УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Володимир-Волинський

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , володільців майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000555 від 11.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Клопотання мотивоване тим, що під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000032 від 26 червня 2020 року, провадження в якому ч.1 ст.199 КК України здійснюється СУ ГУ ДФС у Волинській області, а саме проведення за ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2020 року поблизу будинку №233 по вулиці Ковельській в м. Володимир-Волинський Волинської області огляду автомобіля марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , в ході якого у автомобілі було виявлено тютюнові вироби без марок акцизного збору, близько 13 годин 10 годин хвилин 10 вересня 2020 року громадянин ОСОБА_7 , з метою уникнення вилучення вказаного автомобіля, почав чинити фізичний опір працівнику ГУ ДФС у Волинській області майору податкової міліції ОСОБА_8 , сівши за кермо даного автомобіля, завів його та покинув на ньому місце проведення огляду. При цьому ОСОБА_8 вхопившись за ручку та стійку передніх дверей автомобіля, намагався зупинити ОСОБА_7 , однак проїхавши у такому положенні близько 100 метрів, впав на асфальт. Інший працівник ДФС ОСОБА_9 випав із багажного відділення автомобіля під час його руху.

За наслідками даної події слідчими СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області здійснено виїзд на місце події, де проведено два огляди до внесення відомостей до ЄРДР.

Так, 10 вересня 2020 року в ході проведеного огляду місця події в лісовому масиві, були виявлені та вилучені два транспортні засоби: марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , а також марки «Mitsubishi Outlander», р.н.з. НОМЕР_3 , VIN-код № НОМЕР_4 , який знаходився у між кущових дерев у попередньо вказаному лісовому масиві. Останній знаходився у зачиненому положенні, однак через його вікна було видно як уся задня частина вказаного автомобіля насипом засипана блоками цигарок без марок акцизного податку. Присутній під час огляду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що цей автомобіль знаходиться у його користуванні. Вказані транспортні засоби були опечатані без проникнення у їх салон та багажні відділення та доставлені на арештмайданчик Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області, що по вулиці Соборна 6, м. Володимир-Волинський, Волинської області.

Крім того, 10 вересня 2020 в ході огляду місця події на асфальтному покритті дороги (заїзду) до вантажного «АТП», перед будинком АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 137 блоків цигарок без марок акцизного податку, сумку чоловічу та чоловічий клач, грошові кошти, а саме 50 купюр номіналом по 200 гривень, 53 купюри номіналом по 500 гривень, 17 купюр номіналом по 100 доларів США, 4 купюри номіналом по 1000 гривень, 1 купюру номіналом 10000 Російських рублів, 5 купюр номіналом по 500 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень та 3 купюри номіналом по 1 гривні.

11 вересня 2020 року слідчим СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 відомості про кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.342 КК України.

Зважаючи на значення тимчасово вилученого майна речових доказів у даному кримінальному провадженні і необхідність проведення з його участю ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження, з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі відчуження слідчий за погодженням із прокурором просив накласти на них арешт із забороною відчуження, розпорядження та використання.

В судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому. Вказав, що у даному кримінальному провадженні планується призначення судової експертизи на предмет встановлення законності виготовлення вилучених тютюнових виробів та їх транспортування з метою збуту.

Присутні в судовому засіданні власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечили свою причетність до вчинення як незаконного транспортування тютюнових виробів з метою їх збуту, а також вчиненню опору працівникам ДФС під час виконання ними службових обов`язків. ОСОБА_4 вказав, що вилучені у нього 137 блоків цигарок він не мав жодного наміру збувати, а придбав для власного споживання, і цього дня перевозив у власному автомобілі марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 . Кошти є його власними заощадженнями. ОСОБА_5 взагалі заявив про непричетність до даних подій.

