Справа № 216/5188/20
Провадження № 1-кс/216/2268/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000972 від 22 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді з указаною скаргою, яку мотивував таким. Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26 червня 2020 року було закрито кримінальне провадження № 0000972 від 22 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Він вважає таку постанову слідчого незаконною та передчасною, оскільки досудове розслідування проведено неповно та з порушеннями вимог КПК України. Так, слідчим, окрім допиту ОСОБА_4 як свідка, не було проведено жодної процесуальної та слідчої дії, у тому числі не вилучено матеріали реєстраційної справи юридичної особи та не опитано осіб, які на цей час здійснюють підприємницьку діяльність в указаному підприємстві в м. Одесі. Посилаючись на викладене, скаржник просив скасувати зазначену постанову слідчого.

Адвокат ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, подавши слідчому судді заяви про розгляд скарги за їхньої відсутності, а останній також матеріали кримінального провадження.

Вивчивши скаргу й додані до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчим відділом Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000972 від 22 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26 червня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки під час проведення досудового розслідування не видалось можливим встановити суб`єкта даного злочину.

Не погодившись з такою постановою слідчого, представник заявника - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з цією скаргою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ретельно перевіривши матеріали кримінального провадження, оцінивши дії слідчого та правомірність прийнятого ним рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що таке рішення слідчого не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону та є передчасним з огляду на таке.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції, зокрема, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, та належної правової оцінки слідчим всіх зібраних і перевірених доказів у їх сукупності.

Водночас постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім, сумлінним і підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»). Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (рішення ЄСПЛ у справі «Михалкова та інші проти України»).

Відповідно до положень КПК України питання про визнання досудового розслідування неповним і таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону відноситься до повноважень слідчого судді під час здійснення судового контролю в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя наділений компетенцію на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого чи прокурора припинити дію або вчинити певну дію, а також вирішити питання щодо законності відповідних процесуальних рішень слідчого чи прокурора в кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя, розглядаючи скаргу на рішення про закриття кримінального провадження, повинен на підставі доводів заявника, слідчого та/або прокурора й матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, так і обставин, установлених ним у кримінальному провадженні, та чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, у тому числі на предмет обґрунтованості доводів скаржника, слідчий суддя встановив, що наведені вище вимоги закону при прийнятті слідчим рішення про закриття кримінального провадження повністю дотримані не були.

Так, слідчим суддею встановлено, що згідно з оскаржуваним рішенням слідчий, допитавши як свідка ОСОБА_4 про викладені в його заяві обставини та навівши отримані показання в постанові, зазначив, що ним під час проведення досудового розслідування було здійснено заходи, направлені на встановлення всіх обставин за повідомленим заявником фактом, однак встановити причетну до вказаного кримінального правопорушення особу та обставини злочину не видалось можливим.

Водночас слідчий дійшов висновку, що провести інші слідчі дії, направлені на встановлення особи правопорушника, а також провести почеркознавчу експертизу для встановлення факту підробки документу та встановлення причетності будь-якої особи до вчинення цього кримінального правопорушення не видається можливим, посилаючись на про розумність строків виконання процесуальних дій і прийняття процесуальних рішень.

Однак слідчий суддя не може погодитись з наведеними висновками слідчого, оскільки вони не ґрунтуються на здобутих і наявних у справі доказах.

Таке процесуальне рішення слідчого не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ньому не надано вичерпних відповідей на всі порушені в заяві ОСОБА_4 питання, не описано проведені слідчі дії та встановлені слідчим обставини кримінального провадження, не здійснено ґрунтовного аналізу отриманої інформації, а також не наведено відповідних і достатніх мотивів прийняття такої постанови та їх обґрунтування, за яких слідчий дійшов висновку, що об`єктивно встановлені під час досудового розслідування обставини виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття.

Оскаржувана постанова слідчого не містить відомостей про те, які саме заходи ним було вжито під час проведення досудового розслідування та які обставини кримінального провадження за їх результатами було встановлено отримано, а також мотивів стосовно будь-яких перешкод у проведенні подальших слідчих і процесуальних дій та вичерпання можливостей у збиранні доказів відповідно до вимог ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому посилання слідчого на положення КПК України про розумність строків виконання процесуальних дій і прийняття процесуальних рішень є сумнівними та непереконливими з огляду на строк досудового розслідування, який з моменту внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення до прийняття слідчим оскаржуваного рішення про закриття кримінального провадження становить 1 місяць 4 дні.

Разом з тим перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що за вказаний період часу проведення досудового розслідування слідчим, окрім допиту як свідка заявника ОСОБА_4 , не було проведено жодної слідчої (розшукової) дії та не прийнято жодного процесуального рішення на виконання завдань кримінального провадження, що безумовно не може свідчити про вжиття слідчим всіх передбачених законом заходів для встановлення дійсних обставин кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя вважає слушними аргументи адвоката ОСОБА_3 про неповноту проведеного досудового розслідування, оскільки слідчий під час цього розслідування фактично обмежився лише допитом заявника.

Водночас заслуговують на увагу й доводи скаржника про передчасність закриття кримінального провадження без отримання тимчасового доступу до реєстраційної справи юридичної особи та належного дослідження наявних у ній матеріалів, а також допиту осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність від імені цієї юридичної особи.

Наведене вище свідчить про те, що досудове слідство в кримінальному провадженні проведено поверхнево, а слідчий, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновків щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без всебічної, повної та неупередженої перевірки всіх обставин, на які вказувала заявник, не проаналізувавши їх у сукупності та не давши їм належної правової оцінки.

Все вищезазначене вказує на однобічність і неповноту досудового розслідування, що, в свою чергу, потягло за собою прийняття передчасного і необ`єктивного рішення про закриття кримінального провадження.

Такий однобокий підхід слідчого порушує встановлені КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою та відповідати обставинам, які виключать можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлюють його закриття.

У процесі досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до вимог ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з доводами скаржника про неповноту досудового розслідування та передчасність закриття кримінального провадження із наведених слідчим підстав, оскільки останнім не було забезпечено ефективного досудового розслідування і не вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Ураховуючи викладене, визнати оскаржувану постанову слідчого законною та обґрунтованою не можна.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає за необхідне скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити, оскаржувану постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.

Під час проведення досудового розслідування слід усунути вищевказані порушення, перевірити належним чином всі викладені в заяві ОСОБА_4 обставини, провести інші необхідні слідчі дії та всебічно, повно й неупереджено дослідити обставини кримінального провадження в сукупності, надати їм належну правову оцінку та, з урахуванням встановленого, прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000972 від 22 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000972 від 22 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000972 від 22 травня 2020 року повернути до слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1