ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 24.09.2020 року в кримінальному провадженні №0000086 щодо нього за ст.189 ч.3 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 24.09.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, розлученого, раніше судимого, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.189 ч.3 КК України і йому призначено покарання у виді 6 років розбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2018 року і остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 6 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 25 квітня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 628 грн. 04 коп.

Визначено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 20 січня 2020 року біля 21 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи намір заволодіти грошима ОСОБА_8 з розрахункової банківської картки Приват Банку № НОМЕР_1 , підключив

ЄУНСС 725/2070/20 провадження №11кп/822/475/20 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9 електричну праску до електромережі і після повного її нагрівання, застосовуючи фізичну силу до ОСОБА_8 в той час, коли останній знаходився в положенні лежачи на спині на меблевому ліжку в спальній кімнаті, не звертаючи увагу на присутність матері останнього, почав приставляти підошву розжареної праски до оголених ділянок тіла потерпілого та вимагати назвати під код від банківської розрахункової картки. Під час насильницький дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_8 втратив свідомість, після чого ОСОБА_10 покинув місце вчинення злочину.

В результаті насильницьких дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді опіків спини та передньої черевної стінки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На цей вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив розглянути його скаргу та скасувати вирок районного суду щодо нього.

На обґрунтування своїх вимог вказував, що в суді було на нього покладено обов`язок доказування його невинуватості, не було з`ясовано як його відбитки виявились на предметі, що є речовим доказом, останній не був пред`явлений в суді і не досліджувався. Cуд в основу вироку поклав показання потерпілого і свідка, які є родичами і зацікавлені в справі, оскільки винні йому гроші. Ще вказував, що було порушено ст.364 КПК України, прокурор його перебивав і не дав йому можливості розказати суду всі обставини подій. Показання потерпілого і свідка ОСОБА_11 під час досудового розслідування, судового розгляду і які зафіксовані на відеозаписі з місця подій, суттєво різняться і суд повинен був віднестись до них критично.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_6 є необґрунтовані і в задоволенні його скарги необхідно відмовити.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст.189 ч.3 КК України при обставинах, що викладені у вироку, повністю підтверджується дослідженими судом доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в суді дав показання, що 20.01.2020 року біля 21 год. він вийшов з дому та пішов в магазин «Надія», що по вул. Білоруській в м. Чернівці. В магазині за придбані продукти він розрахувався карткою «ПриватБанку». Там до нього підійшов ОСОБА_12 , з яким раніше він не був знайомий, але знав що останній проживає по вул. Білоруській, неподалік від нього. Останній попросив у нього грошей для придбання горілки, але він йому відмовив, сказавши, що в нього немає грошей. Після цього він пішов до дому і бачив як ОСОБА_6 ішов слідом за ним. Прийшовши до дому, він пішов спати в свою кімнату, а ОСОБА_6 , який ішов слідом за ним, залишився розмовляти з його мамою, яка відкрила двері квартири. Крізь сон він відчув біль на животі і, відкривши очі, побачив як ОСОБА_13 , тримаючи в руках праску, прикладає її йому до оголеного живота та вимагає від нього кредитку картку та пін-код від неї. Через деякий час він втратив свідомість. В нього були рани на животі і він звернувся лікарню. На підошві праски були залишки обпеченої його шкіри.

Свідок ОСОБА_14 в суді дала показання, що 20.01.2020 року її син ОСОБА_8 біля 21 год. пішов в магазин за продуктами. Повернувшись приблизно через 40 хв., син пішов в кімнату спати. Слідом за її сином в квартиру зайшов невідомий чоловік, який назвався ОСОБА_15 . Останній спочатку пропонував їй придбати в нього мобільний телефон, потім просив в неї грошей, але вона відмовила. Тоді ОСОБА_16 сказав, що бачив в її сина банківську картку і сказав, щоб вона дала йому ту картку і пін-код, щоб зняти гроші, на що вона відповіла, що їй невідомий пін-код і тому вона не може зняти гроші з картки. Після цього обвинувачений взяв з тумбочки праску, зайшов до сина в кімнату і включив праску в розетку. Поки праска нагрівалася, обвинувачений неодноразово вимагав назвати пін-код, а коли праска нагрілася, він став її прикладати синові до живота. Вона намагалася перешкодити обвинуваченому в його діях, але не змогла. Від болю син прокинувся, а обвинувачений продовжував вимагати назвати йому пін-код кредитної картки. Потім обвинувачений став прикладати розпечену праску до спини синові. Від отриманих опіків її син втратив свідомість. Тоді вона стала кричати і обвинувачений втік з квартири.

