У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004012 від 23 березня 2016 року.

Своє клопотання заявник мотивував тим, що ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року було задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві про арешт кв. АДРЕСА_1 . Однак, 27 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на ім`я заявника було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, а саме, вищенаведеної квартири. Наявність цього обтяження не дає можливості заявнику вільно та на власний розсуд розпоряджатися належним йому на праві приватної власності нерухомим майном, що здійснює перешкоди у можливості відчужити дану квартиру або обміняти її на іншу.

У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав своє клопотання та наполягав на його задоволенні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, матеріали провадження за клопотанням містять дані про його неодноразові виклики у судові засідання, однак, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оголосивши клопотання та долучені до нього документи, якими ОСОБА_3 обґрунтовує доводи, дослідивши матеріали клопотання (1-кс/755/4518/16, 755-14854/16-к) на підставі яких було накладено арешт, матеріали кримінального провадження №0004012 від 23 березня 2016 року, - слідча суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України до слідчого судді можуть звернутись - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна та мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до вимог ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з даних, що містяться у копії свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за №595, 27 червня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі акту про передачу майна стягувачу в розрахунок погашення боргу, затвердженого начальником Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 20 червня 2019 року, засвідчив, що ОСОБА_3 належить на праві власності майно, а саме, кв. АДРЕСА_1 , оскільки майно не реалізовано, торги не відбулися і стягувач ОСОБА_3 виявив бажання залишити за собою непродане майно, що належало раніше ОСОБА_5 .

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності, 27 червня 2019 року зареєстровано право власності ОСОБА_3 на кв. АДРЕСА_1 .

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 23 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004012 було внесено кримінальне провадження по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

У цьому провадженні ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року було задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві та накладено арешт, шляхом заборони відчуження майна, кв. АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту ухвали, арешт було накладено відповідно до норм кримінального процесуального законодавства та з урахуванням того, що вказане майно є предметом вчинення кримінального правопорушення і накладання арешту необхідно для його збереження.

Як вбачається із матеріалів, які містяться у кримінальному провадженні, 24 листопада 2017 року постановою слідчого Дніпровського управління поліції ГУ НП в м. Києві погодженою з Начальником слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004012 від 23 березня 2016 року, було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення ( ч.1 п.1 ст. 284 КПК України).

Аналізуючи вищенаведене, прихожу до висновку, що клопотання заявника підлягає задоволенню, а арешт скасуванню, оскільки відпала потреба у подальшому його застосуванні.

На підставі викладеного та, керуючись вимогами ст.ст.170-175, 309 КПК України, слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року.

Арешт із забороною відчуження квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004012 від 23 березня 2016 року, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1