справа 366/3081/18
провадження 1-кп/361/187/20
УХВАЛА
21 грудня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари матеріали кримінального провадження № 0000345 від 28.08.2018, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красилівка, Іванківського району, Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в и в:
В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходяться матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 застосований у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 28 грудня 2020 року включно.
Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України згідно Закону України від 13.04.2020, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Дане кримінальне провадження розглядається колегією у складі трьох суддів. На даний час, через знаходження одного члена колегії на лікарняному, не може бути зібрано колегію для розгляду клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Тому розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 вирішується головуючим суддею у даному кримінальному провадженні у відповідності до визначеного порядку.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою терміном на 60 днів, з урахуванням обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України; тобто можливість переховування від суду; незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, зазначивши, що її підзахисний раніше не судимий і знаходиться під вартою з 28.08.2018 та просила змінити застосований запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який стосується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За змістом частини третьої статті 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене; строк ухвали суду про продовження строку тримання під вартою відповідно до статті 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.
З урахуванням закінчення строку дії запобіжного заходу і неможливості закінчення судового розгляду до його закінчення, необхідності перевірки на даній стадії судом обґрунтованості обвинувачення відносно ОСОБА_4 , виходячи з необхідності уникнення ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та які були встановлені судом під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, із ступеня тяжкості та інкримінованого йому злочину, а також тієї обставини, що підстави для застосованого обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений зможе переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, який має високий ступінь суспільної небезпеки, за який він може бути засуджений від 7-ми до 15-ти років позбавлення волі, останній в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, з метою уникнути покарання за вчинений злочин може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.
Як зазначено в п. 17 Листа № 511-550/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості «(п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року). При цьому наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, які при наявності презумпції невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому, дотримуючись практики Європейського суду з прав людини, яка є часткою національного законодавства та якою визначається, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але і високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини. На думку суду, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.

За переконанням суду, будь-які менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, з урахуванням продовження існування відносно ОСОБА_4 зазначених вище ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не забезпечать дотримання ним процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що зумовлює продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходить також з того, що судовим рішенням з даного питання має бути забезпечена не лише повага щодо особистої свободи обвинувачених, але і мають бути забезпечені високі стандарти охорони загальносуспільних інтересів (рішення у справі Європейського Суду з прав людини у справі «Лателльє проти Франції»). Тримання обвинуваченого під вартою у даному кримінальному провадженні є виправданим.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 183, 197, 331, 372 КПК України суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України продовжити до 19 лютого 2021 року включно з утриманням його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення

Головуючий суддя ОСОБА_1