Справа № 204/5586/19
Провадження № 1-кп/204/264/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002090 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 грудня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Заліщики, Тернопільської області, громадянки України, не заміжньої, на утриманні нікого немаюча, маючої дошкільну освіту, раніше не судимої, не зареєстрована, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , в невстановлений слідством дату та час, в невстановленому місці вступила у злочинну змову зі ОСОБА_6 щодо таємного викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_2 .
Після чого, 03 грудня 2018 року приблизно о 10 год. 30 хвл., ОСОБА_5 разом зі своїм спільником ОСОБА_6 прибули до квартири АДРЕСА_2 , де визначили майно, що знаходиться в середені вищевказаного будинку, як об`єкт свого злочинного посягання.
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час співучасник кримінального правопорушення ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, шляхом зламу вікна, невстановленим під час досудового розслідування предметом, проник у житло, а саме у приміщення квартири АДРЕСА_2 , побачив одну чавунну батарею, яка складається із семи секцій та вартість якої відповідно до висновку експерта від 18.12.2018 року № 11/12.1/1090 за результатами судово-товарознавчої експертизи становить 560 грн. 00 коп., який він визначив, як об`єкт злочинного посягання. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними для оточуючих співучасник ОСОБА_6 , таємно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме одну чавунну батарею, яка складається із семи секцій.
В той самий час ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, знаходячись біля вікна вищевказаного будинку та чекала коли її співучасник ОСОБА_6 почне подавати їй одну чавуну батарею, яка складається із семи секцій. Однак, в той час коли співучасник ОСОБА_6 , почав передавати одну чавунну батарею через вікно ОСОБА_5 її дії стали явними для потерпілого ОСОБА_7 та вона одразу була вимушена кинути вищевказану батарею та припинити вчинення злочину з причин, що не залежали від її волі та після цього зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення у невстановленому досудовим розслідуванням напрямку.
Отже, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі тому, що не змогли отримати викрадене майно в фактичне користування та можливість розпорядитись ним на власний розсуд, оскільки були помічені на місці вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України визнала в повному обсязі, щиро покаялася у вчиненому. Суду пояснила, що ОСОБА_6 запропонував їй підти до будинку за адресою: АДРЕСА_2 з метою забрати одну чавуну батарею, яку він побачив, коли раніше проходив повз вищезазначеного будинку, який йому не належав. 03.12.2018 року приблизно о 10 год. 30 хвл. вона разом з ОСОБА_6 прийшли до даного будинку. Вона залишилася стояти на вулиці біля вікна, а ОСОБА_6 зламав вікно і заліз до будинку. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_6 став передавати їй цю батарею через вікно, але практично одразу її став кликати раніше їй невідомий чоловік похилого віку. Він повідомив їй, що він є господарем цього будинку та наказав їй залишитися до прибуття поліції. Після цього вона одразу ж кинула батарею та вона залишилася лежати на вулиці. Далі вона вирішила не чекати поліцію та пішла додому.
Від потерпілого надійшла заява, в якій він просить суд слухати кримінальне провадження у його відсутності. Моральних та матеріальних претензій не має. Цивільний позов пред`являти не буду. Відносно міри покарання, щодо обвинувачених просить вирішити на розсуд суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 , суд вважає, що її вина у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-висновком судової товарознавчої експертизи № 11/12.1/1090 від 18.12.2018 року, згідно якої ринкова вартість однієї чавунної батареї, яка складається із 7 секцій, станом на момент вчинення злочину, а саме 03.12.2018 року з урахуванням того, що вона була придбана потерпілим у липні 2016 року та перебувала у постійному користуванні за призначенням, могла складати 560 грн. 00 коп.

Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та обсягу дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_5 що виразилися у закінченому замаху на таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею умисного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, під диспансерно - динамічним наглядом у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючої, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та позиції представника потерпілого, який просив призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає: її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставини, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_5 своєї вини суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченої, а також попередження вчинення нею нових злочинів можливе без реального відбування покарання, встановивши обвинуваченій на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 ст. 69 КК України суд не вбачає.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових злочинів.
Ухвалою Красногвардійського районного суду від 18 вересня 2020 року застосовано до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 16 листопада 2020 року включно.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави судові витрати за проведення по справі судової товарознавчої експертизи № 11/12.1/1090 від 18.12.2018 року у сумі 572 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, та призначити їй покарання: 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченій іспитовий строк один рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши СТОЛАЩУК РОКСОЛАНУ МИКОЛАЇВНУ з-під варти в залі судового засідання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 11/12.1/1090 від 18.12.2018 року у сумі 572 грн. 00 коп.
Речові докази:
- одну чавунну батарею, яка складається з 7 секцій, яка передана на відповідне зберігання ОСОБА_7 повернути власнику ОСОБА_7 ;

- DVD диски з протоколом проведення слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1