Провадження № 11-кп/4820/481/20
Справа № 676/7260/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Чернівецький слідчий ізолятор» в місті Хмельницькому об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509, № 0000046 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2020 року,-
в с т а н о в и л а :
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2020 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого - проживає в громадянському шлюбі, раніше судимого:
- вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.02.2010 року за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік;
- вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.06.2011 року за ч.3 ст.186, ст.69, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, який скасовано Апеляційним судом Хмельницької області та постановлено новий вирок за ч.3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.10.2015 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, який скасовано Апеляційним судом Хмельницької області та постановлено новий вирок від 17.12.2015 року за ч.1 ст.187, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч1 ст. 125 КК України та призначено покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді п`яти місяців арешту.
- за ч.1 ст. 125 КК України у виді сто п`ятдесят годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді п`яти місяців арешту.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту, остаточно для відбуття ОСОБА_8 призначено покарання у виді шести місяців арешту.
Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 29.04.2020 року, зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання час його знаходження під вартою з 13 лютого по 29 квітня 2020 року з розрахунку день за день.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.
До набрання вироком законної сили ухвалено ОСОБА_8 утримувати в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» м. Чернівці.
Речові докази по справі:
- напіввовняну ковдру, пластиковий органайзер, бокоріз (кусачки), плоскогубці, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, ухвалено після набрання вироком законної сили повернути власнику.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрат по справі - в загальній сумі 1727.11 грн. за проведення судово-товарознавчих експертиз.
Цивільний позов не заявлявся.
За вироком суду, ОСОБА_8 близько 01.30 год. 29 квітня 2019 року, знаходячись у дворі будинку по АДРЕСА_3 , переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно із багажного відділення салону автомобіля марки ВАЗ-21043 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , викрав напіввовняну ковдру вартістю 80 грн., пластиковий органайзер для інструментів вартістю 103 грн., з бокорізом (кусачки) марки «JOBI» вартістю 135 грн., плоскогубцями вартістю 96 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 414 грн.
Також, ОСОБА_8 близько 20.00 год. 08.02.2020 року поряд з будинком по АДРЕСА_4 , під час суперечки із ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар ногою в область тіла грудини потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синяка в області тіла грудини, які по ступені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 1 року 10 днів позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. Вказує, що у мотивувальній частині вироку судом першої інстанції в супереч вимогам ст.374 КПК України, не зазначено формулювання обвинувачення, яке судом визнано доведеним, натомість судом взято до уваги обставини вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення, які встановлені органом досудового розслідування. Вважає, що судом при призначені покарання не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного. Судом першої інстанції не враховано, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості, обвинувачений раніше неодноразово був судимий до реальних мір покарання, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків не зробив та вчинив нові злочини. Крім того зазначає, що обвинувачений ніде не працював, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення. Вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання в виді арешту у даному випадку не буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника на їх заперечення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Суд в мотивувальній частині вироку повинен вказати ті діяння обвинуваченого, за які засуджується особа та які знайшли своє підтвердження безпосередньо в ході судового розгляду, встановлені саме судом і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Вимоги вищевказаних норм закону судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі.

Місцевий суд, визнавши ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним в суді та не виклав його у вироку, що є порушенням п. 2 ч. 3 ст.374 КПК України та є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Всупереч вищевказаним нормам закону, суд першої інстанції не виклав власних висновків щодо пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення та не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним, а вказав у мотивувальній частині, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України органом досудового розслідування.
Колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції вказані порушення засад кримінального провадження, які стосуються встановлення фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, тобто такими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначені порушення є підставами для скасування судового рішення, і оскільки вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.

Відповідно до ст. 415 КПК України, при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Керуючись ст.ст.407, 409, 412, 415, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2020 року відносно ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509, № 0000046 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.125 КК України в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді