Справа № 353/760/20
Провадження № 1-кп/353/124/20
У Х В А Л А

05 жовтня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Тлумач обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні N 0000139, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

04.09.2020 року доТлумацького районного суду Івано-Франківської області від прокурора у кримінальному провадженні начальника Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 надійшло кримінальне провадження N0000139, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2020 року дане кримінальне провадження було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору, внесення подання про визначення підсудності немає, угода між сторонами кримінального провадження не укладалась.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 погодилися з думкою прокурора, проти призначення судового розгляду кримінального провадження не заперечили.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду даного кримінального провадження з наступних підстав.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти призначення судового розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, враховуючи, те що, не вбачається підстав для закриття кримінального провадження згідно ст. 284 КПК України; повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування; повернення обвинувального акту прокурору або направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності; прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України; не заявлялось клопотання про затвердження угоди відповідно до ст. 468-475 КПК України та не надходило будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання.

За таких обставин суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч.1,2 ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання суд дійшов висновку доручити органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.
Крім того, потерпілим ОСОБА_6 , до початку підготовчого судового засідання, було надано до суду цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням та в прохальній частині заявлено клопотання про накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать цивільному відповідачу, для забезпечення позову.
В підготовчому судовому засіданні заперечень щодо прийняття позову та визнання цивільним відповідачем обвинуваченого, цивільним позивачем потерпілого, не надійшло.

Відповідно до ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична особа, яка в силу Закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальними правопорушеннями, діями (бездіяльністю) обвинуваченого та до якої пред`явлено цивільний позов в порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність прийняти позовну заяву до розгляду разом з кримінальним провадженням, та визнати потерпілого ОСОБА_6 цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_4 цивільним відповідачем.

Частиною 1 ст. 172 КПК України встановлено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Проте, суд повважав за доцільне розглянути клопотання про забезпечення цивільного позову у даному кримінальному провадженні шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать цивільному відповідачу, у підготовчому судовому засіданні за участю захисника обвинуваченого, призначеного згідно ухвали Тлумацького районного суду від 16.09.2020 року регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Івано-Франківській області, для забезпечення реалізації прав і свобод обвинуваченого, захисту цих прав і свобод та їх відновлення у разі порушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у підготовчому судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення цивільного позову, оскільки вважають що підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на все майно та грошові кошти обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.
Прокурор щодо вирішення даного клопотання поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку учасників процесу щодо забезпечення цивільного позову у даному кримінальному провадженні, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих цивільним позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення цивільного позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки цивільного позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Зі змісту ст.171 КПК України та ст.152 ЦПК України випливає, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Як вбачається з поданої позовної заяви, позивачем, всупереч вимогам ст. 151 ЦПК України, не вказано всіх відомостей, необхідних для вжиття заходів забезпечення позову. Так, в позовній заяві не міститься інформація про майно яке належить арештувати, його вартість, що необхідно для встановлення співмірності із зазначеними позовними вимогами.
Крім того, цивільним позивачем потерпілим ОСОБА_6 не обґрунтовано та не наведено обставин того, що невжиття таких заходів як арешт майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання процесуального рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів потерпілого.
Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням принципу співмірності вимог засобам забезпечення позову, беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження необхідності застосування заходів забезпечення, суд вважає, що у задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. 61, 62, 128, 170-173, 314, 315-317 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000139, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на 09 год. 45 хв. 15 жовтня 2020 року у приміщенні Тлумацького районного суду (Івано-Франківська область, м. Тлумач, вул. Винниченка, 14-А) одноособово суддею у відкритому судовому засіданні.

Доручити Тлумацькому районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та подати її до суду до 15 жовтня 2020 року.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням до розгляду з даним кримінальним провадженням.
Визнати потерпілого ОСОБА_6 цивільним позивачем у кримінальному провадженні.
Визнати обвинуваченого ОСОБА_4 цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.
В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про вжиття заходів щодо забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти ОСОБА_4 відмовити.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Вручити сторонам судового провадження копію даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_1