Справа № 496/3168/20
Провадження № 1-кс/496/1253/20
У Х В А Л А

12 серпня 2020 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання інспектора-дізнавача СД Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 50000051 від 06.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Інспектор дізнавач звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки Smart МС легковий, оранжевого кольору 1999 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно інформаційної бази МВС є ОСОБА_5 та знаходиться у користуванні у ОСОБА_3 , вилучений 06.08.2020 року в ході огляду місця події, з накладенням заборони користування, відчуження та розпорядження, до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню. При цьому посилається на те, що06.08.2020 року до ЧЧ Усатівського ВП надійшов рапорт від поліцейського УПП в Одеській області ОСОБА_6 , про те, що 06.08.2020 року на стаціонарному посту «Дачне», за адресою: Одеська область, Біляївський району, а/д Київ- Одеса 450 км., було виявлено знищення номеру кузова автомобіля Smart МС держ. номер НОМЕР_1 ., що знаходився у користуванні у ОСОБА_3 . За даним фактом 06.08.2020 року, розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. В ході проведення огляду місця події від 06.08.2020 року в приміщені СП №2, що знаходиться на 450 км. автодороги «Київ-Одеса» на землях Холоднобалківської сільської ради Біляївського району, Одеської області, було вилучено транспортний засіб зі слідами знищення номеру кузова, а саме: марки Smart МС легковий, помаранчевого кольору 1999 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно інформаційної бази МВС є ОСОБА_5 , та знаходиться у користуванні у ОСОБА_3 , для збереження доказів для подальшого призначення та проведення судових експертиз. Враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучений транспортний засіб, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди злочину та в рамках кримінального провадження необхідне проведення судових експертиз, необхідно накласти арешт на вказаний транспортний засіб, у зв`язку з чим інспектор-дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо накладання арешту на вилучений автомобіль, посилаючись на висновок експерта №293820, який надав під час судового засідання.

Дослідивши клопотання та документи додані до нього, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цьогоКодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Кримінальне правопорушення відповідно до ст. 290 КК України, полягає у знищенні, підробки або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
Однак, відповідно до висновку №293280 спеціаліста з трасологічного дослідження автомобіляSmart МС держ. номер НОМЕР_1 , вбачається наступне:
1. Ідентифікаційним номером наданого на дослідження автомобіля Smart МС, жовто-го кольору, - є номер « НОМЕР_2 ». На номерній площадці кузова позначення номера пошкоджене внаслідок корозії металу і визначаються лише за умов застосування комплексу криміналістичних методів дослідження.
2. Номерна площадка кузова досліджуваного автомобіля не замінювалася.
3. Номеронесуча деталь, в межах якої розташована номерна площадка, частково пошкоджена внаслідок корозії металу, але від кузову не відокремлювалась (не змінювалася).
В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, суд відмовляє у задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання інспектора-дізнавача СД Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області впродовж п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1