Справа № 308/2714/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2021 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна в об`єднаному кримінальному провадженні (єдиний унікальний номер судової справи: 308/2714/20), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 28.02.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України, за № 0000137 від 17.05.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за № 0000050 від 28.08.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження (єдиний унікальний номер судової справи: 308/2714/20), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 28.02.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України, за № 0000137 від 17.05.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за № 0000050 від 28.08.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, згідно з яким просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 01.09.2020 року (справа № 308/8735/20) за результатами розгляду клопотання слідчого, погодженого прокурором, у кримінальному провадженні № 0000050, на належне ОСОБА_6 , а саме: автотранспорт марки «Mercedes-Benz» модель «VITO-115 CDI», кузов білого кольору № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «Mercedes-Benz», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , та ключі запалювання до зазначеного автомобіля.

В обґрунтування вказаного клопотання представник заявника посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 01.09.2020 року (справа № 308/8735/20) накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000050, у тому числі належні ОСОБА_6 , а саме вищезазначене майно. Зауважує, що 28.08.2020 року у пункті пропуску «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби України під час проведення митного огляду автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель «VITO-115 CDI», кузов білого кольору № НОМЕР_1 , який рухався під керуванням ОСОБА_8 з України в Угорщину, в багажному відділенні, без жодного приховування, в картонній коробці виявлено, як ОСОБА_6 пізніше стало відомо зі змісту ухвали про арешт, наркотичні та психотропні речовини. Цього ж дня автомобіль, ключі запалювання та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було вилучено органом досудового розслідування під час огляду місця події. Зазначає, що вказана коробка не приховувалася жодним чином, знаходилася у багажному відділенні транспортного засобу, була виключно отримана водієм під час перебування на території іноземної держави для передачі на територію Угорщини конкретній особі без інформування про її вміст. Постановою слідчого від 29.08.2020 року вказані речі та документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що вбачається з ухвали слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 01.09.2020 року. ОСОБА_6 , як власнику транспортного засобу, взагалі не було відомо не тільки про вміст картонної коробки, а й про факт її перевезення у належному йому транспортному засобі. Крім того, перевезення пасажирів та різного роду речей на транспортному засобі с єдиним джерелом доходу для нього, оскільки він ніде більше не працює. Транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від нього обвинуваченим не використовувалися, заздалегідь не підшукувалися, відтак не можуть вважатися засобами та/або знаряддями вчинення злочину. Зауважує, що враховуючи обставини вчинення злочину, належний ОСОБА_6 транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію, а також ключі від автомобіля, не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До вказаних речей та документів не може бути застосована спеціальна конфіскація, згідно зі ст. 96-2 КК України, оскільки даною статтею передбачено, що така застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Ухвалою суду від 11.11.2020 року у справі № 308/2714/20 кримінальне провадження № 0000050 (єдиний унікальний номер судової справи: 308/10223/20) об`єднано з матеріалами об`єднаного кримінального провадження (єдиний унікальний номер судової справи: 308/2714/20), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 та за № 0000137. В зазначених кримінальних провадженнях ОСОБА_6 не є обвинуваченим та/або підозрюваним, у зв`язку із чим не може бути застосована також як вид покарання конфіскація до належних йому автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів запалювання. Наголошує, що навіть у разі необхідності використання стороною обвинувачення належних ОСОБА_6 автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів запалювання для доведення вини у судовому провадженні, такі будуть надані для дослідження за першою вимогою суду, оскільки наміри щодо їх відчуження, передачі третім особам, тощо, відсутні.

Представник власника майна у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав повністю та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у відповідному клопотанні та додані до нього документи.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, зауваживши, що власник арештованого майна ОСОБА_6 , виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення згідно з пред`явленим ОСОБА_5 обвинуваченням, не знав, що в його автомобілі могли перевозитися наркотичні засоби чи психотропні речовини, при цьому всі експертизи у даному кримінальному провадженні проведені.

Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, з пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення у рамках кримінального провадження № 0000050 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, вбачається, що ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Ужгород по вул. Легоцького, в середині серпня 2020 року, але не пізніше 27 серпня 2020 року, неподалік свого фактичного місця проживання знайшов в траві (згідно з його поясненнями) кристалічну речовину, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, які він приховав по місцю свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не ставлячи нікого до відома про наявність в нього наркотичних засобів та прихотропних речовин. В 20-ти числах серпня 2020 року, але не пізніше 27 серпня того ж року, до ОСОБА_5 звернувся громадянин України ОСОБА_9 , який на той час працював на сезонних заробітках в Австрії (с. Інн) та перебував у дружніх стосунках з ОСОБА_5 , щодо відправки йому в Австрію особистих речей через осіб, які доставляють посилки із України в Австрію автомобільним транспортом. В свою чергу ОСОБА_5 погодився та вирішив разом з особистими речами ОСОБА_9 в якості подарунку останньому переслати метамфетамін та канабіс, які він знайшов та мав у своєму користуванні, не ставлячи до відома ОСОБА_9 про свої злочинні наміри. Переслідуючи мету незаконно перемістити дані наркотичні засоби, а саме кристалічну речовину, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, діючи з метою їх приховання від митного контролю, ОСОБА_5 , помістив психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін до купюри номіналом «10 гривень», перемотавши її ізоляційною стрічкою чорного кольору, яку в подальшому запакував в поліетиленовий пакет, білого кольору, обмотавши прозорою клейкою стрічкою, а також особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс який також упакував у поліетиленовий пакет, білого кольору, обмотавши прозорою клейкою стрічкою. Після цього, ОСОБА_5 , помістив вказані пакети до картонної коробки, з іншими особистими речами ОСОБА_9 , яку обмотав прозорою клейкою стрічкою щоб ускладнити виявлення даного наркотичного засобу в ході візуального огляду під час прикордонно-митного контролю. Діючи на виконання свого злочинного умислу щодо контрабанди кристалічної речовини, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс ОСОБА_10 , 27 серпня 2020 року зателефонував громадянину України ОСОБА_6 та повідомив, що хоче передати через нього посилку своєму товаришу ОСОБА_9 , який на той час перебував на сезонних заробітках в Австрії (с. Інн) разом з матір`ю ОСОБА_6 . Отримавши згоду ОСОБА_6 , того ж дня ОСОБА_5 , приїхав додому до ОСОБА_6 в с. Минай, Ужгородського району, і передав йому картонну коробку в середині якої знаходилась кристалічна речовина, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Не ставлячи ОСОБА_6 до відома про наявність в коробці прихованого наркотичного засобу і психотропної речовини, ОСОБА_5 , залишив вказану посилку останньому та повернувся до місця свого проживання. Окрім цього, ОСОБА_5 , не повідомив ОСОБА_9 про те, що серед особистих речей в посилці надсилає йому наркотичні засоби та психотропні речовини, у такий спосіб маючи на меті зробити йому подарунок. 27 серпня 2020 року ОСОБА_6 зателефонував громадянину України ОСОБА_8 з проханням відвести його автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель «VITO-115 cdi», білого кольору, номерний знак НОМЕР_4 , з України в Австрію (с. Інн) та передати його матері, а саме громадянці України ОСОБА_11 , на що той погодився. Того ж дня, ОСОБА_8 прибув додому до ОСОБА_6 , в с. Минай, Ужгородського району, де погрузив до багажного відділення автомобіля марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 свої речі, на які зверху ОСОБА_6 поклав картонну коробку (яка була замотана прозорою клейкою стрічною) з вищевказаними психотропними речовинами та наркотичними засобами, яку ОСОБА_5 передав для ОСОБА_9 , та яку ОСОБА_8 , повинен був доставити в Австрію (с. Інн). Наступного дня, зранку, ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про вміст посилки, направився на вищевказаному автомобілі в сторону пункту пропуску «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби України, для перетину Державного кордону України та слідування транзитом через Угорщину в Австрію. Однак, ОСОБА_5 , свої злочинні дії до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки о 12 год. 18 хв. 28 серпня 2020 року в путті пропуску «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби України, в ході здійснення прикордонно-митного контролю автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель «VITO-115 cdi», кузов білого кольору № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , у багажному відсіку серед особистих речей було виявлено картонну коробку в середині, якої виявлено пакет білого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом вагою брутто 6,64 грама та купюру номіналом 10 гривень, в яку було загорнуто порошкоподібну кристалічну речовину білого кольору вагою брутто 1,10 грама. У зв`язку з вищевикладеним, 28 серпня 2020 року, слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області, в ході проведення огляду місця події в пункті пропуску «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби України, проведено експрес-аналіз, яким підтверджено наявність у вищевказаних речовинах наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2020 року (справа № 08/8735/20) задоволено клопотання старшого слідчого 1 вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_12 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні № 0000050, відомості про яке внесені до ЄРДР слідчим відділом 28.00.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочинів), передбаченого ст. 15 ч. 2 - ст. 305 ч. 1 КК України, про арешт майна. Накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події 28.08.2020 року майно, а саме: поліетиленовий пакет, білого кольору з речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом вагою брутто 6,64 грам; купюру номіналом 10 гривень, замотана чорною ізоляційною стрічкою, всередині якої знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору вагою брутто 1,10 грам; картонну коробку коричневого кольору, всередині якої було знайдено речовину рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом та кристалічну порошкоподібну речовину білого кольору, окрім цього всередині якої знаходились дві марлі, usb-кабель, розірваний поліетиленовий пакет, білого кольору та пакет з трьома яблуками; автотранспорт марки «Mercedes-Benz», модель «VITO-115 cdi», кузов білого кольору № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «Mercedes-Benz», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , та ключі запалювання до зазначеного автомобіля; контрольний талон для проходження по смузі руху «Зелений коридор» від 28.08.2020 року; контрольний талона для проходження по смузі руху «червоний коридор» від 28.08.2020 року.

