№ 204/4386/20
№ 1-кп/204/643/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у спрощеному порядку у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000099 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянкиУкраїни, освіта середня, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України;
встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Так, 24 липня 2020 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , між обвинуваченою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, у ході якого у обвинуваченої виник умисел, спрямований на спричинення потерпілій легких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, обвинувачена ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи обличчям до потерпілої ОСОБА_4 умисно нанесла останній один удар ногою в область правого стегна, після чого кулаком лівої руки, із зусиллям, нанесла ще декілька ударів в область обличчя потерпілої, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: садна на слизовій оболонці верхньої губи по центру, синців на обличчі та правому стегні, садна на лівій гомілці. Вказані тілесні ушкодження, згідно висновку спеціаліста № 2005 від 27.07.2020 року, спричиненні від дії тупого твердого предмета (предметів). За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні, скороминущі наслідки.
Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного нею кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутністю. Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала до суду відповідну заяву.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю, що суд відносить до пом`якшуючої її покарання обставини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу у дохід держави, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої. Призначення іншого виду покарання, суд вважає недоцільним.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Підстави для стягнення процесуальних витрат з обвинуваченої на користь держави відсутні, оскільки експертне дослідження проведено за рахунок замовника.
Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот десять гривень.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1