єдиний унікальний номер справи 948/591/20
номер провадження 1-кс/531/264/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Машівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 18 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Машівського ВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим прокурором Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на майно, а саме на: вантажний автомобіль марки «Renault» моделі «Magnum», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 ; напівпричіп марки «Van Hool» моделі «S-306», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , є ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування транспортними засобами, та, в разі встановлення місця знаходження транспортних засобів, визначити місцем їх зберігання майданчик Машівського ВП ГУНП України в Полтавській області за адресою: вул. Незалежності, 154, смт. Машівка, Полтавської області.

Клопотання мотивовано тим, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 18 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, було встановлено, що 14 червня 2020 року ОСОБА_5 , приїхавши до свого знайомого ОСОБА_7 , виявив відсутність вантажного автомобіля марки «Renault» моделі «Magnum», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , та напівпричепу марки «Van Hool» моделі «S-306», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , є ОСОБА_6 .

В ході допиту потерпілого було встановлено, що близько року тому він почав співпрацювати із раніше невідомими йому особами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , жителями с. Селещина Машівського району Полтавської області, та займатися перевезеням зерна на належних ОСОБА_5 вантажних автомобілях. У ОСОБА_7 був вантажний автомобіль марки «Renault» моделі «Magnum», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Van Hool» моделі «S-306», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 . На початку співпраці, близько тижня, потерпілий їздив із водіями для переконливості чесності та порядності водіїв. Після чого, потерпілий поїхав в м. Київ, транспортні засоби залишилися у водіїв в с. Селещина Машівського району Полтавської області. Свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів також були у водіїв. Після, водії самостійно здійснювали перевезення зерна та віддавали потерпілому частину прибутку. Близько місяця тому, останній поцікавився у ОСОБА_10 чи все добре з авто, на це він почав ухилятися від відповіді. 14 червня 2020 року потерпілий вирішив без попередження приїхати та перевірити справність та наявність транспортних засобів. Приїхавши в с. Селещина, за місцем проживання ОСОБА_7 , дізнався, що останній, користуючись відсутністю ОСОБА_5 , поїхав в с. Хухри Охтирського району Сумсокої області та із невідомими особами уклав усну домовленістьзалишити на зберігання у невідомих осіб транспортні засоби, які належать потерпілому, за що отримав грошові кошти в сумі близько 106000 грн.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що особами, з якими ОСОБА_7 вступив в усну домовленість, є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Вказана подія 16 червня 2020 року була внесена до ЄРДР за №0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На даний час місцезнаходження вище вказаних транспортних засобів не встановлено.

В зв`язку з тим, що у слідства виникла необхідність у збереженні вище вказаного майна, яке є речовими доказами по даному кримінальному провадженню, а саме предметом вчинення злочину, і щодо нього існує сукупність підстав вважати, що воно може незаконно в подальшому приховуватися, пошкодитися, псуватися, зникнути, втратитись, знищитись, використатися, незаконно передатися у власність іншій особі, виникла необхідність у накладенні арешту.

В судове засідання слідчий СВ ОСОБА_4 не з`явився.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Власник (користувач) майна ОСОБА_5 до суду не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали, додані до клопотання. слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Перевіркою встановлено, що за фактом крадіжки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, відкрито кримінальне провадження №0000194 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий в клопотанні просить накласти на вище вказане майно арешт, оскільки воно є речовими доказами по справі та щодо нього існує сукупність підстав вважати їх предметом злочину, а також є загроза того, що майно може незаконно в подальшому приховуватися, пошкодитися, псуватися, зникнути, втратитись, знищитися, використатися, незаконно передатися у власність іншій особі та на даний час наявна мета забезпечення збереження вказаних речових доказів.

Слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, речовим доказом в даному кримінальному провадженні є все вище вказане майно, і доведено існування ризику можливого приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Машівського ВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на: вантажний автомобіль марки «Renault» моделі «Magnum», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 ; напівпричіп марки «Van Hool» моделі «S-306», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , є ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування транспортними засобами.

В разі встановлення місця знаходження транспортних засобів, визначити місцем їх зберігання майданчик Машівського ВП ГУНП України в Полтавській області за адресою: вул. Незалежності, 154, смт. Машівка, Полтавської області

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя