Справа № 638/8160/19
Провадження № 1-кп/638/689/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0001719 від 01 травня 2019 року за обвинуваченням :
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , хронічні захворювання, інвалідності спростовує, військовозобов`язаного, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

встановив:
01 травня 2019 року у період часу близько 00.00 години, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою м. Харків вул. Двадцять третього Серпня 12-а, а саме у нічному клубі « Галактика» куди прийшов зі своїми знайомими, в тому числі ОСОБА_5 , де вони разом вживали спиртні напої. В подальшому близько 02.40 години ОСОБА_4 із ОСОБА_5 вийшли із вищевказаного нічного клубу та стояли біля входу. У цей час ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_5 портмоне, яке знаходилось у його кишені, у зв`язку із чим у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 не слідкує за своїми речами, таємно від потерпілого, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку майн, а саме портмоне « Philipp Plein», яке не становить матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_5 та грошових коштів, які знаходились всередині портмоне на загальну суму 903,00 гривень. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись їм на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 903,00 гривень.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України. Розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення, та пояснив, що 30 квітня 2019 року він пізно у вечері із приятелями приїхали до клубу «Галактика», у подальшому вживали спиртні напої, близько 00.00 годин 01 травня 2019 року він почав з`ясовувати стосунки із потерпілим ОСОБА_5 , потім побачив його портмоне, та вирішив його « провчити» та забрав вказане портмоне, а потім був затриманий працівниками поліції. Вказане портмоне при затриманні видав. Потерпілий претензій не має.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву, де просив справу розглядати за його відсутності ( а.с. 18, т.с. 1).
Позовні вимоги не заявлені.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Позовні вимоги у кримінальному провадженні не заявлені.
Відповідно до п. 6 Перехідних положень до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог ст. 381,382 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працює, працює на будівництвах за трудовими договорами, має середню освіту, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не притягався до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, характеризується за місцем мешкання позитивно. Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого від 01 жовтня 2019 року виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальний проступок.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Речовий доказ портмоне, вважати повернутим ОСОБА_5 , диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1