Дата документу 11.12.2020 Справа № 554/2764/20

У Х В А Л А
Іменем України

11 грудня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Полтавській області підполковник поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000072 від 13 березня 2020 року за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтави, з вищою освітою, незаміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, не працюючої,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів з визначенням застави 511602,5 грн.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, прохали його задовольнити. Вказували на таки ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Вказували, що підозрювана не має постійного місця проживання, не працює, тобто не має соціальних зв`язків, а тому інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Підозрювана проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, просила застосувати щодо неї менш суворий запобіжний захід, зазначала, що має постійне місце проживання, має на утриманні мати похилого віку, яка не може обійтися без сторонньої допомоги, а також вказувала на свій поганий стан здоров`я, який просила врахувати при обранні їй запобіжного заходу.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП України в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000072 від 13 березня 2020 року за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно повідомленої підозри ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні чотирьох епізодів заволодіння чужим майном у шахрайський спосіб, вчинене у великих розмірах, та у вчиненні одного епізоду замаху на заволодіння чужим майном, вчинене у великих розмірах, заподіявши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 511 602,50 грн.

10.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена 10.12.2020 року органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 190 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 р., п. 32, Series A, N 182).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, за які передбачене покарання позбавлення волі на строк до восьми років, а тому існує ризик того, що через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк підозрювана може ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їй кримінального покарання за скоєні злочини, а також може незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання.

Суд бере до уваги стан здоров`я підозрюваної, те, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, має дорослого сина, мати похилого віку, що вказує на міцні соціальні зв`язки. Наявність факту перетинання кордону само по собі не свідчить, що наявному ризику неможливо запобігти, застосувавши більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що слідчий у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Тому, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення клопотання.

Беручи до уваги наявність підозрюваної місця проживання, а також наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними слідчим та прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної для запобігання ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового слідства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 176, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369-372, 379, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці в межах строку досудового розслідування, за місцем реєстрації та фактичного місця проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Домашній арешт застосувати з використанням засобів електронного контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки :

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово строком на два місяці;

-прибувати за кожною окремою вимогою до суду, слідчого та прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1