Дата документу 04.09.2020
Справа № 334/4561/19
Провадження № 1-кс/334/1534/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, в порядку ст..303 КПК України -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій скаржник просить визнати поважною причину пропуску строку на оскарження постанови слідчого СВ Запорізького РВ УМВД в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000359 від 12.03.2013 та повідомлення начальника Дніпровського ВП в Запорізькому районі в Запорізькій області ОСОБА_2 від 23.08.2018 року №4774/44/01/06/2018; зобов`язати начальника Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області призначити слідчого для складення реєстру матеріалів досудового розслідування, оглянути потерпілого ОСОБА_3 , як юридичну особу, встановити обставини скоєного злочину, кваліфікувати підсудність скоєного злочину, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в судовому порядку притягнути до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 194 КК України визначених осіб за дії, вчинені 26.05.2004, скласти обвинувальний акт, внести клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно підозрюваних; зобов`язати начальника Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області призначити слідчого для складення реєстру матеріалів досудового розслідування, оглянути потерпілого ОСОБА_3 , як юридичну особу, встановити обставини скоєного злочину, провести медичний огляд травми лівого ока, кваліфікувати підсудність скоєного злочину, провести досудове розслідування на підставі відомостей, внесених до ЄРДР, внести клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно підозрюваних та притягнути їх до кримінальної відповідальності за ч. 1,2 ст. 121 КК України; постанову оперуповноваженого Запорізького РВ УМВД в Запорізькій області ОСОБА_5 про відмову у порушенні кримінальної справи від 06.04.2012 №152514, постанову слідчого СВ Запорізького РВ УМВД в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінальної справи від 12.03.2013 №0000359, повідомлення начальника Дніпровського ВП в Запорізькому районі в Запорізькій області ОСОБА_2 від 23.08.2018 року №4774/44/01/06/2018 скасувати; зобов`язати начальника Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області призначити слідчого для складення реєстру матеріалів досудового розслідування, освідувати потерпілого ОСОБА_3 , як юридичну особу, встановити обставини скоєного злочину, кваліфікувати підсудність скоєного злочину за ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 1,2 ст. 192, ч.ч. 1,2 ст. 205, ч.ч. 1,2 ст. 20, ст. 218, ст. 219, ст. 221, ч. 1 ст. 350, ст. 356, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 369, ч.. 1,2 ст. 383, ч.ч. 1,2 ст. 384 КК України, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в судовому порядку притягнути до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 1,2 ст. 192, ч.ч. 1,2 ст. 205, ч.ч. 1,2 ст. 20, ст. 218, ст. 219, ст. 221, ч. 1 ст. 350, ст. 356, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 369, ч.. 1,2 ст. 383, ч.ч. 1,2 ст. 384 КК України визначених осіб за дії, вчинені протягом 1991-2020 років, скласти обвинувальний акт, внести клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно підозрюваних.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи своєї скарги та просив її задовольнити.
В судове засідання слідчий, прокурор не з`явились,

Слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого, прокурора, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши заявника, дослідивши документи долучені до скарги, слідчий суддя вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1. бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2. рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3. рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4. рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5. рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6. рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7. рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8. рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Отже, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст.303 КПК України.
Згідно до ч. 3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Однак, як вбачається із скарги, ОСОБА_3 просить зобов`язати начальника Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області вчинити ряд дій, які є повноваженнями слідчих органів в ході проведення досудового розслідування, зокрема призначити слідчого для складення реєстру матеріалів досудового розслідування, освідувати потерпілого ОСОБА_3 , як юридичну особу, встановити обставини скоєного злочину, кваліфікувати підсудність скоєного злочину, скласти обвинувальний акт, внести клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно підозрюваних, в судовому порядку притягти підозрюваних до кримінальної відповідальності, а також скасувати повідомлення начальника Дніпровського ВП в Запорізькому районі в Запорізькій області ОСОБА_2 від 23.08.2018 року №4774/44/01/06/2018, постанову оперуповноваженого Запорізького РВ УМВД в Запорізькій області ОСОБА_5 про відмову у порушенні кримінальної справи від 06.04.2012 №152514.
