Справа № 453/58/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/663/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 18 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора - ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

встановила:

вищевказаною ухвалою клопотання процесуального прокурора ОСОБА_9 задоволено.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю смт. Верхнє Синьовидне, Сколівського району Львівської області, жителю АДРЕСА_1 , непрацюючому, раніше не судимому, одруженому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить 60 днів, тобто до 17 липня 2020 року включно.

Своє рішення суда мотивує тим, що враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який: раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років; в результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті двох людей; на момент дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, так як є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі останній матиме можливість перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватись від суду, впливати на свідків чи потерпілих. Крім того, судом першої інстанції взято до уваги те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не змінились.
На дану ухвалу адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 18 травня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, та постановити нову у хвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат покликається на те, що клопотанні прокурора жодним чином не обґрунтовується наявність ризиків, не викладені обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які б виправдовували застосування до обвинуваченого такого суворого запобіжного заходу.
Зазначає, що сторона захисту не погоджується з позицією суду першої інстанції, оскільки суд не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону та практики ЄСПЛ в частині продовження (застосування) запобіжного заходу, оскільки клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184 КПК України.
Крім того наголошує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, зокрема такий зареєстрований по АДРЕСА_2 зі своєю дружиною та дітьми, перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, оскільки обвинувачений має обов`язки забезпечувати та утримувати свою сім`ю, що є беззаперечним свідченням міцних соціальних зв`язків, відтак на думку захисника, це унеможливлює переховування обвинуваченого від суду.
Крім того захисник вважає, що на даний час немає жодного доказу, який би свідчив про реальність існування ризиків, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ґрунтується на належних та достатніх підставах. Таким чином, захисник зазначає, що слід змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, дасть можливість останньому утримувати сім`ю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_6 , та даних про особу обвинуваченого є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Сколівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0000681 від 26.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
28.10.2019 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова обрано запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», на строк до 26.12.2019 року.
20.12.2019 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 17.02.2020 року включно.
30.01.2020 року ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 29 березня 2020 року.
24.03.2020 року ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 23 травня 2020 року.
18.05.2020 року ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 17 липня 2020 року.
Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватись від суду, впливати на свідків чи потерпілих.
Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Щодо визначення розміру застави, то згідно із ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки, продовжений ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.
Доводи захисника адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Покликання апелянта про те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та проживає разом з дружиною та дітьми, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, однак такі не є безумовною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 18 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 17 липня 2020 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді