ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/292/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 11 вересня 2020 р .

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 11 вересня 2020 р. частково задоволено клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000017 від 24.01.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, вилученого під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , а саме:
- ноутбук Lenovo S/N:PFOCVQSB із зарядним пристроєм;
- мобільний телефон Samsung N500H, IMEI: НОМЕР_1 ;
-документація на іноземній мові на 6-ти аркушах;
голографічна плівка із відображенням тризуба, напису Україна на українській, іноземній мові, абревіатура МВС;
-записник формату А5 із чорновими записами;
документація на іноземній мові на 8 аркушах;
-записник білого кольору із написом 2020 та чорновими записами;
-банківські картки №№ НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 11.09.2020, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання процесуального керівника - ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 24 січня 2020 р.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутнім при оголошенні рішення судом, фактично ухвалу з повним текстом отримано 21.09.2020.

Вважає, що відмова слідчим суддею у задоволенні клопотання про арешт транспортного засобу VW Golf д.н.з. НОМЕР_10 із комплектом ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 та паперового згортку з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору необгрунтованою.

Зазначає, що ні ОСОБА_7 , ні його дружина ніде не працюють, відповідно не мають постійного джерела доходу. Даний транспортний засіб придбаний за грошові кошти, отримані внаслідок здійснення його злочинної діяльності, а саме за виготовлення та збут громадянам України підроблених ІД-карток із захисними голографічними елементами.

Що стосується паперового згортку із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, то він за зовнішніми ознаками схожій на наркотичний засіб, а тому відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в провадженні слідчого управління ГУНП в Тернопільській обл. перебувають матеріали кримінального провадження за №0000017 від 24 січня 2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

09 вересня 2020 р. на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 28.08.2020 ст. слідчим СУ ГУНП в Тернопільській обл. ОСОБА_9 проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 з метою безпосереднього відшукання та вилучення предметів , які є предметом злочинів, зберегли на собі сліди вчинення даних злочинів та матимуть значення для досудового розслідування кримінального провадження, в ході якого виявлено та вилучено: - ноутбук Lenovo S/N:PFOCVQSB із зарядним пристроєм;
- мобільний телефон Samsung N500H, IMEI: НОМЕР_1 ;
-документація на іноземній мові на 6-ти аркушах;
голографічна плівка із відображенням тризуба, напису Україна на українській, іноземній мові, абревіатура МВС;
-записник формату А5 із чорновими записами;
документація на іноземній мові на 8 аркушах;
-записник білого кольору із написом 2020 та чорновими записами;
-банківські картки №№ НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 .

Окрім цього, 09 вересня 2020 р. ст. слідчим СУ ГУНП в Тернопільській обл. ОСОБА_9 проведено обшук автомобіля марки VW Golf д.н.з. НОМЕР_10 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайсуду від 25.08.2020, який належить та яким користується ОСОБА_7 , з метою безпосереднього відшукання та вилучення предметів, які є предметом злочинів, зберегли на собі сліди вчинення даних злочинів та матимуть значення для досудового розслідування кримінального провадження, в ході якого виявлено та вилучено: транспортний засіб марки VW Golf д.н.з. НОМЕР_10 із комплектом ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Дане майно речовими доказами на момент розгляду клопотання прокурора визнано не було.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки в частині накладення арешту на автомобіль марки VW Golf д.н.з. НОМЕР_10 із комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, колегія суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги.

Щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, - в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому були вислухані пояснення власника майна, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Частково задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя зазначив, що існують достатні підстави вважати, що майно, вилучене під час обшуку житла підозрюваного, має ознаки доказів у кримінальному провадженні №0000017 від 24 січня 2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, зберегли на собі сліди кримінальних правопорушень та відповідають критеріям ст. 98 України.
Згідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора чи слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Отже, прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на автомобіль марки VW Golf д.н.з. НОМЕР_10 із комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , оскільки ним не надано доказів, що зазначене майно є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а його доводи про те, що ні ОСОБА_7 , ні його дружина не працюють, а тому даний автомобіль придбаний за кошти, отримані внаслідок його злочинної діяльності, є непереконливими і матеріалами, долученими до апеляційної скарги, не підтверджуються.

Таким чином, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обгрунтовано зазначив про відсутність підстав для арешту зазначеного майна.
Разом з цим, слідчим суддею зроблено помилковий висновок щодо відсутності підстав для накладення арешту на паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, оскільки, як правильно зазначив прокурор в апеляційній скарзі і з цим твердженням погоджується колегія суддів, речовина за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб, а тому відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Враховуючи викладені обставини,апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11 вересня 2020, якою клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна задоволене частково - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000017 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на виявлені та вилучені речі та предмети згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду №607/14019/20 від 25.08.2020-щодо обшуку автомобіля марки VW GOLF д.н.з. НОМЕР_10 , який належить та яким користується ОСОБА_7 , №607/14256/20 від 28.08.2020 щодо обшуку у квартирі

АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 ,
- ноутбук Lenovo S/N:PFOCVQSB із зарядним пристроєм;
- мобільний телефон Samsung N500H, IMEI: НОМЕР_1 ;
-документація на іноземній мові на 6-ти аркушах;
голографічна плівка із відображенням тризуба, напису Україна на українській, іноземній мові, абревіатура МВС;
-записник формату А5 із чорновими записами;
документація на іноземній мові на 8 аркушах;
-записник білого кольору із написом 2020 та чорновими записами;
-банківські картки №№ НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ;
-паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Виконання ухвали та визначення місця зберігання арештованого майна доручити слідчому.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та зобовязати його повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді