Справа № 461/3861/17>
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2020 року. м. Львів.
Галицький районний суд міста Львова
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого заступником керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтайм», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 19.05.2016 року о 22 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вул. Підвальною у м. Львові в напрямку вул. Личаківської, на перехресті вул. Підвальна - Руська, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 136 від 06.03.2013, а саме: Розділ 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10; Розділ 2 п.п. 2.3.6, 2.3.д; Розділ 10 п. 10.1; Розділ 12 п.п. 12.1, 12.3, 12.4, 12.9.6; Розділ 13 п.п. 13.1, 13.3, які виразились в тому, що він своїми діями створив небезпеку для руху, був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, рухався у населеному пункті з перевищенням встановленої швидкості руху, при виникненні небезпеки або перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки автомобіля або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, при проїзді повз пішохода не дотримався безпечного бокового інтервалу, виїхав на смугу зустрічного руху в результаті чого здійснив наїзд на пішохода потерпілого - ОСОБА_6 .
У результаті порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху України потерпілий ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 270/16 від 09.06.2016, отримав рани на голові, вдавлений депресійний перелом кісток склепіння та основи лівої половини черепу, крововилив над тверду мозкову оболонку та забій головного мозку, закритий перелом 3,5,7 ребер зліва, синець на лівій нозі, які відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України не визнав. Показав, що 19.05.2016 року о 22 год. 30 хв., керував автомобілем марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вул. Підвальною у м. Львові в напрямку вул. Личаківської зі швидкістю 40-45 км/год. В той день була ясна погода, видимість проїзної частини була хорошою. Під час руху у автомобіля було увімкнене ближнє світло фар, крім того вулиця була освітлена. При наближені до регульованого перехрестя вул. Підвальна-Руська на світлофорі для руху транспорту було увімкнено зелений сигнал, тому він не змінюючи траєкторії руху та швидкості, минав перехрестя в напрямку прямо вперед. Він рухався по правій стороні, інший автомобіль з середнього ряду повертав вліво, він перебудувався за цією машиною, як тільки машина повернула, він побачив пішохода і почав екстрено гальмувати. Перебудувався він перед світлофором з правого ряду вліво тому, що по правій стороні розміщені трамвайні колії, які повертають в сторону площі Ринок, підвищені, а в його автомобіля низька посадка і може пошкодитись автомобільне дно. Автомобіль який стояв перед ним повернув вліво на верх, він починає рух та бачить людину, починає екстрене гальмування, його автомобіль на рельсах починає розвертати під час цього він зачепив потерпілого. Після зупинки автомобіля, він вийшов на вулицю та побачив пішохода, який мав зовнішні ознаки травмування неподалік лівого краю проїзної частини. На місце дорожньо-транспортної пригоди він викликав швидку допомогу та працівників поліції. Працівники швидкої медичної допомоги госпіталізували потерпілого, він залишився на місці події до завершення оформлення матеріалів ДТП. Вважає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є дії пішохода, який проходив проїзну частину у невстановленому для цього місці. Висновки експертів не визнає.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у інкримінованому йому злочині, винуватість ОСОБА_4 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Зокрема:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що у вказаний в обвинуваченні день та час 19.05.2016 року він перебував на перехресті вул. Підвальна Руська та хотів перейти проїзну частину вул. Підвальної. Підійшовши до краю дороги він подивився по сторонах для того щоб переконатися у відсутності автомобілів з обох сторін. Проїжджу частину було дуже добре видно. Після того як він переконався у відсутності транспортних засобів з обох сторін дороги, почав переходити дорогу повільною ходою. Коли пройшов значну відстань, майже дійшов до середини вулиці, то подивився в праву сторону і побачив, що на високій швидкості в його сторону наближається автомобіль. Для того щоб уникнути наїзду автомобіля він розвернувся та почав рухатися в сторону тротуару. Зробив назад десь три-чотири кроки, після чого на нього наїхав автомобіль. Після наїзду він втратив свідомість. Він не пам`ятає чи переходив проїжджу частину по пішохідному переходу. Зазначив, що йому нанесені тяжкі тілесні ушкодження. Обвинувачений йому жодної шкоди не відшкодував.
