ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 28.12.2016 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст.190 КК України 120 годин громадських робіт, 27.07.2017 знятий з обліку по відбуттю покарання .
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
14.12.2017 ОСОБА_4 перебуваючи на алеї садового товариства «Калина» в м. Горішні Плавні Полтавської області, у відчиненому автомобілі марки «ВАЗ-2101» державний номерний знак НОМЕР_1 , виявив шуруповерт марки De-Walt моделі DCD777 та болгарку марки De-Walt моделі DWS, після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу з вищевказаного автомобіля здійснив крадіжку шуруповерту марки De-Walt моделі DCD777 вартістю 5300 грн та болгарки марки De-Walt моделі DWS4057 варістю 2300 грн, які належать ОСОБА_6 .
Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 7600 грн.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив викрадення шуруповерту та болгарки. Обвинувачений не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом таємного викрадення чужого майна. Просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність зазначив, що цивільний позов заявляти не бажає, завлані злочином збитки відшкодовані в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не працевлаштований, суспільно-корисною діяльністю не займається, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває на обліку у лікарня нарколога, має постійне місце проживання.
Як обставини, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди в добровільному порядку.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку потерпілого, який просив про призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність у нього негативних характеристик та негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, думку потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено не було. Запобіжні заходи не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від цього покарання, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1