провадження №11-сс/991/57/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2021 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про залучення перекладача з української мови на російську мову для ОСОБА_6 на час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 грудня 2020 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави,

ВСТАНОВИЛА

25 січня 2021 року у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 грудня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0000651 від 19 жовтня 2020 року, захисниками підозрюваного ОСОБА_6 адвокатами ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , заявлено клопотання про залучення перекладача з української мови на російську мову для ОСОБА_6 .

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 не розуміє української мови, оскільки народився в Російський Федерації і лише в 1996 році отримав паспорт громадянина України, після чого продовжував спілкуватися російською мовою, яка є рідною для нього та звичною для міста Одеса, в якому він проживає. Проте майже всі вчинені посадовими особами стосовно ОСОБА_6 процесуальні дії відбувалися з використанням не його рідної мови. Зокрема, на документі з назвою «Повідомлення про підозру» ОСОБА_6 зробив запис російською мовою: «С подозрением о преступлении я не согласен, мне не ясно в чем меня подозревают и на каком основании я задержан». Крім того, заявники вказували, про залучення ОСОБА_6 перекладача з української на російську мову детективами Національного антикорупційного бюро України 17 грудня 2020 року під час проведення слідчої дії - допиту та слідчим суддею Вищого антикорупційного суду 18 грудня 2020 року під час розгляду заяви про відвід слідчого судді. Заявники також послалися на практику Вищого антикорупційного суду та інших судів щодо призначення перекладача, а також на постанову Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 червня 2019 року (справа № 219/5455/16), з якої вбачається, що залучення перекладача для особи у ході розгляду справи у кримінальному провадженні є обов`язковим, за умови надходження від неї такого клопотання. Окрім цього, заявники надали інформацію про Всеукраїнський перепис населення 2001 року, у якому зазначено відсоткове відношення населення України різних національностей.

Захисники підозрюваного ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , з думкою яких погодився підозрюваний ОСОБА_6 , у судовому засіданні заявлене клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечував, вважав його необґрунтованим, зазначивши, що підстави для залучення перекладача відсутні, у зв`язку з чим просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши доводи та пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до ч.6 ст.22, ч.3 ст.26 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків і вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Згідно з положеннями ст.29 КПК кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб.

Державною мовою в Україні є українська мова (ст.10 Конституції України).

Участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом (ч.2 ст.24 Конституції України, ст.10 КПК).

Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України (ч.3 ст.29 КПК).

Залучення перекладача для проведення процесуальних дій має на меті забезпечити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні та не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, зокрема підозрюваному, можливість користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (п.18 ч.3 ст.42 КПК).

Як зазначено у ч.1 ст.68 КПК у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Згідно з вимогами підпункту (е) пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Аналіз зазначених норм свідчить, що при вирішенні питання про залучення перекладача визначальним є впевненість суду, що підозрюваний/обвинувачений дійсно не володіє або недостатньо володіє державною мовою. Хоча закон не встановлює критеріїв, за якими суд має визначитись в цьому питанні, такі роз`яснення містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини зазначає, що право на безкоштовну допомогу перекладача застосовується виключно у випадку, якщо особа не розуміє або не говорить мовою, що використовується у суді (Рішення у справі Baytar проти Туреччини від 14 жовтня 2014 року, заява № 45440/04, параграф 49). Особа, яка розуміє цю мову, не може наполягати на тому, щоби їй надали послуги перекладача для здійснення захисту іншою мовою, включаючи мову етнічної меншини, до якої ця особа належить (Рішення у справі Lagerblom проти Швеції від 14 січня 2003 року, заява № 26891/95, параграф 62). Зазвичай, недостатньо лише того, щоби представництво особи здійснював адвокат, який знає мову судочинства. Це право поширюється на переклад (інтерпретацію) не тільки усних тверджень під час судового засідання, але й документальних матеріалів та досудового розслідування (серед іншого, Рішення Великої Палати у справі Hermi проти Італії від 18 жовтня 2006 року, заява № 18114/02, параграф 70); проте, особа не може вимагати письмового перекладу усіх письмових доказів або офіційних документів провадження (Рішення у справі Kamasinski проти Австрії від 19 грудня 1989 року, заява № 9783/82, параграф 74). Суд має встановити необхідність надання перекладача особі; суд має впевнитись, що відсутність перекладача не зашкодить повному залученню особи до справи, що має для нього велике значення (Рішення у справі Cuscani проти Сполученого Королівства від 24 вересня 2002 року, заява № 32771/96, параграф 38). Він повинен з`ясувати, чи вимагається для справедливого судового розгляду призначення перекладача. Обставинами, які можуть впливати на таку необхідність є володіння мовою судочинства особою та підстави, які можуть на це вказувати, наприклад, якщо особа не є ні громадянином країни, ні резидентом країни, в якій здійснюється провадження. Залежно від різних факторів, таких як характер правопорушення та комунікації, що адресована особі, цілого ряду відкритих питань може бути достатньо для встановлення мовних потреб обвинуваченого. ЄСПЛ зважає на важливість зазначення процедури встановлення потреби у перекладачі та прийнятого рішення з цього питання, повідомлення про право на перекладача, а також допомогу, надану перекладачем, для того щоби уникнути сумнівів стосовно цих підстав надалі у провадженні (Рішення у справі Vizgirda проти Словенії від 28 серпня 2018 року, заява № 59868/08, параграфи 81, 85).

