УХВАЛА
Іменем України
30.11.2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчої ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна,
подане слідчим слідчого відділу Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майором поліції ОСОБА_3 ,
у кримінальному провадженні за №0000771 від 17 листопада 2020 року
із правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185 КК України та додані до клопотання матеріали,

в с т а н о в и в :

Слідчий, за погодженням з прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернулась з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: сухі рослини зеленого кольору; пристрій для куріння (у вигляді пластмасової пляшки з нашаруванням бурого кольору); металевий лом; 2 керамічні статуетки у вигляді гномів зеленого та червоного кольору; дріль МШЖ 980; стартер 370-400W та інші стартери без маркування; шуруповерт РТ 0310; електродвигун синього кольору без маркування; подовжувач білого кольору; дріль Мaster СD 31121; кросівки білого кольору Niке; кросівки чорного кольору Сlimа сооl; кросівки білого кольору Diadora; рослинну масу зеленого кольору, як подріблені так і сухі рослини; чемодан чорного кольору з набором баєчних ключів; мобільний телефон Nокіа 6300 та телефон Redmi Note 7; бензопила Маkitа; зварювальний апарат Тоn 200; дріль Вітязь ДЗУ 1200-16; термовимірювач ТПД- 2000-2; чорний чемодан з перфаратором; електролобзік FС 1376; шліфувальна машинка Маn 600V; акумуляторна зарядка ВЗП 1069; Електропила Forte; торцова пила «Circular Sun», газовий балон 5 літрів (пропан); паяльник для труб, чорні кросівки марки Niке, вилучені в ході проведення обшуку від 17.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 та позбавити власника ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися вищевказаним майном.
У клопотанні вказано, що проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що в період часу з 08 год 30 хв 15.11.2020 до 11 год 00 хв 16.11.2020 невстановлена особа, шляхом пошкодження вікна, проникла в будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: інструменти, чим спричинила останній матеріальної шкоди на суму 6000 грн.
17.11.2020 вказана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000771 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Як зазначено слідчим у клопотанні, вказане майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні та має доказове значення для нього, а тому слід накласти арешт на майно.
В засіданні суду слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Щодо підстав проведення обшуку у приміщенні ОСОБА_4 пояснила, що обшук було проведено з метою врятування майна, оскільки воно могло зникнути (бути відчужене); щодо підстав вилучення майна зазначила, що в подальшому можливі звернення громадян щодо здійснених крадіжок їх майна, яке може бути серед вилученого.
В судовому засіданні власник майна (володілець на момент його вилучення) ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив повернути вилучене під час обшуку майно. Пояснив, що під час обшуку в його домоволодінні було вилучено, в т.ч. придбане ним майно та взяте у користування у третіх осіб. Також, зазначив, що у переліку вилученого майна у клопотанні зазначено шліфувальну машинку MAN 600V, пояснив, що інструмент вказаної марки, то не шліфувальна машинка, а електрорубанок, який і було вилучено.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого та власника (володільця) майна, вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Отже, слідчий та прокурор повинні обґрунтувати та довести в судовому засіданні ті обставини, на які посилається сторона обвинувачення як на підставу та мету для накладення арешту.
Частина перша ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.11 ст.170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Вилучене у ОСОБА_4 майно має статус тимчасово вилученого у розумінні статей 167, 168 КПК України, оскільки було вилучене під час проведення обшуку.
Щодо підстав проведення обшуку слідчий в засіданні зазначила, що він був проведений з метою врятування майна.
Відповідно до ч.1, 2 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
У відповідності до ч.1 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Частиною 3 ст.233 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, після проведення обшуку у невідкладному випадку, пов`язаному із врятуванням майна, звернення невідкладно з відповідним клопотанням до слідчого судді про постановлення ухвали про проведення обшуку, у встановленому законом порядку, є обов`язковим, оскільки саме наданням ухвалою слідчого судді дозволу на обшук, проведений у невідкладному випадку, підтверджується наявність законних підстав, в т.ч. для тимчасового вилучення майна в ході обшуку та з`являється можливість використання такого майна як допустимих доказів у кримінальному провадженні.
У даному випадку, звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку, слідчий не надала ухвали слідчого судді, яка б свідчила про наявність законних підстав проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_4 та, відповідно, вилучення майна, щодо якого заявлено клопотання про накладення арешту. Зазначене унеможливлює використання вилученого у ОСОБА_4 майна як речових доказів у кримінальному провадженні та не допускає можливості накладення арешту на вказане майно.
Окрім того, як вбачається із витягу з ЄРДР, кримінальне провадження №0000771 з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185 КК України, відкрито щодо обставин викрадення невстановленою особою належного ОСОБА_6 майна, а саме, інструментів, чим спричинено останній матеріальної шкоди на суму 6000 грн.
При цьому, додані до клопотання матеріали (витяг з ЄРДР від 17.11.2020, постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.11.2020, протокол обшуку від 17.11.2020, протокол допиту свідка від 17.11.2020), не містять будь-яких доказів, з яких можливо встановити перелік викрадених невстановленою особою у ОСОБА_6 інструментів; тому, визначити, що вилучені у ОСОБА_4 інструменти є тими інструментами, що були вкрадені у ОСОБА_6 , а відтак, стосуються та могли б бути доказами у кримінальному провадженні №0000771, з доданих до клопотання документів не вбачається можливим.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.
За вищевикладених встановлених обставин, підстав для накладення арешту на майно не вбачається, тому у задоволенні клопотання слідчий суддя відмовляє.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Згідно з ч.2, 3 ст.169 КПК України копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня. Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого у ОСОБА_4 під час обшуку, проведеного 17.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні за №0000771 від 17.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відмовити.

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її оголошення направити слідчому СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 та прокурору Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали суду 16 год 40 хв 01.12.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1