Справа № 504/4326/20
Номер провадження 1-кс/504/1131/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001045 від 22.10.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В-Чернятин Калинівського району Вінницької області, громадянина України, освіта вища, одруженого, офіційно не працевлаштованого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001045 від 22.10.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 жовтня 2020 року, в період з 09:00 год. по 10:00 год., більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений, між ОСОБА_5 , який раніше вчинив замах на умисне вбивство, та його дружиною ОСОБА_7 , під час перебування за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , виникла сварка.
В ході конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті його дружині ОСОБА_7 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , під час перебування у спільній кімнаті будинку за вищевказаною адресою, умисно, протиправно, з використанням невстановленого предмета рубаючої дії, завдав близько 5 ударів в потиличну частину голови ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження, від яких остання померла на місці події.
23 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому злочинні підтверджується зібраними, на теперішній час, у ході досудового розслідування доказами, а саме:
- протокол огляду місця події від 23.2020, в ході якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 , в якому виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті, а також вилучені 2 сокири, на яких наявні плями речовими бурого кольору;
- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.10.2020, який надав показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.10.2020, яка надала показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;
- протокол затримання особи, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення від 22.10.2020, в ході якого у ОСОБА_5 вилучено куртку болотяно-зеленого кольору, білий светр з поперечними сірими та темними смугами, темно-сині брюки, черевики темно-коричневого кольору;
- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
23.10.2020 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» УДПтС України в Одеській області до 20.12.2020 року
Двомісячний строк тримання під вартою закінчується 20.12.2020 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених експертиз, а саме: судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 ; молекулярно-генетичних експертиз; судово-медичної експертизи речових доказів; комплексної амбулаторної судово психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_5 ; з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів дати кінцеву юридичну оцінку діям підозрюваного ОСОБА_5 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
18.12.2020 року постановою керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області у зв`язку із зазначеними обставинами, з урахуванням особливої складності провадження, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001045 продовжено до трьох місяців, тобто до 23.01.2021 року.
З метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий просить продовжити дію застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, що передбачені ст. 177 КПК України, зберігаються та на час звернення з даним клопотанням не змінилися.
В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованому йому злочині не визнав. Пояснив, що вранці 22 жовтня 2020 року повернувшись додому з роботи посварився зі своєю дружиною. Через сварку він вийшов з будинку та пішов на огород. Повернувшись він помітив, що в будинку були навстіж відкриті всі двері. Зайшов в кухню помітив, що дружини там не було, після чого зайшов до її спальні та побачив її вже мертвою. Що сталося з дружиною пояснити не може.
Захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_6 надано суду заперечення в яких просить у задоволені клопотання прокурора відмовити, змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою його проживання. Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що стороною захисту опитані особи, які будуть представлені як свідки сторони захисту, пояснення яких додані до матеріалів клопотання, які спростовують обставини вчиненого кримінального правопорушення та винуватість підозрюваного. Захисником підозрюваного зазначено, що ризики передбачені ст. 177 КПК України також відсутні, оскільки підозрюваний є людиною похилого віку та має ряд захворювань.

Сторона обвинувачення проти задоволення заявленого захисником клопотання заперечувала.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні з наявних матеріалів справи, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
При вирішенні питання міри запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено існування в рамках кримінального провадження № 0001045 від 22.10.2020 року ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); можливого знищення підозрюваним речей та документів, які мають значення для даного кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілих осіб (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Відтак, на теперішній час, слідчому судді слід встановити, чи доводять (виправдовують) наведені стороною обвинувачення обставини даного кримінального провадження продовження існування означених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею.
Так, на думку слідчого судді, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення у встановленому законом порядку судом, й сам факт усвідомлення підозрюваним можливих негативних наслідків ймовірно вчинених ним дій, свідчить про те, що підозрюваний може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про те, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та продовжує існувати.
З приводу продовження існування ризику можливого незаконного впливу на свідків в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя приходить до наступного переконання. Так, слідчий суддя враховує, що матеріли даного клопотання, містять протоколи допиту свідків, в яких зазначені анкетні дані означених осіб, а саме містять відомості щодо їх місця проживання. Слідчий суддя враховує, що свідками також є діти підозрюваного. Між тим, враховує слідчий суддя й ту обставину, що у випадку можливого подальшого направлення обвинувального акту відносно підозрюваного до суду, допит таких осіб ймовірно буде проводитися безпосередньо судом, так як суд фактично позбавлений можливості посилатися на протоколи допитів осіб, які були отримані на стадії досудового розслідування (за винятком проведення допиту в порядку ст. 225 КПК України). Відтак, слідчий суддя вважає, що ризик можливого незаконного впливу на таких осіб з боку підозрюваного в рамках даного кримінального провадження не зменшився та продовжує існувати.
В цілому, зважаючи на інкриміновану підозрюваному ОСОБА_5 епізод ймовірної злочинної діяльності за обставинами, як він викладений у вказаному клопотанні та письмовому повідомленні про підозру, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_5 , раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 115 КК України, слідчий суддя також приходить до переконання, що ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в рамках даного кримінального провадження наявний та жодним чином не зменшився.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Обраний відносно підозрюваного запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підорюваного під вартою, також суддею не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.
Згідно правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо підозрюваного, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно клопотання, йому інкриміновано особливо тяжкий злочини, вбивство людини, за який в разі доведеності, передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі. Також вагомим аргументом у підтвердження посилань сторони обвинувачення є те, що ОСОБА_5 не має будь-яких сталих матеріальних доходів та соціальних зв"язків, що може спонукати його переховуватись від суду, перешкоджати судовому провадженню та вчиняти інші злочини.
Суддя приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень суду.
Наведені стороною обвинувачення ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Таким чином у відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, та з урахуванням п.3 ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966 року, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ст.6 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй у відношенні заходів, не пов`язаних з триманням під вартою (Токійські правила), прийнятих Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1990 року, Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 65 (11) від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» та Рекомендації 80 (11) від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», слідчий суддя, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави, так як інкримінований обвинуваченому злочин спричинив загибель людини.
Приймаючи рішення щодо строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя керується вимогами ч.3 ст. 197 КПК України, згідно положень якої, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,9, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001045 від 22.10.2020 року задовольнити.
Застосований запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України - залишити без змін.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави, у межах строків досудового розслідування до 20 січня 2021 року, включно.
В клопотанні адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1