ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3462/20
провадження № 1-кп/753/1026/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" лютого 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0009457 від 28.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152 КК України,
учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2020 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152 КК України.

В підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, зазначивши, що існують ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду. Також вказав на тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим. Крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни свідчень.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений просили змінити запобіжний захід на більш м`який з урахуванням позитивних характеристик ОСОБА_6 .
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується наступними положеннями законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід «тримання під вартою» є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Суд оцінив сукупність всіх обставини, у тому числі: ступінь тяжкості злочинів, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 які є злочинами середньої тяжкості та тяжким, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, те що по справі не допитані потерпіла та свідки.
Вказані обставини, на думку суду, свідчать про наявність численних ризиків, які обумовлюють можливість продовження обвинуваченим ОСОБА_6 злочинної діяльності та перешкоджанню правосуддю.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В зв`язку з викладеним суд вважає, що ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
При цьому, враховуючи вимоги п.2 ч.5 ст.182 , ч.3 та ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, який складає 40 прожиткових мінімум для працездатних осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 314- 316, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 27 квітня 2020 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для виконання в частині застосування ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі якщо протягом дії цієї ухвали обвинуваченим ОСОБА_3 або заставодавцем буде внесено заставу на спеціальний депозитний рахунок у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 540 (сорок тисяч п`ятсот сорок) гривень, - звільнити ОСОБА_3 з-під варти з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання цих обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1