За змістом вказаної ухвали слідчого судді з протоколу огляду місця події від 28.08.2020 року вбачається, що в ході проведення огляду місця події на митному посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби України вилучено, серед іншого: автотранспорт марки «Mercedes-Benz», модель «VITO-115 cdi», кузов білого кольору № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «Mercedes-Benz», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , та ключі запалювання до зазначеного автомобіля.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель «VITO-115 cdi», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

28.08.2020 року, о 12.17 год., в пункті пропуску «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби України, під час проведеного митного огляду автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель «VITO-115 cdi», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , що слідував із України в Угорщину, під керуванням ОСОБА_8 , в бажаному відділенні в картонній коробці виявлено пакет білого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом вагою брутто 6,64 грам та купюру номіналом 10 гривень, в яку було загорнуто порошкоподібну кристалічну речовину білого кольору вагою брутто 1,10 грам.

29.08.2020 року вказані предмети та документи, вилучені під час проведення огляду місця події, визнані речовими доказами та приєднані до даного кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважав доведеним, що існує достатня сукупність підстав вважати, що виявлені та вилучені під час огляду місця події речі є доказом кримінального правопорушення та на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед судом їх законності та переконливості.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, з контекстного аналізу наведених норм слідує, що заявник при поданні певного клопотання зобов`язаний довести обставини, на які він посилається.

Виходячи з пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення у рамках кримінального провадження № 0000050 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, судом не встановлено, що на даний час є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт на майно, що накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2020 року (справа № 308/8735/20), а саме у частині накладення арешту на: автотранспорт марки «Mercedes-Benz» модель «VITO-115 CDI», кузов білого кольору № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «Mercedes-Benz», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , та ключі запалювання до зазначеного автомобіля, і що зазначене майно має значення для встановлення істини у рамках даного кримінального провадження.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «Агосі проти Сполученого королівства» від 24 жовтня 1986 року).

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що прокурор у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, суд вважає, що доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, підстави для арешту майна на даний час відпали, а тому подане клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволенню.

Керуючись ст. ст. 174, 376, 394, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2020 року (справа № 308/8735/20), а саме у частині накладення арешту на: автотранспорт марки «Mercedes-Benz» модель «VITO-115 CDI», кузов білого кольору № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «Mercedes-Benz», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , та ключі запалювання до зазначеного автомобіля.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 04 лютого 2021 року о 16 год. 00 хв.

Головуюча ОСОБА_1