У Х В А Л А
Іменем України
24 вересня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000138 від 27.11.2019 року,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
З матеріалів скарги вбачається, що 28 лютого 2020р. у приміщеннях, які орендує ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_5 був проведений обшук на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.02.2020р.
Під час вказаного обшуку було вилучено комп`ютерну техніку згідно переліку зазначеному в протоколі обшуку від 28.02.2020р.
Скаржник зазначає, що дозвіл на вилучення комп`ютерної техніки належної ФОП ОСОБА_4 не надавався, а відтак майно має статус тимчасово вилученого та підлягає негайному поверненню власнику.
Скаржник просив проводити розгляд скарги без його участі.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Також відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
При розгляді скарги встановлено, що в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не надавався.
Як можна побачити співставивши резолютивну частину ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку та протокол обшуку із переліком майна, яке вилучене в ході обшуку, прямих вказівок суду на цей перелік немає.
При цьому слід врахувати, що значення словосполучення «прямо вказано» свідчить про те, що суд має вказати індивідуально визначені ознаки майна, аналогічні тим, які вказуються у випадку його арешту судом, оскільки інакше буде порушено вимоги ст. 41 Конститунії України щодо недоторканності права власності та можливості обмеження цього права тільки за рішенням суду. Коли ж майно можна охарактеризувати лише родовими ознаками, то всі ці випадки стосуються майна, яке є предметом злочину або майна, одержаного внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим, та підлягає негайному поверненню власнику.
Крім того, з матеріалів скарги не вбачається, що ОСОБА_4 має будь-яке відношення до розслідуваного кримінального провадження. Іншої інформації, зокрема слідчим, слідчому судді надано не було.
Також в судовому засіданні було встановлено, що слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Відповідно до ст. 41 КУ, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Враховуючи, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого, та беручи до уваги, що арешт на майно не накладався, таке майно підлягає негайному поверненню власнику, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000138 від 27.11.2019 року.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000138 від 27.11.2019 року задовольнити.
Зобов`язати старшого слідчого з ОВС ГСУ ДФС України ОСОБА_6 повернути ФОП ОСОБА_4 майно, тимчасово вилучене під час обшуку 28.02.2020р. за адресою: АДРЕСА_1 :
-Жорсткий диск WD50034ZEX;
-Ноутбук HP serial: 2СЕ3252ІСР;
-HP S/n NCWD72662KX;
-Комп`ютер з жорстким диском WD5000A2R2;
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1