ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3347/20 Справа № 201/8585/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0001490 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 для усунення недоліків вказаних в ухвалі.
Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, як анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), однак обвинувальний акт взагалі не містить відомостей про потерпілого. В обвинувальному акті зазначено потерпілого ОСОБА_9 , однак не вказано його анкетних даних.
Також суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, як анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), проте встановлено, що в обвинувальному акті не зазначено місце народження обвинуваченого.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта нормам процесуального закону не відповідає фактичним обставинам справи.
На його думку, в обвинувальному акті викладено всі необхідні обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір процесуальних витрат та обставини, які підтверджують предмет кримінального правопорушення та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки об`єктом злочинного посягання були саме грошові кошти та інші передбачені зазначеною нормою дані.
Прокурор вважає, що вищевказаний обвинувальний акт містить відомості, які передбачено ч. 2 ст. 291 КПК України.
На думку прокурора, без належного допиту обвинуваченого в судовому засіданні не можливо встановити всі ці обставини, на які посилається суд саме у підготовчому судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 та просив ухвалу суду, - залишити без змін, обвинуваченого, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити ухвалу суду без змін, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Лише недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Як вбачається з матеріалів провадження, в обвинувальному акті зазначено потерпілого ОСОБА_9 , однак не вказано його анкетних даних. Також в обвинувальному акті не зазначено місце народження обвинуваченого.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця народження ОСОБА_7 та анкетних даних потерпілого ОСОБА_9 , суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.

Доводи апеляційної скарги прокурора що в обвинувальному акті викладено всі необхідні обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні,є безпідставними, остільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Отже, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд можливості своєчасно призначити судовий розгляд та в подальшому у розумні строки розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону. В зв`язку з викладеним, апеляційна скарга прокурора є безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4