Справа №295/2402/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0006756 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня-Городище Житомирського району Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньо - технічною освітою, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.11.06 Житомирським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185, ст. 304, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 27.07.07 Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі; 28.03.14 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2017, близько 15 години, ОСОБА_5 , перебував біля буд. № 27, що по вул. Київській в м. Житомирі, де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_7 , який заходив до 2-го під`їзду вказаного будинку та у якого в руці побачив гаманець із шкірозамінника чорного кольору.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення вказаного гаманця, що належить ОСОБА_7 .

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , за вказаних обставин, керуючись корисливим мотивом, прослідував за ОСОБА_7 до 2-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 та вже перебуваючи у вказаному під`їзді, з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, підійшовши до ОСОБА_7 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом ривка вихопив із руки останнього гаманець із шкірозамінника чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою та дві банківські картки банку «А-банк»: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на відкрите повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , поклавши вказаний гаманець до кишені куртки, в яку був одягнений та з викраденим вибіг на вулицю та почав втікати, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий сторонньою особою, хоча вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на відкрите повторне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , а саме гаманець із шкірозамінника чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою та дві банківські картки банку «А-банк»: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених у обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Щиро розкаявся, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Жалкує про скоєне. Також показав, що повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_7 матеріальну та моральну шкоду. Шукав останнього для того, щоб попросити у нього вибачення, оскільки має такий намір і якщо б потерпілий був присутній в судовому засіданні, який просив проводити розгляд справи у його відсутності, то обов`язково попровив би у нього вибачення за скоєне. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до положень ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Суд також визнає як пом`якшуючу обставину - добровільне відшкодування потерпілому обвинуваченим завдану матеріальну, моральну шкоду та усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Суд також враховує досудову доповідь Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, відповідно якої виправлення ОСОБА_5 без позбавлення (обмеження) волі на певний строк неможливе. При цьому суд враховує те, що данна досудова доповідь складена у відсутності обвинуваченого. Також, враховує посередню характеристику ОСОБА_5 за місцем проживання, те що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, непрацюючий, має середньо - технічну освіту, є особою передпохилого віку, те, що останній вину визнав повністю, хворіє, мав та має намір попросити вибачення у потерпілого, у зв`язку з чим приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у виді позбавлення волі по статті 186 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 186 ч. 2 КК України, у розмірі, який на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Підстав для зміни обраного запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання з 14.07.2020 року по час набрання вироком законної сили, відповідно ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 - залишити без змін.

Речові докази, а саме гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 грн. та дві банківські картки банку «А-банк»: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1