Суд надає віри показанням потерпілого, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються іншими об`єктивними доказами:
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.05.2016 року та долученою до нього схемою про обставини ДТП / т. 1, а.с.74-76/,
-висновком судової авто-технічної експертизи №2365 від 26.05.2017 року з якого вбачається, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП, і полягала ця технічна можливість у належному виконанні вказаним водієм вимог п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»; «безпечний інтервал»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1; 12.1; 12.3; 12.4; 12.9 (підпункту «б»); 13.1; 13.3 ПДР України (іншими словами, для уникнення даної пригоди водієві ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації необхідно (і достатньо) було вести свій автомобіль ВАЗ-2109 правою стороною проїзної частини вул. Підвальної зі швидкістю не більше 60 км/год, належно реагувати на зміни дорожньої ситуації і продовжувати рух своєю смугою правої сторони вказаної проїзної частини, оскільки технічної необхідності у відвертанні ліворуч не було, а відсутність цього відвертання дала б можливість водієві ОСОБА_4 проїхати повз пішохода із дотриманням необхідного безпечного бокового інтервалу). Оскільки у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 вів свій автомобіль зі швидкістю понад 60 км/год, а реагуючи на факт руху пішохода з лівого боку, відвернув ліворуч (хоча технічної необхідності у цьому не було) виїхав за межі своєї смуги руху. Дана експертиза має підстави зробити висновки про те, що у даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_9 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»; «безпечний інтервал»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1; 12.1; 12.3; 12.4; 12.9 (підпункту «б»); 13.1; 13.3 ПДР України, і ця невідповідність, з технічної точки зору, перебувала у причинно-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП. У даній дорожній ситуації пішохід ОСОБА_6 повинен був, з технічної точки зору керуватися вимогами п.п. 1.5; 4.7; 4.9 (ч. 1); 4.14 (підпункту «а») ПДР України. Для оцінки відповідності дій пішохода в даній дорожній ситуації згаданим вимогам спеціальні пізнання в галузі судової автотехніки не потрібні. У даній дорожній ситуації причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є та обставина, що водій ОСОБА_4 , реагуючи на рух пішохода, змінив напрям руху свого автомобіля і відвернув ліворуч, хоча технічної необхідності у застосуванні такого маневру не було. Для оцінки дій пішохода (в частині ступеня їх впливу на факт виникнення ДТП ) спеціальних пізнань в галузі судової авто техніки не потрібно /том 1, а.с. 77-78/,
-протоколом огляду предметів від 23.05.2016 року згідно якого об`єктом огляду був CD-R - диск срібного кольору з написом латинськими літерами «TDK». На диску міститься запис трьох відеокамер, на яких зафіксовано обставини скоєння ДТП, яка мала місце 19.05.2016 року о 22.30 год. На відеозаписах міститься інформація про характер руху автомобіля, який здійснив наїзд на пішохода, характер руху пішохода до наїзду, характер руху транспортних засобів, які перебували в межах перехрестя в момент скоєння ДТП. Зокрема, на відеозаписах видно траєкторію руху автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухається від пл. Д.Галицького в напрямку вул. Личаківської. В цей момент у попутному напрямку, в межах перехрестя вул. Підвальна - Руська, перебуває автомобіль легкового типу, можливо «Субару», який виконує лівий поворот, у зустрічному напрямку рухається маршрутний автобус жовтого кольору. За перехрестям, навпроти музею «Арсенал» проїзну частину, з ліва на право по напрямку руху транспорту в напрямку вул. Личаківської, розпочинає переходити пішохід. В момент перебування пішохода приблизно посередині проїзної частини, останній зупиняється, різко розвертається і біжить у зворотному напрямку до тротуару. В цей же час, автомобіль «ВАЗ 2109», перебуваючи приблизно в межах перехрестя вул. Підвальна - Руська - починає гальмувати, його починає заносити і він здійснює наїзд на вказаного пішохода, якого від контакту з автомобілем відкидає до лівого краю дороги, а автомобіль розвертає приблизно на 130-140 градусів відносно його траєкторії руху / том 1, а.с.81/.
