БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/1472/2020
Провадження №1-кп/497/104/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград угоду про визнання винуватості від 21.10.2020 року між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000216 від 18.09.2020з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадина України, уродженця м.Караганда, Республіка Казахстан, з його слів болгарин за національністю, українську розуміє, має середню освіту закінчив школу у с.Залізничне, офіційно непрацевлаштований, але періодично працює за наймом у приватних осіб, проживає у незареєстрованому шлюбі, в якому виховує і утримує трьох дітей, одному з яких він є біологічним батьком, але батьківство не встановлював, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий

- який обвинувачується за ст.263 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, на початку літа 2015 року (точна дата не встановлена), мешканець м.Болград Одеської області ОСОБА_4 , перебуваючи на не огородженій та доступній для сторонніх осіб перебування території колишніх складів ракетно-авіаційного озброєння вже нефункціонуючої військової частини, що розташована на північній околиці АДРЕСА_1 , під час збирання металобрухту знайшов набої у кількості 30 штук, які є боєприпасами, що придані для стрільби - патронами калібру 7,62мм х 5411, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, гвинтівок, карабінів системи «Мосіна», «Токарева», «Дегтярьова» та ручних і станкових кулеметів системи «Калашникова» і «Максима» відповідного калібру.

Надалі ОСОБА_4 , переконавшись за зовнішніми ознаками, що знайдені ним предмети відносяться до боєприпасів, а саме, є патронами, діючи з наміром, спрямованим на незаконне придбання, носіння та зберігання боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, діючи у порушення постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна» та Положення про дозвільну систему, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992року №576, а також Інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», що затверджена Наказом МВС України №662 від 21 серпня 1998 року, - переніс знайдені ним вищезазначені боєприпаси до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , до сарайного приміщення, де незаконно зберігав їх до 18.09.2020р. - до того часу, коли в ході обшуку вказаного домоволодіння дані боєприпаси в кількості 30 патронів було виявлено та вилучено працівниками Белградського відділення поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв навмисно злочин, передбачений ч.1ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

21.10.2020р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор та підозрюваний у присутності захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.263 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений за ст.263ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з застосуванням дії ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік за умови виконання ним обов`язків, передбачених угодою на підставі ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно, викладені в угоді та обвинувальному акті події та обставини мали місце, він дійсно знайшов та зберігав без будь-якої мети ці боєприпаси, думаючи, що вони безпечні, тепер усвідомив, що скоїв правопорушення, добровільно визнає свою вину в його скоєнні за вказаними обставинами в повному обсязі, у скоєному щиро розкаюється, має намір більше не порушувати Закони, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє, погоджується сплатити усі процесуальні витрати.

Прокурор у судовому засіданні, на підтвердження факту скоєння злочину, - надав суду для долучення до матеріалів судової справи письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, що були досліджені у судовому засіданні, які підтверджують наявність вини обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.263 КК України, просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим вини і призначити покарання згідно угоди.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду та не заперечували проти призначення судом узгодженого угодою покарання.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані докази, суд з`ясував, що, відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, а ч.4 ст.469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що, згідно ст.12 КК України, - є тяжким злочином, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, діями обвинуваченого не спричинено будь-яких збитків будь-кому, тяжкі наслідки відсутні. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.263ч.1 КК України, враховуючи, що вина обвинуваченого повністю підтверджена в ході судового засідання окрім пояснень самого підсудного, також наданими прокурором матеріалами і доказами, зібраними в ході досудового розслідування. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд має враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованих йому злочинів, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, також враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: визнання обвинуваченим вини, активне сприяння у розкритті злочину, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не характеризується негативно з місця проживання, має власні доходи, з його слів - працює, проживає у незареєстрованому шлюбі, виховує і утримує трьох дітей. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, - судом не встановлено.

Беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, враховуючи характеристику обвинуваченого за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків від злочину, твердження обвинуваченого у суді про те, що він періодично працює, має дохід, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства, суд врахував вищевикладене, та не встановив підстав для відмови у затвердженні угоди, а тому дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури з одного боку, та підозрюваним - з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на судову експертизу зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» на суму 817,25грн., що була проведена Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУ МВС України в Одеській області за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження», а також з витрат на судову експертизу зброї за експертною спеціальністю 5.2. «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» на суму 1307,60грн., що була також проведена Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУ МВС України в Одеській області за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження», відповідно до ст.ст.118 КПК України підлягають стягненню з засудженого на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для його обрання судом наразі також відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.263ч 1 КК України, ст.ст.100,122,368-371,373,374,475 КПК України суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.10.2020 року, що укладена між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.263ч.1 КК України і призначити йому узгоджене угодою покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного даним вироком, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1п.1,2 та ч.3п.2ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_4 , що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи Одеським Науковим Дослідницьким Експертно-Криміналістичним центром МВС України судових експертиз (згідно довідки про витрати на проведення експертизи за кодом класифікації доходів бюджету 24060300) в розмірі 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири) гривні 85 копійок.

На підставі вимог ст.100 КПК України, речові докази кримінального провадження, що такими визнані постановою слідчого від 19.09.2020 року та які зберігаються у камері зберігання речових доказів Болградського ВП за адресою: просп.Соборний,97, м.Болград, Одеська область, за квитанцією, що надана суду прокурором патрони, з врахуванням акту знищення, конфіскувати на користь держави.

Вирок може бути оскаржений зацікавленими особами протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили в день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1