УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 03 листопада 2020 рокуСправа №289/350/18 1-в/610/311/2020

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву начальника Державної установи «Покровська виправа колонія (№17)» про уточнення ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 16.09.2020 відносно ОСОБА_5 ,-

установив:

30.09.2020 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла заява про уточнення ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 16.09.2020 відносно ОСОБА_5 , а саме уточнити мотивувальну частину стосовно вказівки на приведення вироку Міловського районного суду Луганської області від 07.05.2015 відносно ОСОБА_6 до вимог закону, а також резолютивну частину стосовно остаточного покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання доставлений не був, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності від проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовився.

Представник ДУ «Покровська виправна колонія № 17» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника адміністрації установи.

Прокурор вважала, що в мотивувальній частині ухвали від 16.09.2020 необхідно виправити описку, а в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Судом встановлено, що ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 16.09.2020 вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04.04.2018 відносно ОСОБА_5 приведено у відповідність до закону. Ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим: за ч.2 ст.309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.311 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. Керуючись ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. В іншій частині вирок та ухвалу залишено без змін.

При цьому як вбачається із ухвали від 16.09.2020, у мотивувальній частині внаслідок технічної помилки (описки) помилково зазначено: «У зв`язку з приведенням вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04.04.2018 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, слід вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. Керуючись стст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання покарання за вироком Міловського районного суду Луганської області від 07.05.2015, вважати ОСОБА_5 засудженим: за ч.2 ст.309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.311 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. Керуючись ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. В іншій частині вирок та ухвалу залишити без змін.».

Відповідно до ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Таким чином, 3 мотивувальної частини ухвали від 16.09.2020 слід виключити помилково зазначений абзац.

Також ДУ «Покровська виправа колонія (№17)» просила уточнити резолютивну частину ухвали стосовно остаточної міри покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020.

Судом встановлено наступне.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.311 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04.04.2018 вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 змінено. Виключено із мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівку про призначення остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України. Ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.309 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.311 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалено вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 виконувати самостійно. В решті вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25.05.2018 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 та остаточно призначене покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі. Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 ухвалено виконувати самостійно.

Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25.05.2018 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі. Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 ухвалено виконувати самостійно.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 16.09.2020 вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04.04.2018 приведено у відповідність до вимог закону, а саме: постановлено важати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.311 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. Керуючись ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. В іншій частині вирок та ухвалу залишено без змін.

Таким чином у розумінні остаточного покарання призначеного ОСОБА_5 у заявника виникли сумніви і протиріччя, які слід усунути шляхом уточнення остаточного покарання до якого засуджено ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 369 372, 379 КПК України, суд -

ухвалив:

Заяву Державної установи «Покровська виправа колонія (№17)» задовольнити частково.

1. Виправити описку у мотивувальній частині ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 16.09.2020 відносно ОСОБА_5 , а саме виключити з мотивувальної частини ухвали наступний абзац:

«У зв`язку з приведенням вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04.04.2018 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, слід вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. Керуючись стст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання покарання за вироком Міловського районного суду Луганської області від 07.05.2015, вважати ОСОБА_5 засудженим: за ч.2 ст.309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.311 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. Керуючись ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. В іншій частині вирок та ухвалу залишити без змін.».

2. Усунути протиріччя щодо остаточного покарання призначеного ОСОБА_5 .

Після приведення вироків щодо ОСОБА_5 у відповідність до закону, вважати ОСОБА_5 засудженим:

а) вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 та Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04.04.2018 за ч.2 ст.309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.311 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. Керуючись ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання 3 (три) роки позбавлення волі. Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 виконувати самостійно.

б) вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25.05.2018 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі. Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 виконувати самостійно.

в) вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання 3 (три) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі. Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 виконувати самостійно.

3. В іншій частині ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 16.09.2020 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Балаклійський районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1