Провадження № 1-кс/643/3768/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0003787 від 10.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленівка, Волноваського району, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розведеного, на утриманні має неповнолітню доньку 2008 р.н., не працюючого, раніше судимого: 26.02.2020 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 09.08.2020 року приблизно о 18:00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає його матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, вирішив заволодіти золотими сережками, які належать його матері ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_5 , побачив, як його матір ОСОБА_6 пройшла до зали, після чого, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення належного їй майна, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, зайшов вслід за матір`ю у вказану кімнату, підійшов до неї та став позаду ОСОБА_6 , яка знаходилась біля дивану, та продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, діючи умисно, з метою подолання можливого опору з боку ОСОБА_6 , штовхнув останню обома руками в спину, тим самим застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я. Від вказаного поштовху, ОСОБА_7 не втрималась на ногах та впала на диван на лівий бік, після чого ОСОБА_6 , скориставшись тим, що його матір дезорієнтована у просторі та не має змоги чинити опір його діям, вийняв самостійно з вух ОСОБА_6 належні їй сережки із золота 585 проби, загальною вагою 5 грамів, вартістю, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 258 від 18.08.2020 року 5261,10 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 5261,10 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Слідчий в клопотанні посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та вказував, що останній вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, раніше був засуджений за скоєння корисливого злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став та, перебуваючи на іспитовому терміні, визначеному йому за останнім вироком суду, знову вчинив умисний корисливий злочин, в зв`язку із чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України ризики та він спробує переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, постійної роботи, раніше судимий за вчинення корисливого злочину і усвідомлює всі можливі наслідки притягнення його до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання;

- незаконно впливати на потерпілу, оскільки йому відома її адреса мешкання, так як вони зареєстровані за однією адресою, та також йому відомий номер телефону, яким вона користуються на сьогоднішній день і за допомогою дзвінків може здійснювати вплив, у разі застосуванні до нього запобіжного заходу не у вигляді тримання під вартою, а іншого більш м`якого такого як, застава чи домашній арешт;

- незаконно впливати на свідків чи інших учасників процесу;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 вчинив вказане умисне корисливе кримінальне правопорушення будучи раніше засудженим Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком 1 рік.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказував, що підозра обґрунтована та просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки він не ухилявся від явки до слідчого за викликами останнього.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

21.08.2020 за погодженням із прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 . ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що підтверджується:

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка вказує на обставини, що відбувалися 09.08.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а також зазначає як саме ОСОБА_5 заволодів її майном;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 ;

-висновком експерта № 258 від 18.08.2020 за результатами судової товарознавчої експертизи;

-відповіддю з ломбарду, з якого вбачається, що викрадене майно звернув на свою користь ОСОБА_5 .

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого у провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, розлучений, на утриманні має неповнолітню доньку 2008 року народження - зі слів, раніше засуджений за вчинення корисливого злочину проти власності, інкриміноване йому правопорушення скоїв під час перебування на іспитовому строку, встановленому йому за вироком суду від 26.02.2020, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід однозначно не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризику того, що останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з вчиненням тяжкого кримінального правопорушення та у зв`язку з суворістю покарання за вчинений злочин у разі визнання його винуватості; незаконно впливати на потерпілу, свідків оскільки з ними на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб, слідчих експериментів, а також може чинити тиск на свідків та іншим чином спонукати їх до відмови від показань або їх зміни по даному кримінальному провадженню; буде вчиняти нові злочини, оскільки не має джерела постійного доходу, виходячи з відомостей про його особу - схильний до вчинення корисливих злочинів.
Крім того, настання кожного окремо, та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.
У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 16-10 години 25.08.2020.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 16-10 години 23.10.2020.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1