Постанова

Іменем України
22 грудня 2020 року

м. Київ
Справа № 751/4206/19

Провадження № 51 4000 км 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в режимі
відеоконференції,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0010013 від 29.12.2018 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Клин, Російської Федерації, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 115 ч. 1 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_8 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 02 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 березня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Строк відбування покарання вказано рахувати з моменту затримання.
Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання попереднє ув`язнення, за період з 30 грудня 2018 року по 04 січня 2019 року включно.
Прийнято рішення щодо речових доказів.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 36 158 гривень 47 копійок.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
Так, 29 грудня 2018 року у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 прийшов за місцем проживання свого батька ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з батьком вживали алкогольні напої. В цей же день приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_3 , з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, на ґрунті словесного конфлікту, який виник під час спільного вживання алкогольних напоїв, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, умисно наніс лезом кухонного ножа потерпілому чотири удари в ділянку голови, шість ударів в ділянку грудної клітки, чотири удари в ділянку живота, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран голови, грудної клітки та живота з ушкодженням внутрішніх органів, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, та в комплексі перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю останнього. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці події.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 02 червня 2020 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2020 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції уваги не звернув і належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без зміни.
Заперечень на касаційну скаргу прокурора від учасників судового провадження не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор в судовому засіданні вважала касаційну скаргу обґрунтованою і просила її задовольнити.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти касаційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ст. 115 ч. 1 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Як вбачається з вироку, суд, призначаючи покарання засудженому ОСОБА_6 із застосуванням ст. 69 КК України, послався на обставини справи, дані про його особу та врахував наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що при вирішенні зазначеного питання він має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи. Зокрема, суд, застосовуючи ст. 69 КК України, в повній мірі не врахував тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , який наніс 14 ножових поранень своєму батьку, від яких настала смерть останнього, обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах. При цьому вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку судом першої інстанції не враховано як обставину, що обтяжує покарання, проте як вбачається із матеріалів кримінального провадження та обвинувального акту така обставина пред`явлена в обвинуваченні, оскільки ОСОБА_6 було відомо про те, що на день вчинення злочину його батько був особою похилого віку. Про необхідність врахування вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, як обставини, що обтяжує покарання було зазначено прокурором в дебатах під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 69 КК України в редакції закону № 1698-VII від 14.10.2014, яка діяла на день вчинення злочину та ухвалення вироку, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого основного покарання, не зазначеного в санкції (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції частини першої статті 115 КК України можливе лише за умови встановлення не менше двох обставин, що пом`якшують покарання.
Проте, судом першої інстанції не мотивовано у вироку наявність у діях ОСОБА_9 активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Активне сприяння розкриттю злочину має місце тоді, коли особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті злочину, в установленні невідомих їм обставин справи.
Суд апеляційної інстанції зазначені обставини належним чином не врахував, залишив поза увагою доводи прокурора щодо безпідставного застосування судом першої інстанції ст. 69 КК України,їх ретельно не перевірив, відповіді на них не дав, а прийняте рішення належним чином не мотивував.

Так, в апеляційній скарзі прокурор вказував на відсутність підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, посилаючись, окрім іншого, на те, що у його діях не було активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що ОСОБА_6 вчинив дії, що свідчили б про надання допомоги органу досудового розслідування в розкритті злочину, а бо ж надання ним доказів, що мали значення для встановлення істини у справі. Крім того, прокурор вказував на необхідність врахувати обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , - вчинення ним злочину відносно особи похилого віку, оскільки на момент вбивства його батьку ОСОБА_9 було 86 років та ця обставина була відома ОСОБА_6 .
Таким чином, апеляційний суд порушив вимоги ст. 419 КПК України при розгляді апеляційної скарги прокурора і дійшов передчасного висновку про те, що призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України буде відповідати його меті, передбаченій ст. 50 КК України, залишивши вироку суду першої інстанції без зміни.
З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене засудженому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок м`якості.
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора задоволенню.
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення, а у разі підтвердження того ж обсягу обвинувачення, за яким ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено, призначене йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України слід вважати м`яким.
Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_6 , з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність повторного визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням, ураховуючи особливості касаційного розгляду, передбачені главою 32 КПК України, та обмежені можливості щодо повноцінного розгляду і вирішення цього питання в межах процедури касаційного перегляду, Верховний Суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_6 під вартою на строк, мінімально необхідний для вирішення вказаного питання судом апеляційної інстанції, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 діб.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_8 ,задовольнити.
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 02 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання йому запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 діб.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3