-висновком судової комп`ютерно технічної експертизи від 31.08.2016 року з якого вбачається, що кадри ділянок відеозаписів, на яких зафіксовані обставини ДТП, записано на оптичний диск TDK CD-R сер. № LH3157RL05099155D1, що надається разом з висновком експертизи /а.с.82/,
-висновком автотехнічної експертизи №1916 від 24.04.2017 року згідно якого при заданих у формулюванні питання 1 вихідних даних швидкість руху автомобіля ВАЗ-2109 (реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_1 ) складала величину біля 71км/год. При заданих у формулюванні питання 2 вихідних даних швидкість руху автобуса «Богдан» складала величину біля 17км/год. При вихідних даних, заданих у формулюванні питання 3, швидкість руху пішохода на даному відрізку складала величину біля 5,0км/год. При вихідних даних, заданих у формулюванні питання 4, швидкість руху пішохода на даному відрізку складала біля 11,2 км/год. У заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_4 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»; «безпечний інтервал»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1; 12.1; 12.3; 12.4; 12.9 (підпункту «б»); 13.1; 13.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був вести свій автомобіль ВАЗ-2109 з такою швидкістю, щоб мати змогу постійно контролювати його рух (але ця швидкість не повинна була перевищувати 60 км/год), з моменту настання об`єктивної видимості пішохода, який рухався зліва направо у бік умовної осьової лінії проїзної частини вулиці, належно оцінити дорожню ситуацію, не змінювати напрямку руху. З технічної точки зору, у даній дорожній ситуації не було необхідності ні у відвертанні ліворуч, ні у застосуванні гальмування (тим більше екстреного), проїхати повз місце знаходження пішохода (у точці розвороту) із дотриманням необхідного безпечного бокового інтервалу. У заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП, і полягала ця технічна можливість у належному виконанні вказаним водієм вимог п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»; «безпечний інтервал»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1; 12.1; 12.3; 12.4; 121 (підпункту «б»); 13.1; 13.3 ПДР України (іншими словами, для уникнення даної пригоди водієві ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації необхідно (і достатньо) було вести свій автомобіль ВАЗ-2109 правою стороною проїзної частини вулиці зі швидкістю не більше 60 км/год, належно реагувати на зміни дорожньої ситуації і проїхати повз пішохода своєю стороною проїзної частини із дотриманням необхідного безпечного бокового інтервалу). Оскільки водій ОСОБА_4 вів свій автомобіль ВАЗ-2109 зі швидкістю, що перевищувала 60 км/год, а у дорожній ситуації, яка не вимагала виїзду вказаного легковика на смугу зустрічного руху вказаний водій своїм автомобілем усе ж на цю, зустрічну, смугу руху виїхав, де і здійснив наїзд на пішохода, дана експертиза має підстави зробити висновки про те, що у заданій дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»; «безпечний інтервал»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1; 12.1; 12.3; 12.4; 12л (підпункту «б»); 13.1; 13.3 ПДР України і ця невідповідність дій вказаного водія, з технічної точки зору, перебуває у причинно-наслідков`ому зв`язку з фактом даної ДТП. Для оцінки дій пішохода в даній дорожній ситуації спеціальні пізнання в галузі судової автотехніки не потрібні /том 1, а. с. 89-92/,
-висновком експерта №1/537 від 21.06.2016 року згідно якого автомобіль «ВАЗ 2109» НОМЕР_1 контактував передньою лівою частиною (капот, крило та ін.) з групою відносно твердих предметів (може бути тіло пішохода), і відносне пересування предметів проходило в напрямку спереду до заду по відношенню до його поздовжньої осі. Наїзд автомобіля «ВАЗ 2109» НОМЕР_1 на пішохода відбувся на ділянці, що передує розташуванню сліду речовини червоного кольору (див. схему до огляду місця ДТП, умовне позначення №3). Встановити місце наїзду в абсолютних величинах не виявляється можливим (детальніше див. дослідницьку частину даного висновку) /том 1, а.с. 95-97/,
-висновком експерта №1/535 від 14.06.2016 року з якого вбачається, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «ВАЗ 2109» НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля «ВАЗ 2109» НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було. На момент огляду система освітлення досліджуваного автомобіля
«ВАЗ 2109» НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було. Так як робоча гальмівна система, система рульового управління та зовнішнє освітлення досліджуваного автомобіля «ВАЗ 2109» НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані та можуть виконувати функції передбачені конструкцією, будь-яких несправностей систем виявлено не було то питання слідства про час виникнення несправностей вказаної системи відносно моменту ДТП та чи міг водій виявити вказані несправності перед виїздом та під час експлуатації вказаного транспортного засобу, а також чи могли знаходитись несправності досліджуваної системи в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП втрачають технічний зміст /том 1, а.с.100-104/,
