справа № 492/336/20
ВИРОК
Іменем України

07 серпня 2020 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному 17 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Холмське Арцизького району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 27 лютого 2020 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 289 КК України до обмеження волі строком на три роки, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на один рік із застосуванням ст. 76 КК України;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
Приблизно в березні 2019 року, у денний час доби, більш точних дати та часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю господарів будинку та тим, що за ним ніхто не спостерігає, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з приміщення коридору вищевказаного будинку умисно, таємно, викрав дві килимові доріжки загальною вартістю 1367,55 грн. (1 килимова доріжка розміром 4 х 1,5 м, вартістю 456,75 грн., 1 килимова доріжка розміром 8 х 1,5 м, вартістю 910,80 грн.,), які належать потерпілому ОСОБА_5 на праві приватної власності, чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1367,55 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Також, на початку грудня 2019 року, приблизно о 00 год. 30 хв., більш точних дати та часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, повторно, умисно пройшов через отвір в паркані до подвір`я зазначеного будинку, де підійшов до господарчої будівлі вищевказаного домоволодіння, двері якої були відкриті, та шляхом вільного доступу пройшов до середини даної господарчої будівлі, звідки таємно викрав обігрівач марки «KUMTEL», б/в, вартістю 80 грн. 00 коп., та паяльну лампу зеленого кольору, б/в, вартістю 143 грн. 33 коп., які належать потерпілому ОСОБА_6 на праві приватної власності, чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 223,33 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 25 січня 2020 року, о 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кухні домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_7 , з якою ОСОБА_4 раніше разом проживав та за час проживання між ними склалися неприязні відносини на ґрунті ревнощів, вступив у сварку із потерпілою з приводу її зрад з іншим чоловіком, узяв зі столу у праву руку кухонний ніж та з метою завдання тілесних ушкоджень, з мотиву неприязні, умисно наніс один удар кухонним ножем у лівий бік тулубу потерпілої ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, яке згідно з висновком експерта № 30 від 03 березня 2020 року судово-медичної експертизи не було небезпечним для життя, потягло розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення кримінальних правопорушень та щиро розкаявся у їх вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином, але у судове засідання не з`явилися, однак від них до суду надійшли письмові заяви, в яких просили здійснити судовий розгляд обвинувального акту у їх відсутність. Претензій матеріального та морального характеру при розгляді обвинувального акту до обвинуваченого не мають, при призначенні обвинуваченому покарання поклалися на розсуд суду. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати кримінальне провадження за відсутності потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

Суд вважає, що вивчені в судовому засіданні докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були вивчені в процесі судового слідства, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Згідно роз`яснень, які викладені в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року судам роз`яснено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії кримінальних проступків, нетяжких злочинів, в повнолітньому віці; перебуває у фактичних шлюбних відносинах; характеризується за місцем проживання задовільно; не працює; на психіатричному диспансерному обліку, наркологічному обліку КНП «АРЦИЗЬКА ЦРЛ» не перебуває; проживає з батьком; раніше судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Крім того, судом враховано, що потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рамках цього обвинувального акту претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, про що заявили у своїх письмових заявах, звернених до суду.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 під час судового слідства не встановлено.

Відповідно до висновку досудової доповіді про ОСОБА_4 , враховуючи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т. ч. окремих осіб).

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, що потерпілі до обвинуваченого не мають претензій матеріального та морального характеру, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до нього дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, визначивши йому остаточний строк покарання, відповідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів з застосуванням принципу повного поглинення менш суворого покарання більш суворим. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд, з урахуванням встановлених обставин по справі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вважає за необхідне до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання з не відбутих обвинуваченим трьох років обмеження волі за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27 лютого 2020 року, із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, яка передбачає, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий виходячи з співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, у вигляді одного року обмеження волі, що відповідає шести місяцям позбавлення волі, оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінальних правопорушень по цьому вироку, вчинених ним до ухвалення попереднього вироку Арцизького районного суду Одеської області від 27 лютого 2020 року.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України: змив речовини бурого кольору з стіни кухні; кухонний ніж з слідами речовини бурого кольору; змиви речовини бурого кольору з обох рук ОСОБА_4 ; одяг (спортивні штани) ОСОБА_4 , зі слідами речовини бурого кольору; одяг (куртку та батник) ОСОБА_7 зі слідами речовини бурого кольору та слідами механічного пошкодження від леза ножа, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, підлягають знищенню; дві килимові доріжки (розмірами 4 м*1,5 м та 8 м*1,5 м), які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , підлягають поверненню власнику ОСОБА_5 ; паяльна лампа зеленого кольору та обігрівач марки «KUMTEL», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , підлягають поверненню власнику ОСОБА_6 .

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави підлягають стягненню з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів, які проводили судові товарознавчі експертизи у наявному кримінальному провадженні в сумі 3204,40 грн. (1570,00 грн. + 1634,40 грн.)

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що речові докази, на які ухвалами слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 22 січня 2020 року, 27 січня 2020 року, 25 лютого 2020 року накладено арешт, підлягають знищенню, поверненню власникам, суд прийшов до висновку про скасування арешту на вищевказані речові докази.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 до ухвалення 27 лютого 2020 року Арцизьким районним судом Одеської області вироку, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, частково, у вигляді шести місяців позбавлення волі, додати не відбуту частину покарання, призначеного за вказаним вироком, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 07 серпня 2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 3204 (три тисячі двісті чотири) гривні 40 копійок.

Речові докази: змив речовини бурого кольору з стіни кухні; кухонний ніж з слідами речовини бурого кольору; змиви речовини бурого кольору з обох рук ОСОБА_4 ; одяг (спортивні штани) ОСОБА_4 , зі слідами речовини бурого кольору; одяг (куртку та батник) ОСОБА_7 зі слідами речовини бурого кольору та слідами механічного пошкодження від леза ножа - знищити; дві килимові доріжки (розмірами 4 м*1,5 м та 8 м*1,5 м) - повернути ОСОБА_5 ; паяльну лампу зеленого кольору та обігрівач марки «KUMTEL» - повернути ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений ухвалами слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 22 січня 2020 року, 27 січня 2020 року, 25 лютого 2020 року, на вказані речові докази.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1