Провадження № 11-сс/4823/413/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою;

- не відлучатися з 20 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку з місця постійного фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України та закордонний паспорт (у разі наявності);

- утриматись від спілкування з будь-якими особами, що мають відношення до кримінального провадження №0001013 від 01.11.2020,

відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валки, Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 02.11.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в межах розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001013 від 01.11.2020 року.

Обираючи запобіжний захід відносно підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування не було доведено недостатності застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаного ризику, крім того, застосування такого запобіжного заходу не виключає можливості органу досудового розслідування у будь-який час доби здійснювати повний контроль за виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків за місцем його проживання і одночасно унеможливить несанкціоноване залишення місця проживання та можливість продовження злочинної діяльності, а тому прийшов до переконання про можливість обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суддів скасувати та ухвалити нову, якою клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити, обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Наголошує, що є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватись від слідства і суду, та продовжити злочинну діяльність. Зазначає, що слідчий суддя з достатньою повнотою не дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність обрання такого запобіжного заходу, не надав аналізу тим ризикам, на які посилався слідчий у своєму клопотанні. Також не врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Вказує, що маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.02.2020 року за вчинення тяжких злочинів, він вчинив новий тяжкий злочин в період іспитового строку. Крім того, ОСОБА_7 вчинив тяжкий корисливий злочин за короткий проміжок часу після ухвалення судом попереднього вироку. Звертає увагу, що слідчим суддею не було з`ясовано думку власника будинку, де проживає підозрюваний, на застосування саме такого заходу забезпечення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею були дотримані.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 02 листопада 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

При судовому розгляді клопотання слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчий суддя врахував обсяг повідомленої підозри, вік підозрюваного ОСОБА_7 , обставини справи, особу обвинуваченого, а тому прийшов до висновку про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з необхідністю покладення на нього обов`язків, що передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Із змісту апеляційної скарги та доводів прокурора, на думку колегії суддів апеляційного суду, не вказано переконливих доводів того, що запобіжний захід у виді домашнього арешту застосований відносно ОСОБА_7 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені прокурором ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

На думку суду апеляційної інстанції, за встановлених під час розгляду клопотання обставин слідчий суддя правильно дійшов висновку, що в даному випадку необхідним є застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Перевіривши доводи прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, яке не порушує прав обвинуваченого, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, враховуючи при цьому наведені вище обставини, запобіжний захід саме у виді домашнього арешту зможе належним чином забезпечити необхідні процесуальні обов`язки підозрюваного.

З огляду на викладене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а тому зазначені в клопотанні слідчого підстави, в яких він просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження.

Апеляційні доводи прокурора не спростовують висновку слідчого судді про достатність для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного домашнього арешту. Посилання прокурора на те, що слідчий суддя з достатньою повнотою не дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність обрання такого запобіжного заходу, та не надав аналізу тим ризикам, на які посилався слідчий у клопотанні, щодо незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не ґрунтуються на матеріалах провадження та змісті ухвали. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови у триманні підозрюваного під вартою і обрання йому домашнього арешту. Сама тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , не може бути підставою для тримання його під вартою.

Твердження в апеляційній скарзі прокурора про те, що слідчим суддею не було з`ясовано думку власника будинку, де проживає підозрюваний, на застосування саме такого заходу забезпечення, не є слушними, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 зареєстрований і фактично постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 , та за період його проживання будь-яких офіційних скарг не встановлено.

Отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182-183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4