях. Слідчий не вказує, які конкретно слідчі дії ним проведені, а обмежується загальними фразами. Матеріали службового розслідування не можуть бути належними та допустимими доказами, адже отримуються не в ході досудового розслідування. Слідчим не допитано її захисників, на яких вона вказувала у заяві про кримінальне правопорушення, які не були залучені прокурором ОСОБА_5 до процесуальної дії за її участі, також не допитано можливих свідків адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Також слідчим не проведено відповідних слідчих дій для з`ясування звернення прокурора чи доручення відповідному органу призначити захисника. Вважає, що постанова прийнята передчасно та підлягає скасуванню.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити у повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 до суду не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, до суду надіслав матеріали кримінального провадження № 0000949 від 09.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України.
Відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, прокурора, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000949 від 09.10.2019, суд дійшов до висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Згідно з ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що ТУ ДБР, розташованим у м.Полтаві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000949 від 09.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України.

30 березня 2020 року постановою слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованим у м.Полтаві ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000949 від 09.10.2019 закрито, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим на порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Так, постанова слідчого від 30.03.2020 року є недостатньо мотивованою, в ній не конкретизовано, які свідки були допитані та які матеріали службового розслідування були досліджені, який саме комплекс слідчих дій було проведено.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження № 0000949 від 09.10.2019, в ході досудового розслідування була допитана в якості свідка лише заявник ОСОБА_3 , матеріали службового розслідування, на які посилається слідчий, до кримінального провадження не долучені.
Жодних інших слідчих дій, які б свідчили про повне та всебічне проведення досудового розслідування, слідчим не здійснено.
Зазначене вказує на те, що всупереч вимог процесуального закону досудове розслідування проведено неповно, і поза увагою слідчого залишились інші обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, що необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

Отже, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим не були належним чином перевірені доводи, викладені в заяві про злочин, не здійснено достатнього та вичерпного обсягу слідчих дій щодо збирання доказів, не надано їм належну юридичну оцінку, а відтак, не спростовано доводів заявника.

Зазначені недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

Згідно з п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Відповідно до ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Їх сутність полягає у намаганні процесуальної особи розшукати і належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст.ст.91-94 КПК України, за таких обставин суд вважає, що прийняте слідчим рішення є передчасним, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, під час проведення якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, про які вказано в ухвалі, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а тому постанова слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 30.03.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000949 від 09.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303-307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 30.03.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000949 від 09.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000949 від 09.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України - повернути до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві для організації досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1