Справа № 461/144/17
Провадження № 1-кс/461/7811/20
Іменем України
27.11.2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши заяву слідчого судді ОСОБА_2 про самовідвід , -
Протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 23.11.2020 року слідчим суддею обрано ОСОБА_2 .
23.11.2020 року слідчим суддею ОСОБА_2 подано заяву про самовідвід, з тих підстав, що однією із сторін при розгляді такого є Галицький районний суд м.Львова, представник якого, відповідно до вимог ч.1 ст.163 КПК України викликається для розгляду клопотання. Слідчий суддя ОСОБА_2 перебуває на посаді судді Галицького районного суду м.Львова. Вважає, що вказані обставини, можуть викликати сумнів в учасників справи в неупередженості суду.
Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.
Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Статтею 80 КПК України визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.
Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та практики Європейського Суду з прав людини, сторони мають право на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності суду, який вирішує його справу, забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Статтею 15 Кодексу суддівської етики встановлено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Тому, з метою забезпечення довіри до суду, недопущення з боку учасників кримінального провадження і сторонніх спостерігачів будь-яких сумнівів у безсторонності слідчого судді, суд вважає, що заява слідчого судді ОСОБА_2 про самовідвід підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 75-82, 372 КПК України, суд
Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_2 - задоволити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1