Конвенційне право на допомогу перекладача, що міститься в підпункті (e) пункту 3 статті 6, очевидно, може бути застосоване тільки в тому випадку, коли обвинувачений не розуміє мови, використовуваної в суді, чи не розмовляє нею».

Враховуючи зазначене, питання про дотримання вимог ст.29 КПК щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст.6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та зазначено учасниками в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 народився в Російській Федерації, з 1980х років навчався в навчальному закладі в м.Одеса, в якому проживає по теперішній час, у 1996 році отримав паспорт громадянина України, займає посаду директора юридичної особи, зареєстрованої в Україні - ТОВ «Автотехцентр». Також стороною захисту в підтвердження вимог заявленого клопотання про необхідність залучення перекладача надані копії документів, що свідчать про спілкування та використання ОСОБА_6 російської мови у побуті та повсякденному житті, неотримання ним під час здобуття середньої навчальної та вищої освіти дисциплін з української мови, складення ОСОБА_6 деяких документів на посаді директора вищевказаного товариства російською мовою тощо.

Ці обставини визнаються та не оспорюються учасниками судового провадження.

Проте, у суду не виникає об`єктивних сумнівів, що ОСОБА_6 , проживаючи з часу отримання вищої освіти до теперішнього часу протягом майже чотирьох десятирічь в м.Одеса, мав стосунки, відносини (мав спілкування, вчинював правочини та інш.) з представниками державних та комунальних підприємств, установ та організацій, які за передбаченим законодавством порядку здійснюють діяльність та використовують виключно державну мову.

Про розуміння та володіння державною мовою свідчать і копії документів, наявних в матеріалах провадження, підписаних ОСОБА_6 в тому числі при укладенні правочинів в повсякденному житті (купівлі-продажу майна), а також при здійсненні повноважень керівника ТОВ «Автотехцентр». Особливо суд звертає на укладання договору ТОВ «Автотехцентр» з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», на підставі якого ТОВ «Автотехцентр» має сталі договірні відносини, що також мають значення для вказаного кримінального провадження.

Натомість, матеріали провадження містять відомості про складання ОСОБА_6 документів державною мовою та власноруч підписаних ОСОБА_6 без залучення перекладача, зокрема копія договору між ДП Морський торговельний порт «Чорноморськ» та ТОВ «Автотехцентр» №17/45-Т від 15 червня 2017 року з додатком (т.3 а.с. 158-164); копія договору купівлі продажу від 13 липня 2020 року укладеного між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 в якому серед іншого в п.17 зазначено, що сторони вільно володіють українською мовою (т.4 а.с. 132-135); протокол №1/13 загальних зборів учасників ТОВ «Автотехцентр» від 25 лютого 2014 року (т.4 а.с.138-140); договір на закупівлю послуг №19/75-ППЗ від 13 вересня 2019 року (т.4 а.с.146-152); в тому числі Договір про надання правової допомоги від 11 грудня 2020 року укладений між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_9 , (т.4 а.с.113), та інш.

Тобто свідчать про наявність у ОСОБА_6 навиків ділового спілкування державною мовою. При цьому, сторона захисту не посилається та не доводить, що ОСОБА_6 до початку досудового розслідування цього кримінального провадження, користувався послугами перекладача з української мови на російську у повсякденному житті або при здійсненні службових повноважень.

Також під час апеляційного розгляду, який здійснюється за участю п`яти захисників, підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено його право давати пояснення мовою, якою він вільно володіє.

Крім того, з процесуальної поведінки ОСОБА_6 вбачається, що він не має складнощів у розумінні української мови. Так, під час судового засідання в Апеляційний палаті Вищого антикорупційного суду останній надавав відповіді на деякі поставлені українською мовою судом питання, а також підтримував заявлені та викладені його захисниками державною мовою клопотання.

Посилання заявників на рішення інших судів, в тому числі Вищого антикорупційного суду, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки останні не є джерелом права та з урахування преюдиційності судових рішень не впливають на висновки суду при розгляді заявленого клопотання.

Також колегія суддів не погоджується з доводами клопотання про обов`язковість залучення перекладача з посиланням на постанову Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 219/5455/16. У вказаному рішенні, на яке помилково посилаються заявники, зазначено, зокрема, що кримінальним процесуальним законом не регламентовано самого порядку залучення перекладача та не встановлено й безумовного обов`язку слідчого судді, суду, прокурора, слідчого самостійно (за відсутності відповідного клопотання з боку учасника провадження) залучати перекладача. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків і вирішити лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про залучення ОСОБА_6 перекладача при апеляційному розгляді апеляційних скарг сторін кримінального провадження, оскільки відсутні підстави вважати, що підозрюваний не володіє або недостатньо володіє державною мовою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 29, 42, 68, 376, КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про залучення перекладача з української мови на російську мову для ОСОБА_6 , на час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 грудня 2020 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

___________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3