УХВАЛА
Справа № 495/5195/20

Номер провадження 1-кп/495/424/2021

08 лютого 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000948 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ст. 152 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_3
потерпіла ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ст. 152 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Просив враховувати, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні тяжкого умисного кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, раніше неодноразово був засуджений за злочини зазначеної категорії, звільнився з місць позбавлення волі 19.08.2019 року, має не зняту та непогашену у встановлений законом порядку судимість, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України вважає, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, застави, особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість та зухвалість під час вчинення злочину, може призвести до вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінального провадження, обвинувачений, бажаючи уникнути застосування покарання, переховуватиметься від суду, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, чим може допустити настання ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
З урахуванням викладеного, прокурор вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 буде сприяти виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора та просила задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого підтримала позицію свого підзахисного. Зазначила, що відсутні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт цілодобово.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, враховуючи вік обвинуваченого, він перебуває у середньому віці, задовільний стан здоров`я, не одружений, має постійне місце мешкання на території м. Білгород-Дністровський, неодноразово засуджувався за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, звільнився з місць позбавлення волі 19.08.2019 року, має не зняту та непогашену судимість у встановлений законом порядок, враховуючи те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпіла, свідки, у зв`язку з чим, суд дійшов до висновку, що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .
Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор» строком на 60 діб, який діє до 08.04.2021 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1