УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, яке вилучено під час огляду місця події 08.11.2020, в рамках кримінального провадження № 0000511 внесеного до ЄРДР 09.11.2020, а саме: згорток перемотаний ізолентою всередині якого знаходиться речовина невідомого походження, який поміщено до спец. пакету НПУ SUD 1056020 та змиви з рук ОСОБА_3 , які було поміщено до спец. пакету НПУ SUD 1056021, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні дізнавача перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 09.11.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 08.11.2020 працівниками БУПП під час несення служби в м. Вінниця за адресою: третій проїзд Максимовича, поруч з буд. 8, було зупинено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час проведення поверхневого огляду повідомив, що при собі зберігає заборонені речовини, а саме: згорток перемотаний ізолентою в середині якого знаходиться речовина невідомого походження. Даний предмет, ОСОБА_3 , добровільно видав працівникам поліції.

За даним фактом Вінницьким ВП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000511 від 09.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Надалі, 08.11.2020, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Вінниця третій проїзд Максимовича, поруч з буд. 8, ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції згорток перемотаний ізолентою в середині якого знаходиться речовина невідомого походження, який поміщено до спец. пакету НПУ SUD 1056020.

Також, ОСОБА_3 добровільно надав згоду на проведення змивів з долонних поверхонь своїх рук, які разом з контрольним зразком, було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ SUD 1056021.

У зв`язку з виявленням під час огляду вищевказаних речей та речовин, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вищевказане має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди кримінального проступку та може бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт майна, яке вже вилучено, необхідно для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

При цьому є достатні підстави вважати, що виявлені в ході огляду вище перераховані речовини використовувались як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також забороненими у обігу та мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду.

З огляду на викладене, керуючись ст. 40, 93, 98, 100, 132, 159, 168, 170, 171, 237 КПК України, дізнавач просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання дізнавач не з`явилася, завчасно подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000511 від 09.11.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, під час проведення огляду місця події виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час огляду місця події є предметом кримінального провадження, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події 08.11.2020, в рамках кримінального провадження № 0000511 внесеного до ЄРДР 09.11.2020, а саме: згорток перемотаний ізолентою всередині якого знаходиться речовина невідомого походження, який поміщено до спец. пакету НПУ SUD 1056020 та змиви з рук ОСОБА_3 , які було поміщено до спец. пакету НПУ SUD 1056021.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на дізнавача інспектора сектору дізнання Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_2 .

Зобов`язати дізнавача повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя