Єдиний унікальний номер справи №756/8784/20 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3192/2019 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, громадянку України, без місця реєстрації, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , судиму:
- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 27.05.2013 за ч. 2, 3 ст. 185, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;
- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18.11.2014 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, -
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватою у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
27.06.2020 приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні торгівельного центру «Метро», що розташований за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери,26-В, та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу взяла із торгівельних стелажів товар, загальною вартістю 2096 грн. 12 коп. (без урахування ПДВ), який сховала до рюкзака, та направилась до виходу з торгівельного центру, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, так як була зупинена працівниками охорони ТРЦ «Метро».
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_6 могла спричинити ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД УКРАЇНА» майнову шкоду на загальну суму 2096 грн. 12 коп. (без урахування ПДВ).

Крім того, 07.07.2020 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні торгівельного центру «Фоззі», що розташований за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 23,та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу взяла із торгівельних стелажів товар, загальною вартістю 3298 грн. 81 коп., (без урахування ПДВ), який сховала до належного їй рюкзака та направилась до виходу з торгівельного центру, умисно не розрахувавшись за вказаний товар, вийшла за лінію каси торгівельного центру «Фоззі» та направилась до виходу з нього, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, так як була зупинена працівниками охорони.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_6 могла спричинити ТОВ «Експансія» майнову шкоду на загальну суму 3 298 грн. 81 коп. (без урахування ПДВ).

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчиненого злочину та правову кваліфікацію дій, посилаючись на невідповідність призначеного їй покарання через суворість, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року змінити та призначити їй покарання у виді арешту строком на 6 місяців.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 зазначає, що вину визнала в повному обсязі, щиро розкаялась, зробила для себе належні висновки, сприяла слідству у розкритті злочину, раніше судима, за місцем проживання характеризується задовільно, неофіційно працює, має стійкі соціальні зв`язки, проживає з матір`ю, яка перебуває на її утриманні, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, обставин, які обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено, а тому на переконання обвинуваченої є всі підстави для призначення їй покарання у виді 6 місяців арешту, яке буде достатнім та необхідним для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченої, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 , повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше судима, не одружена, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано і враховано щире каяття та скоєння незакінченого злочину, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом першої інстанції не встановлено.
Також, суд першої інстанції, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченої, ступінь тяжкості злочину, а також те, що ОСОБА_6 будучі раніше неодноразово засудженою знову скоїла декілька умисних злочинів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 не бажає ставати на шлях виправлення, а тому її виправлення та попередження нових злочинів можливе лише у разі призначення реального покарання у виді позбавлення волі.
Отже, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 були враховані всі обставини, передбачені статтею 65 КК України в тому числі і ті, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачена.
Призначене обвинуваченій ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання у межах санкції ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. Посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на те, що в неї на утриманні знаходиться матір, колегія суддів вважає неспроможними, з огляду на те, що обвинувачена ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність у неї офіційного джерела доходу, а відтак і можливості утримувати матір.
Що стосується доводів обвинуваченої про наявність в її діях ознак сприяння розкриттю злочину, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про надання ОСОБА_6 органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, тобто в активному сприянні у розкритті злочину.
Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку обвинуваченою до апеляційного суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченої приводу суворості призначеного судом першої інстанції покарання.
Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватою та засуджено за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.
Судді:

______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3