Отже, скаржником подано скаргу на рішення, дії та бездіяльність слідчого, що не підлягають оскарженню, у зв`язку з чим у задоволенні скарги, в цій частині, необхідно відмовити.
Щодо вимог про скасування постанови слідчого СВ Запорізького РВ УМВД в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000359 від 12.03.2013 та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань
Як вбачається з документів, доданих до скарги, в провадженні органів досудового слідства перебували та перебувають кримінальні провадження за фактами, викладеними в скаргах, в яких органом досудового розслідування вже проводиться досудове розслідування, зокрема кримінальне провадження № 0000065 від 12.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та в яких вже дано оцінку доводам і обставинам, на які посилається скаржник. При цьому, вимоги скарги в частині зобов`язання внести відомості до ЄРДР, фактично зводяться до того, щоб до ЄРДР внести відомості за тими самими подіями, але з додатковою правовою кваліфікацією визначеною заявником самостійно за ч.ч. 1,2 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 1,2 ст. 192, ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1,2 ст. 205, ч.ч. 1,2 ст. 20, ст. 218, ст. 219, ст. 221, ч. 1 ст. 350, ст. 356, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 369, ч.. 1,2 ст. 383, ч.ч. 1,2 ст. 384 КК України, у зв`язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити, з огляду на наступне.
Так, КПК України не передбачає повторного внесення відомостей до ЄРДР за однією і тією ж заявою або одним і тим самим повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та слідчий суддя, виходячи із положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у тому числі й щодо кваліфікації ним кримінального правопорушення, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).
При цьому, слід наголосити, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 року в справі №658/1658/16-к зазначив, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
Отже, рішення щодо кваліфікації діяння за тією чи іншою статтею кримінального закону приймає слідчий самостійно, виходячи із сукупності доказів, що є у його розпорядженні на тому чи іншому етапі досудового розслідування.
При цьому, у ході досудового слідства питання про зміну кваліфікації може постати неодноразово. Це, зазвичай, пов`язано зі встановленням нових фактичних обставин справи чи новою оцінкою вже відомих доказів, оскільки внаслідок цього змінюється фактична підстава кримінально-правової кваліфікації, то й сама юридична оцінка скоєного може зазнати змін.
На підставі п.8 ч.2 ст. 40 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі й щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за наявності для того обґрунтованих підстав, як то, об`єктивних даних, які б дали йому змогу встановити відповідність ознак того чи іншого діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
Також, суд наголошує, що звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_3 заявив клопотання, в якому просив пропуск строку на оскарження постанови слідчого СВ Запорізького РВ УМВД в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000359 від 12.03.2013 та повідомлення начальника Дніпровського ВП в Запорізькому районі в Запорізькій області ОСОБА_2 від 23.08.2018 року №4774/44/01/06/2018 визнати поважним та поновити строк на звернення зі скаргою, в обґрунтування такого клопотання Скаржник вказує, що з оскаржуваною постановою його було ознайомлено лише у 2016 році, а тому вважає, що строк звернення зі скаргою ним пропущено з поважних причин. При цьому, зі скаргою на постанови слідчого СВ Запорізького РВ УМВД в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000359 від 12.03.2013 Скаржник вже звертався у червні 2019 року. З огляду на той факт, що Скаржником було пропущено строк для оскарження даної постанови, оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, ОСОБА_3 скаргу було повернуто з роз`ясненням права звернутися до слідчого судді зі скаргою разом з відповідним клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, зазначивши в заяві поважні причини його пропуску. При цьому, звертаючись зі скаргою повторно та заявляючи клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою ОСОБА_3 не зазначає, які обставини стали перепоною для звернення з відповідною скаргою протягом одного року з моменту роз`яснення судом права на таке звернення з поданням відповідного клопотання про поновлення строків на оскарження постанови.
Таким чином, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, в порядку ст..303 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1