СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7001/20
пр. № 1-кп/759/1019/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2020 за № 0000672, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча Київської обл., українця, громадянина України, РНОКПП невідомий, який здобув середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 24.10.2006 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 185; ст. 75; 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 2 роки;

- 08.05.2008 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

- 18.04.2012 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;

- 31.10.2014 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185; ст. 75; 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 2 роки;

- 27.11.2014 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185; ст. 75; 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 3 роки;

- 18.10.2019 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки 4 місяці, звільнений 21.11.2019 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 05.02.2020 приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Новус», який розташований по пр. Академіка Палладіна, 7 у м. Києві, вирішив придбати для власного вживання наркотичний засіб метадон, в ході чого за допомогою комп`ютерної техніки використовуючи всесвітню мережу Інтернет, замовив в невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб метадон.

Після цього, ОСОБА_3 , використавши термінал банку «Приват Банк», перерахував на реквізити невстановленої особи, грошові кошти в сумі 340 грн і через декілька хвилин дізнався про місцезнаходження наркотичного засобу - метадону, а саме біля будинку № 4/15 по вул. Прилужній в м. Києві.

В подальшому, 05.02.2020 приблизно о 13 год. 40 хв. ОСОБА_3 , прибувши за вищевказаною адресою підійшовши до місця розміщення наркотичного засобу - метадону, та переконавшись що за ним ніхто не спостерігає забрав поліетиленовий згорток із наркотичним засобом, таким чином незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі без мети збуту наркотичний засіб - метадон.

Цього ж дня, приблизно о 14 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 13, що по вул. Чорнобильській в м. Києві, був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав з правої кишені штанів поліетиленовий згорток, в середині якого знаходився наркотичний засіб - метадон.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № 11-2/872 від 03.04.2020 надана на дослідження речовина містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальна маса якого в речовині становить 0,048 г., та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), загальна маса якого у речовині становить 0,094 г.

Відповідно до Списку № 1 Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, метадон (фенадон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він 05.02.2020 приблизно о 13 год. 00 хв. перебував в приміщенні магазину «Новус», який розташований по пр. Академіка Палладіна, 7 у м. Києві, та вирішив придбати для власного вживання наркотичний засіб метадон. Через Інтернет він замовив метадон, за який розрахувався через термінал банку «Приват Банк», перерахувавши грошові кошти в сумі 340 грн. Після цього через декілька хвилин йому на мобільний телефон пройшли смс-повідомлення про місцезнаходження наркотичного засобу - метадону, а саме біля будинку № 4/15 по вул. Прилужній в м. Києві. Він поїхав за вказаною адресою, де забрав метадон. Майже одразу до нього підійшли працівники поліції, яким він добровільно видав наркотичний засіб. У скоєному щиро кається, при призначенні покарання просив врахувати те, що він пройшов лікування і на даний час наркотичні засоби не вживає.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення, а саме: незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу - метадону без мети збуту, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та розкаянні; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно не працевлаштований, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, однак, пройшов курс лікування від наркотичної залежності, раніше неодноразово судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, 05.02.2020 року.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 309 КК України, яка діє на день розгляду кримінального провадження, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років

З наведеного вбачається, що ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції змін, внесених Законом України від 22.11.2018 № 2617-VIII) пом`якшує верхню межу покарання і посилює нижню межу покарання в частині збільшення мінімального розміру штрафу.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

Речовий доказ: речовину, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), маса якого у речовині становить 0,048 г, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), маса якого у речовині становить 0,094 г, яка передана на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн 08 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1