Свідок ОСОБА_17 в суді дала показання, що в один з днів січня 2020 року вона бачила як обвинувачений в магазині, в якому вона працює, пропонував її знайомій придбати в нього мобільний телефон.

З протоколу огляду місця події від 25.01.2020року вбачається, що в ході проведення цієї слідчої дії було виявлено та вилучено праску «Теfal», на поверхні платформи якої виявлено речовину, що схожа на шкіру, а також на прасці було виявлено сліди пальців рук (а.с.15-28).

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також даними протоколу слідчого експерименту та відеозаписом цієї слідчої дії зі свідком ОСОБА_14 , в ході якої остання відтворила обставини вчиненого обвинуваченим злочину. Зазначені нею обставини повністю відповідають тим, що вона давала в судовому засіданні та відбувались 20.01.2020року, коли ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження (т.1 а.с.56-58).

З протоколу слідчого експерименту, проведеного з потерпілим ОСОБА_8 та відеозапису цієї слідчої дії, вбачається, що потерпілий на досудовому слідстві показав та відтворив обставини, при яких 20.01.2020року йому були заподіяні тілесні ушкодження (т.1 а.с.78-80).

З протоколу освідування від 19.03.2020року та фототаблиці до нього вбачається, що на тілі ОСОБА_8 , а саме в ділянці живота та спини були виявлені рани червоного кольору різних розмірів (а.с.81-86).

З висновку експерта №117 від 29.01.2020р. вбачається, що в ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження: опік IIA-IIБст. спини та передньої черевної стінки зальною площею -7% від площі тіла. Вищевказані ушкодження виникли в результаті дії високої температури (розпеченого металу), по строку виникнення можуть відповідати на 20.01.2020року, могли виникнути в результаті прикладання підошви розжареної праски, і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я(т.1 а.с.73-74).

З висновку експерта №24 від 16.02.2020року вбачається, що на прасці марки «Теfal» знайдено епітеліальні клітини, частина яких є фрагментами шкіри (т.1 а.с.49-50).

З висновку експерта №0871-К від 29.04.2020року вбачається, що слід пальця руки та один слід ділянки долоні руки: слід ділянки долоні руки розміром 20х10 мм на прасці білого кольору, зовнішня поверхня, права бокова частина, перекопійований на відрізок №3, залишений ділянкою долоні лівої руки гр. на ім`я ОСОБА_6 , слід пальця руки розміром 20х22 мм на прасці білого кольору, зовнішня поверхня, ліва бокова частина, перекопійований на відрізок №5, залишений великим пальцем лівої руки гр. на ім`я ОСОБА_6 (т.1 а.с.138-146).

Вказані докази повністю підтверджують висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.189 ч.3 КК України, оскільки він вчинив вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для здоров`я особи.

Посилання апелянта про не з`ясування судом того при яких обставинах могли бути залишені на прасці його відбитки пальців рук і долоні, є безпідставним і на думку колегії, не потребує додаткових пояснень, оскільки потерпілий та свідок про це повідомили в судовому засіданні.

Будь-яких порушень, на які вказує обвинувачений в своїй скарзі, колегією суддів не виявлено.

А тому заперечення обвинуваченим своєї вини колегія суддів визнає як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Вирок суду є законний та обґрунтований належними в допустимими доказами.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку немає, а тому в задоволенні скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,- У Х В А Л И Л А :
В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити, а вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 24 вересня 2020 року в кримінальному провадженні №0000086 щодо нього за ст.189 ч.3 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя