справа № 156/386/20
Номер провадження: 1-кп/156/18/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2021 року

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Іваничі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2020 року за № 0000092, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Риковичі, Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статтею 125 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 28 березня 2020 року, близько 19 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , умисно наніс йому один удар кулаком в область голови, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №61 від 29 березня 2020 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
08.02.2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про примирення відповідно до ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України.
В угоді про примирення сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. В угоді про примирення сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт строком 200 годин.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди між потерпілим та обвинуваченим дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також просив угоду про примирення затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. При цьому, пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, норми ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України. Також вказав, що угоду уклав добровільно.
Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, пояснив що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України. Також вказав, що в угоді про примирення погоджено з обвинуваченим, що завдана шкода йому відшкодована.
Враховуючи наведене вище, заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, оскільки останній спричинив умисне легке тілесне ушкодження.
Судом з`ясовано та перевірено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.
Зміст угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам, встановленим ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода про примирення підлягає затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому угодженого між сторонами покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт строком 200 годин.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 394, 471, 473, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 08 лютого 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2020 року за № 0000092 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 ( двісті) годин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іваничівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1