Справа № 572/1685/20
Провадження № 1-кп/572/133/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 за обвинуваченням стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ Донецької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, відбуває покарання в ДУ «Катеринівська ВК46» за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Згідно матеріалів досудового розслідування, 13 травня 2020 року приблизно о 13 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території ДУ «Катеринівська ВК-46», що в с. Катеринівка Сарненського району Рівненської області, в ході телефонної розмови з особою із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , маючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи з прямим умислом на збут вибухового пристрою, якому достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, в порушення додатку № 1 Постанови ВРУ «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року, Інструкції «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженою постановою КМУ № 1225 від 04.08.2000 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, п.21 ч.І ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», домовився про збут останньому гранати.

Цього ж дня, приблизно о 14 год. 26 хв., ОСОБА_7 отримавши від особи із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , грошову винагороду у сумі 488 гривень, шляхом перерахунку останнім грошових коштів на належний ОСОБА_8 абонентський номер « НОМЕР_1 », повідомив місце знаходження гранати, а саме в одному із нежилих господарств с. Гута Перейма Сарненського району Рівненської області.

Після цього, 13 травня 2020 року приблизно о 15 год 15 хв. особа із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 перебуваючи у с. Гута Перейма Сарненського району Рівненської області, зокрема у нежитловому будинку, який розміщений в лісовому масиві поблизу ґрунтової дороги при в`їзді до зазначеного населеного пункту, знайшов дорожню сумку з предметами одягу, серед яких був наявний предмет еліпсоподібної форми, який є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф1 споряджений вибуховою речовиною та предмет циліндричної форми, який є підривачем, уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які в своїй сукупності між собою являються оборонною осколковою ручною гранатою Ф1, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для вибуху.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 статті 263 КК України - збут бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Обвинувачений ОСОБА_3 є особою молодого віку, вину визнав повністю, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, вчинив тяжкий злочин (згідно ст.. 12 КК України) .

Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

Виходячи з такого, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, відповідних клопотань в судовому засіданні не заявлено,

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.

Речові докази спеціальний пакет експертної служби МВС України №3821656 з уламками гранати Ф1 знищити, паперовий чек про перерахунок грошових коштів та рапорт працівника ДУ «Катеринівська ВК46» зберігати в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон Nokia BL 4U обернути на користь держави..

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави судові витрати по справі за проведення експертизи у розмірі 2615 грн. 20 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівнен¬ської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя