У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1623/20
Номер провадження 1-кп/184/227/20

20 жовтня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
під час розгляду у підготовчому судовому засіданні по об`єднаному кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000039 від 23.07.2020 року, № 0000293 від 05.05.2020 року та № 0000366 від 02.06.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000039 від 23.07.2020 року, № 0000293 від 05.05.2020 року та № 0000366 від 02.06.2020 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та постійне місце поживання. Крім того, обвинувачений має намір працевлаштуватися, а тому просили застосувати цілодобовий домашній арешт.

Суд, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання доцільності застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, що підтверджується наявністю об`єднаного кримінального провадження на розгляді суду. Зазначене відповідає позиції ЄСПЛ, яку було неодноразово висловлено у різних рішеннях (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 р. та інших), відповідно до якої «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Таким чином, суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо ОСОБА_3 обвинувачень, в тому числі у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років та на строк від п`яти до восьми років відповідно, а тому є достатні підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду.

Вивченням особистості ОСОБА_3 встановлено, що він не одружений, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, раніше судимий за умисні злочини. Також, окрім об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, в провадженні суду перебуває інше об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України (справа № 184/2456/19). Вищезазначене свідчить про наявність та не зменшення ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України.

Вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаному ризику.

Крім того, інші запобіжні заходи, зокрема домашній арешт, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого. Посилання обвинуваченого на можливість працевлаштування обвинуваченого, як підставу зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, судом не приймаються до уваги, оскільки раніше обвинувачений не вчиняв жодних дій, направлених на працевлаштування. Крім того, застосування цілодобового домашнього арешту, про який клопотала сторона захисту, як запобіжного заходу, за своїми ознаками та заборонами, унеможливлює працевлаштування останнього.

Таким чином, виходячи з положень КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри та зазначених ризиків, а також, те що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою з 20.10.2020 року по 18.12.2020 року включно, з визначенням застави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 314, 315, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ? задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, а саме з 20.10.2020 року по 18.12.2020 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43 940 грн. (сорок три тисячі дев`ятсот сорок), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до суду;
- не відлучатися із м. Покров без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18.12.2020 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, вище вказана уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника відмовити.
Виконання даної ухвали покласти на Нікопольське ВП ГУНП у Дніпропетровській області та Державну установу "Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)".
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1