Провадження № 1-і/643/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003625 від 27.06.2018, № 0002470 від 07.06.2018 року, № 0001059 від 15.03.2018, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ, Донецької області, громадянина України, із загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 16 жовтня 2020 року включно.

15.10.2020 року через канцелярію Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання від прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що приймаючи до уваги той факт, що обвинуваченим ОСОБА_5 вчинені кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, у сторони обвинувачення є підстави вважати, що у ОСОБА_5 можуть виникнути передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України спроби переховування від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця мешкання на території Харківської області; незаконно впливати на потерпілих, свідків чи інших учасників процесу, оскільки ОСОБА_5 при закінченні досудового розслідування ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження та йому відомі місця мешкання потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі для уникнення кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий та обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, при цьому не має офіційних джерел заробітку.

У зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_7 на лікарняному, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2020, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Захисник у судове засідання 15.10.2020 року не з`явився, направив на електронну пошту Московського районного суду м. Харкова заяву, в якій повідомляє, що з`явитися у судове засідання, призначене на 15.10.2020 р. не має можливості у зв`язку із зайнятістю у Харківському районному суді Харківської області у справі № 635/4966/17 (суддя ОСОБА_8 ).

У судовому засіданні 15.10.2020 року обвинувачений подав письмову заяву про те, що під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від послуг захисника він відмовляється, його відмова є добровільною та не пов`язана з матеріальним станом обвинуваченого.

Враховуючи вищевказану позицію обвинуваченого а також те, що відповідно до приписів ст. 52 Кримінального процесуального кодексу України участь захисника у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути подане прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 4 у судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та просила суд задовольнити його.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 також підтримав вищевказане клопотання.

Обвинувачений у судовому засіданні 15.10.2020 року заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України, в редакції згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 333 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

В силу приписів ч. 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до розділу IV Кримінального процесуального кодексу України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій.

ОСОБА_5 обвинувачується у кількох злочинах, вчинених з корисливих мотивів. Даних про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання на території Харківської області та стійких соціальних зв`язків суду не надано. Офіційних джерел прибутку він не має, раніше неодноразово судимий.

Також матеріали справи містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, який поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишається існувати та вірогідність його настання є досить високою.

Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зважаючи на те, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_5 , суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілих.

Оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, а також з метою уникнення спроби обвинуваченого переховуватися від суду, впливу на недопитаних у справі осіб та вчинення інших кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Суд аналізуючи підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на більш м`який запобіжний захід не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

Одночасно суд зазначає, що обвинувачений, заперечуючи існування заявлених ризиків, не наводить жодних обставин, які б їх спростовували, або могли б бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Також суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого на порушення приписів ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено таких наслідків пропуску строку як не розгляд питання щодо продовження тримання під вартою.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу суду не надано відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Також суд вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 369-372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор (27)» на 60 днів - до 13.12.2020 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 7-ми діб з моменту її проголошення. Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено 16.10.2020 року о 13:15 год.

Суддя ОСОБА_1