КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1.,

суддів - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

секретаря - ОСОБА_4.,

за участю:

адвокатів, які діють в інтересах

власників майна ОСОБА_5.,

ОСОБА_6. - ОСОБА_8.,

ОСОБА_7.,

ОСОБА_9.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_5. - ОСОБА_7. та за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6. - ОСОБА_9., на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України.

28 квітня 2020 року старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 за погодженням з прокурором відділу Прокуратури міста Києва ОСОБА_11. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000605, а саме: майна, тимчасово вилученого під час обшуку 21.04.2020 року в автомобілі «Mercedes-Benz s500L» державний номерний знак НОМЕР_1 та за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1, а саме: автомобіль «Mercedes-Benz s5Q0L» д.н,з. НОМЕР_1; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2; ключі до замка запалення даного автомобіля; дві зубні щітки ОСОБА_5.; мобільний телефон «iPhone» модель А1688 золотистого кольору з потертостями; картонна коробка до мобільного телефону «iPhone» ІМЕІ НОМЕР_3; слот до сім-картки «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4; сім-картка «Київстар» НОМЕР_5 F; слот до сім-картки «МТС» НОМЕР_7; слот до сім-картки «МТС» НОМЕР_8; сім-картка МТС НОМЕР_6; грошові кошти в сумі 1670 доларів США, 3000 Євро, 1500 гривень.

Клопотання мотивовано тим, що вищевказані речі та предмети були підшукані, виготовлені, пристосовані та використані як засоби та знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі їх сліди. Крім того, зазначає про можливість подальшої конфіскації майна як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року клопотання задоволено. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на врахування того, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, і метою арешту є забезпечення збереження речових доказів.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_5. - ОСОБА_7. подала апеляційну скаргу з доповненнями в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. На думку апелянта, Шевченківський районний суд міста Києва не був утворений у законний спосіб, за даними Єдиного державного реєстру підприємств організацій установ він належить до сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, і таким чином слідчий суддя не мав законних повноважень для розгляду клопотання слідчого про арешт майна. При цьому вказує, що слідчим суддею порушено право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки під час розгляду клопотання проявлено явну небезсторонність, ангажованість і упередженість. Крім того, в клопотанні сторони обвинувачення не зазначені підстави і мета відповідно до положень ст.170 КПК України та взагалі відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна. Також звертає увагу, що слідчим суддею істотно порушено вимоги ч.5 ст.171 КПК України, якими передбачено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Разом з цим обшук за вказаною адресою та у вказаному автомобілі проведено 21.04.2020 року, а клопотання про арешт майна надійшло до суду 28.04.2020 року. Крім того, слідчим суддею не дотримано вимог ч.1 ст.171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, проте клопотання розглянуто з порушенням вказаного строку, а саме клопотання передано слідчому судді без проведення автоматизованого розподілу. На думку апелянта слідчим суддею взагалі проігноровано вимоги ч.2 ст.173 КПК України та не досліджено жодного документу на виконання цих вимог. Крім того, слідчим суддею залишено поза увагою, що прокурор не надав в розпорядження суду належним чином завірені копії процесуальних документів, які підтверджують доводи клопотання, що є порушенням п.4 ч.2 ст.171 КПК України, і суд не міг враховувати надані ксерокопії як докази. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04 червня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В своїй апеляційній скарзі адвокат, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6. - ОСОБА_9., не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Наголошує, що в клопотанні сторони обвинувачення не зазначені підстави і мета відповідно до положень ст.170 КПК України та взагалі відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна. Крім того, в порушення норм ч.2 ст.171 КПК України в клопотанні про арешт майна взагалі відсутні оригінали або належним чином завірені копії будь-яких документів, в тому числі і таких, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання. Також звертає увагу, що слідчим суддею істотно порушено вимоги ч.5 ст.171 КПК України, якими передбачено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Разом з цим обшук за вказаною адресою та у вказаному автомобілі проведено 21.04.2020 року, а клопотання про арешт майна надійшло до суду 28.04.2020 року. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04 червня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з'явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- адвокатів, які діють в інтересах власників майна ОСОБА_5. та ОСОБА_6. - ОСОБА_7., ОСОБА_9. та ОСОБА_8., які просили задовольнити апеляційні скарги;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, та ухвали слідчого судді, 21.04.2020 року ОСОБА_12. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України.

21 квітня 2020 року на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва проведено обшук в автомобілі «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_12., та за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1, в ході якого виявлено та вилучено належне підозрюваному майно, зазначене вище.

22 квітня 2020 року майно, вилучене в ході обшуку, постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

При цьому в наданих слідчим матеріалах наявні відомості, які у відповідності до кримінального процесуального закону України та практики Європейського суду з прав людини вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаних речей такими, що мають ознаки доказів у кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди злочинів, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційних скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об'єктивні підстави вважати вилучені речі такими, що є доказом кримінальних правопорушень, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки прокурором доведено, що речі, вилучені під час обшуку, відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, мотивованою постановою їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою їх арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов'язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред'явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об'єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на речі, вилучені в ході обшуку, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Також є безпідставними твердження апелянтів про незаконність утворення Шевченківського районного суду міста Києва, з огляду на відсутність в матеріалах клопотання доказів таких обставин.

Інші доводи апеляційних скарг не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5. - ОСОБА_7., та адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6. - ОСОБА_9., необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року, постановлену в рамках кримінального провадження №0000605, необхідно залишити без змін, як законну та мотивовану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5. - ОСОБА_7., та адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6. - ОСОБА_9., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України, а саме: майна, вилученого під час обшуку 21.04.2020 року в автомобілі «Mercedes-Benz s500L» державний номерний знак НОМЕР_1 та за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

- автомобіль «Mercedes-Benz s5Q0L» д.н,з. НОМЕР_1;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2;

- ключі до замка запалення даного автомобіля;

- дві зубні щітки ОСОБА_5.;

- мобільний телефон «iPhone» модель А1688 золотистого кольору з потертостями;

- картонна коробка до мобільного телефону «iPhone» ІМЕІ НОМЕР_3;

- слот до сім-картки «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4;

- сім-картка «Київстар» НОМЕР_5 F;

- слот до сім-картки «МТС» НОМЕР_7;

- слот до сім-картки «МТС» НОМЕР_8;

- сім-картка МТС НОМЕР_6 ;

- грошові кошти в сумі 1670 доларів США, 3000 Євро, 1500 гривень, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3