Справа № 352/1761/20
Провадження № 1-кс/352/346/20
У Х В А Л А
про арешт майна

04 вересня 2020 р. м. Івано-Франківськ

Слідча суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: дізнавача ОСОБА_3 ,

особи, у якої було вилучене майно, ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 02.09.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
03.09.2020 дізнавач СД Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02.09.2020 до Тисменицького ВП надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що у с.Марківці на автодорозі Н-10 зі сполученням «Стрий-Мамалига» по вул. Центральній на 116 кілометрі, працівниками УПП в Івано-Франківській області було зупинено транспортний засіб марки Мазда д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Під час перевірки документів було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та номера кузова НОМЕР_3 автомобіля марки «Mazda PREMACY» д.н.з. НОМЕР_1 .

02 вересня 2020 року в ході проведення огляду місця події було вилучено транспортний засіб - автомобіль марки «Mazda PREMACY», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів в м.Тисмениця, вул.Л. Українки, 2, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 .

За вказаним фактом 02.09.2020 підрозділом дізнання Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області розпочато кримінальне провадження №0000054 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Крім того, транспортний засіб - автомобіль марки «Mazda PREMACY», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , постановою сектору дізнання Тисменицького ВП ГУНП в області від 03.09.2020 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000054 від 02.09.2020.

Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що даний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 були вилучені у нього 02.09.2020 року після зупинки автомобіля під його керуванням в с. Марківці Тисменицького району. Вказав, що йому на праві власності, володіння чи користування дані речі та документи не належать. Зазначив, що на прохання фактичного володільця вищевказаних автомобіля та документа ОСОБА_6 керував транспортним засобом з метою перевезення його сина та дружини до лікарського закладу. Пояснив, що не вважає за необхідне накладати арешт на дані речі, так як на його думку, фактичний володілець майна ОСОБА_6 їх приховувати не буде.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши пояснення дізнавача, ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання слідча суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до пункту 7 частина 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Згідно пункту 4 частини 2 статті 40-1 указаного Кодексу дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право в тому числі оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дізнавачем повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно, яке постановою від 03.09.2020 року визнане речовими доказами, буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчою суддею враховано правову підставу для арешту майна; правову кваліфікацію кримінального проступку, а саме за ч.4 ст.358 КК України; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вважаю, що в частині накладення арешту на автомобіль марки «Mazda PREMACY», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 слід застосувати спосіб арешту майна шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування, оскільки користування автомобілем може призвести до зміни його технічного стану.

Щодо вимог дізнавача в частині визначення місця зберігання транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Враховуючи те, що визначення місця зберігання речових доказів не належить до повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про накладення арешту майна, а також зважаючи на те, що постановою дізнавача від 03.09.2020 року уже визначено місця для зберігання автомобіля, вилученого під час огляду місця події 02.09.2020 року, тому в задоволенні клопотання в даній частині слід відмовити.

Таким чином клопотання слід задовольнити частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.26, 40-1, 98, 167, 168, 170-173, 175, 208, 309, 372 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

клопотання дізнавача СД Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Mazda PREMACY», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 , шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1