Представник власників майна ОСОБА_6 вказав на безпідставність вилучення у Замукових автомобілів, оскільки щодо їх вилучення також і не було відповідного дозволу суду. В той же час звернув увагу, що працівниками ДФС жодного майна у встановленому порядку не вилучалось, жодного протоколу вилучення складено не було. Органом досудового розслідування, яким у даному кримінальному провадженні є СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування за ст.342 КК України, провадження за іншими статтями до ЄРДР не вносилось, а тому відсутні будь-які підстави вважати, що вилучене майно має значення речових доказів при розслідуванні опору працівникам ДФС. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, які були долучені до клопотання про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку про його безпідставність та необґрунтованість з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна..

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Частиною 1 цієї ж норми визначено чіткий перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, до яких входять подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; інші.

Пунктом 10 ч.1 ст.3 КПК України, визначено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Долученим до справи витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11 вересня 2020 року стверджується про внесення цього дня відомостей і проведення розслідування у кримінальному провадженні № 0000555 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

За фабулою справи: «10 вересня 2020 близько 13.10 в м. Володимир-Волинському по вулиці Ковельській поблизу будинку № 233, під час проведення слідчих дій працівниками ГУ ДФС у Волинській області, громадянин ОСОБА_7 , з метою уникнення вилучення автомобіля за участю котрого проводились слідчі дії, почав чинити фізичний опір працівнику ГУ ДФС у Волинській області майору податкової міліції Чубаєвському Миколі».

Аналогічні відомості відображені у протоколі прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10 вересня 2020 року.

Крім того, до матеріалів клопотання долучено копії ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 19 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000032 від 26 червня 2020 року, провадження в якому за ч.1 ст.199 КК України здійснюється СУ ГУ ДФС у Волинській області. Даною ухвалою надано дозвіл слідчим СУ ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 на проведення огляду транспортного засобу «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , з метою виявлення та вилучення незаконно виготовлених підакцизних товарів, в тому числі тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка України, а також грошових коштів, отриманих від здійснення протиправної діяльності пов`язаної з реалізацією незаконно виготовленої підакцизної продукції.

Долучені до матеріалів протоколи допитів потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не містять жодних відомостей про причетність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення опору працівникам ДФС при виконанні ними службових обов`язків.

Відповідно, зміст долучених двох протоколів огляду місця події від 10 вересня 2020 року містять лише інформацію про виявлення та вилучення описаного вище майна. При цьому за змістом протоколу огляду, за яким були вилучені тютюнові вироби вбачається, що на пачках із їх вмістом були наявні марки акцизного збору, що суперечить змісту клопотання та інших документів у справі.

Долучена до матеріалів справи постанова слідчого у кримінальному провадженні № 0000555 про визнання вилученого майна речовим доказом, містить фактичний виклад обставин справи, проте жодним чином не вмотивована в аспекті доказового значення вилученого майна.

В судовому засіданні слідчий жодним чином не зміг пояснити, яке значення речових доказів у справі мають вилучені обидва автомобілі, сумка, клач та кошти. Вказав, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази про причетність ОСОБА_19 до вчинення опору працівникам ДФС, а також того, що вилучені кошти отримані від здійснення протиправної діяльності. Зазначив, що на транспортних засобах відсутні будь-які сліди вчинення опору. Поміж тим заявив про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, передбачених ст.204 КК України, відтак на переконання суду необгрунтованими є доводи слідчого про призначення у справі судових товарознавчих експертиз, оскільки встановлення даного факту не є предметом доказування за ст.342 КК України.

В той же час суд зважає і на те, що на час розгляду вказаного клопотання, слідчим чи прокурором у даному кримінальному провадженні протягом строку та у порядку, визначеному ст.214 КПК України, відомості про вчинення будь-яких інших кримінальних правопорушень до ЄРДР не вносилось, отже розслідування інших правопорушень не здійснюється.

На підставі ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про недоведеність слідчим при розгляді даного клопотання відповідності вилученого майна критерію речового доказу у даному кримінальному провадженні, яке розслідується за ст.342 КК України, а саме, що вилучене майно є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, було об`єктом кримінально протиправних дій, або набуте кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Володимир Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Повний текст ухвали складено 16 вересня 2020 року.

Слідчий суддя: (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1