Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/527/20
УХВАЛА

22 вересня 2020 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці клопотання прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , винесене в кримінальному провадженні №0000099 від 24 квітня 2019 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 9 лютого 2018 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:

21 вересня 2020 року прокурор Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Ярмолинецьким районним судом розглядається кримінальне провадження №0000099 від 24.04.2019 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, яке на даний час відповідно до ухвали судді Ярмолинецького районного суду ОСОБА_1 від 20.08.2020 зупинено, а обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук

Встановлено, що ОСОБА_5 , будучи 09 лютого 2018 року засудженим вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В подальшому, ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2019 року ОСОБА_5 замінено несплачену суму штрафу на покарання у виді 100 годин громадських робіт та 01 квітня 2019 року повідомленою під розписку в Ярмолинецькому районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

В той же час, 10-30 квітня поточного року ОСОБА_5 , у тому числі будучи 16 квітня 2019 року належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт від відбування покарання у виді громадських робіт на території Сутковецької сільської ради Ярмолинецького району відмовився.

Загалом ОСОБА_5 , згідно табелю виходу на роботу Сутковецької сільської ради за квітень 2019 року із запланованих 60 годин громадських робіт не відпрацював ні однієї години, чим порушив вимоги ч.3 ст.40 КВК України щодо порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт.

Однак, від явки на судові засідання, обвинувачений ОСОБА_5 ухиляється, що в тому числі підтверджується рапортами працівників Ярмолинецького ГУНП в Хмельницькій області до суду, згідно яких вбачається, що останній за місцем проживання відсутній та ухвалами Ярмолинецького районного суду, якими обвинуваченого двічі оголошено в розшук.

Таким чином, ОСОБА_5 не дотримався належної процесуальної поведінки та не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, що створює неможливість розгляду вказаного кримінального провадження та порушує принцип розумності строків.

Приймаючи до уваги, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 перебуває на розгляді у Ярмолинецькому районному суді, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме - обвинувачений переховується від суду, що підтверджується ухвалою Ярмолинецького районного суду від 20.08.2020 про оголошення особи у розшук, маючи не зняту та непогашену судимість вчинив новий злочин, а також те, що за вчинений злочин ОСОБА_5 передбачено у разі його визнання винуватим покарання, пов`язане із позбавленням волі у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років, застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не забезпечить його належну поведінку та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання вказаного ризику.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задоволити.

Захисник та підозрюваний заперечили проти застосування вказаного запобіжного заходу, просили суд обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора слід задоволити та обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який є злочином середньої тяжкості.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи, враховуючи доведеність прокурором і слідчим обставин, зазначених у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовують обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , і те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений переховувався від суду, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, судом враховано вагомість наявних в матеріалах справи доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, репутацію підозрюваного.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також перешкодити кримінальному провадженні іншим чином.

За обставин, зазначених вище, суд прийшов до висновку про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи відсутність доказів того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався і не був порушений, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Так, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, та не має постійного місця проживання, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області із встановленою періодичністю,

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42 040 грн. (сорок дві тисячі сорок гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області із встановленою періодичністю,

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали - шістдесят днів, з 21 вересня 2020 року по 19 листопада 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1