Справа № 202/4987/20

Провадження № 1-кс/202/8463/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, у кримінальному провадженні № 0000051 від 11.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 від 11.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 189 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.
03 грудня 2020 року в провадження слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, у кримінальному провадженні № 0000051.
Згідно матеріалів клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що після смерті одноосібної власниці квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 , 1947 року народження, що мала місце 02.10.1999, державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 видані свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо спадкування частини квартири сином померлої ОСОБА_7 та частини квартири донькою померлої ОСОБА_8 . Зазначені свідоцтва зареєстровані в реєстрі за № 1-11531 та 1-11529 від 04.09.2004.
Допитаний потерпілий ОСОБА_7 ,. пояснив, що на початку літа 2019 року в районі житлового масиву « ІНФОРМАЦІЯ_2 » познайомився з раніше невідомим йому чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , який в ході розмови пригостив алкогольними напоями та запропонував роботу на будівництві. В подальшому до серпня 2019 року ОСОБА_7 працював при будівництві приватного будинку на території АДРЕСА_2 разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_9 та у м. Харків з чоловіком на ім`я ОСОБА_10 в будинку рідні ОСОБА_9 . Паспорт громадянина України ОСОБА_7 в зазначений період знаходився у ОСОБА_9 , якого було встановлено, як ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 познайомив ОСОБА_12 з раніше засудженою ОСОБА_13 . Протягом двох тижнів грудня 2019 року ОСОБА_14 стала мешкати разом з ОСОБА_7 за адресою його мешкання та постійно приносила алкогольні напої.
23.12.2019 ОСОБА_9 під приводом списання заборгованостей на комунальні послуги та складання договору, щодо офіційного працевлаштування привіз ОСОБА_15 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння до приватного нотаріуса ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 . В офісі нотаріуса їх зустрів чоловік на ім`я ОСОБА_17 , на прізвисько « ОСОБА_18 », який пояснив, що ОСОБА_12 необхідно підписати документи на працевлаштування і тоді він віддасть йому паспорт, що останній і зробив. В подальшому було встановлено, що підписаний документ був договором дарування квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_19 , 1966 року народження.
При допиті потерпілий ОСОБА_7 також вказав, що ОСОБА_19 у нотаріуса не бачив, а розмовляв лише з зазначеним ОСОБА_17 та нотаріусом ОСОБА_16 , які надали йому заздалегідь підготовлені документи. Встановлений слідством ОСОБА_17 , а саме - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає: АДРЕСА_4 після підписання документів віддав паспорт на вулиці ОСОБА_7 та гроші на алкогольні напої. Після чого останній поїхав до місця свого мешкання та розпивав алкогольні напої з ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 29.12.2019 рідна сестра ОСОБА_22 від сусідів брата взнала про дану подію, після чого звернулась до поліції з заявою та поклала брата до лікарні.
Допитаний свідок ОСОБА_23 підтвердила покази свого брата та додатково повідомила, що в десятих числах лютого 2020 року ОСОБА_24 та ОСОБА_20 приходили за її місцем мешкання, намагаючись встановити місцезнаходження ОСОБА_15 . З зазначеними чоловіками розмовляв її чоловік ОСОБА_25 , який будучи допитаним пояснив, що в ході розмови зазначені чоловіки залякували його та вимагали придбати у них право власності на квартири АДРЕСА_1 . Після даної розмови ОСОБА_23 вирішила оформити право власності на квартири за вищезазначеною адресою з метою недопущення заволодіння квартирою шахраями. Після розмови зі своїм чоловіком ОСОБА_23 вирішила оформити право власності на квартири за вищезазначеною адресою з метою недопущення заволодіння квартирою шахраями.
11.01.2020 державний реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_26 на підставі свідоцтва про права на спадщину № 1-11529 виданого 04.09.2004, вніс запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо приватної власності частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_23 .
Під час досудового розслідування встановлено, що між ОСОБА_7 (позичальник) та ОСОБА_19 (позикодавець) укладено договір позики від 07.06.2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_27 . Відповідно до п. 1 договору позики від 07.06.2019 позикодавець передає у власність позичальнику кошти в сумі 90 000 гривень що є еквівалентом 3370 доларів США 80 центів за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційним банками міста Дніпра, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та у той же валюті на умовах визначених цим договором не пізніше чотирнадцятого червня дві тисячі дев`ятнадцятого року або раніше вказаного строку.
Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_28 винесено виконавчий напис від 18.06.2019 року згідно якого стягнути з боржника ОСОБА_7 , на користь стягувача ОСОБА_19 , заборгованість невиплачені в строк, на підставі Договору позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_27 в реєстрі за № 647, грошові кошти у розмірі 90 000 гривень, що в еквівалентно 3379 доларів США, 80 центів США (середній курс продажу доларів США приватним особам комерційними банками міста Дніпра) - сума позики, строк повернення (виплати боргу) настав 14.06.2019 року.
21.06.2019 року державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_29 на підставі постанови про арешт майна серія та номер: 59376520 від 19.06.2019 року було накладено арешт нерухомого майна особи, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_7 , мешкає: АДРЕСА_5 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47446466 від 21.06.2019.
Також 08.10.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_30 на підставі постанови про арешт майна, серія та номер: 60265937 виданий 08.10.2019 видавник: приватний виконавець ОСОБА_30 накладено арешт на все нерухомого майна в межах суми стягнення особи, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_7 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,індексний номер: 49074097 від 08.10.2019. 19.12.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_30 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження серія та номер: 60265937 від 19.12.2019.
На теперішній час виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до оригіналів виконавчого провадження відкритого відносно боржника ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , що перебувають у володінні приватного виконавця ОСОБА_31 , адреса місцезнаходження офісу: АДРЕСА_6 .
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Просили розглянути дане клопотання без виклику осіб, у володінні яких знаходяться вказані документи, оскільки існує загроза знищення відомостей, зазначених у клопотанні.
Слідчий у судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглядати клопотання без її участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України клопотання розглядається без особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно частин 5, 6статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3ст. 132 КПК України).

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст.160 КПК України встановлені чіткі вимоги до змісту клопотання, з яким звертається сторона кримінального провадження до слідчого судді або суду, при цьому в змісті клопотання, серед іншого повинно бути зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки надані документи не свідчать про наявність передбачених законом обставин, які обґрунтовують необхідність тимчасового доступу до документів, питання доступу до яких порушується слідчим, а також не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, необґрунтованість поданого клопотання та недоведеність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.110,131-132,159-160,162-166,309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, у кримінальному провадженні № 0000051 від 11.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 189 КК України, - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1