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2017 року та схемою до протоколу проведення слідчого експерименту з яких вбачається, що слідчий експеримент проводився на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. Підвальна-Руська. Під час слідчого експерименту ОСОБА_4 показав, що 19.05.2016 року о 22.30 год. на автомобілі «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався вул. Підвальною в напрямку вул. Личаківської із швидкістю приблизно 40-45 км/год. При наближенні до регульованого перехрестя вул. Підвальна - Руська звернув увагу на те, що на світлофорі для руху транспорту горить зелений сигнал, тому не змінюючи траєкторії та швидкості руху минав перехрестя, проїжджаючи його прямо. Проїхавши перехрестя несподівано виявив безпосередньо перед керованим автомобілем пішохода, який стояв на проїзній частині, обернутий обличчям до автомобіля. Намагаючись уникнути на нього наїзд, викрутив кермо різко вліво та застосував екстрене гальмування, однак контакт все одно відбувся. Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 19.05.2016 року о 22.30 год. він перебував на перехресті вул. Підвальна - Руська і мав намір перейти проїзну частину вул. Підвальної навпроти музею «Арсенал». Підійшовши до краю дороги зупинився, переконався у відсутності небезпеки для себе, після чого розпочав перехід дороги у темпі середнього кроку. Дійшовши приблизно до середини - побачив, як праворуч до нього наближається автомобіль. Він розвернувся і у швидкому темпі хотів повернутись назад до тротуару, однак не встиг цього зробити, оскільки за мить вказаний автомобіль здійснив на нього наїзд. Оскільки ніхто з учасників слідчого експерименту деталей скоєння ДТП чітко розповісти не зміг, було використано наявний в матеріалах кримінального провадження відеозапис, на якому зафіксовано обставини скоєння ДТП. Переглянуто та встановлено і відтворено наступне: траєкторію руху автомобіля «ВАЗ 2109», крім того відтворено траєкторію руху зустрічного маршрутного автобуса марки «БАЗ» або «БОГДАН», встановлено лінію роз`їзду (місце роз`їзду) із зустрічним маршрутним автобусом, відтворено місце перебування легкового автомобіля «Субару Аутбек», який здійснював поворот ліворуч з вул. Підвальної до вул. Винниченка (зі смуги руху автомобіля «ВАЗ» майже одночасно в момент роз`їзду транспортних засобів), відтворено приблизне місце виходу, траєкторію руху, місце розвороту (без зупинки) та початку руху пішохода ОСОБА_6 назад і місце наїзду, тобто встановлено, що наїзд на пішохода відбувся на зустрічній смузі руху для автомобіля марки «ВАЗ». Встановлено, що з місця виходу пішохода на проїзну частину дорогу до місця розвороту пішохід подолав відстань 5,3 м., після чого з місця розвороту назад до місця наїзду подолав відстань приблизно 3,1 м. З метою встановлення швидкості руху автомобіля «ВАЗ 2109» було зафіксовано стаціонарні точки в межах проїзної частини і за допомогою відеозапису встановлено, що відстань в 17,7 м. останній долає за час приблизно 0,9 с. За математичною формулою було встановлено, що швидкість руху вказаного автомобіля безпосередньо перед виявленням пішохода становила приблизно 71 км/год. або 19,7 м/с. Крім того, за допомогою відеозапису, а також у відповідності до показань самого водія автомобіля «ВАЗ 2109», було встановлено, що автомобіль рухався з боковим інтервалом до правого краю дороги приблизно 1,6 м. Після того, з метою встановлення швидкості руху автобуса жовтого кольору було зафіксовано стаціонарні точки в межах проїзної частини і за допомогою відеозапису встановлено, що відстань в 6,0 м. останній долає за час приблизно 1,3 с. За математичною формулою було встановлено, що швидкість руху вказаного автобуса безпосередньо перед зустрічним роз`їздом з автомобілем «ВАЗ 2109» становила приблизно 16,6 км/год. або 4,6 м/с. Крім того, за допомогою відеозапису, було встановлено, що автобус рухався з боковим інтервалом до правого краю дороги приблизно 1,7 м. Після того було встановлено, що з моменту виходу на проїзну частину і до моменту зупинки та розвороту - пішохід по траєкторії руху подолав відстань приблизно 5,3 м. за час 3,8 с. За математичною формулою було розраховано, що швидкість руху пішохода в цей час становила приблизно 1,4 м/с. або 5,0 км/год., що відповідає руху пішохода у темпі спокійного кроку. Визначено швидкості руху транспортних засобів та пішохода, місце зупинки та розвороту приблизно на 180 градусів пішохода, місце зустрічного роз`їзду автомобіля «ВАЗ 2109» та автобуса жовтого кольору, а також місце перебування автомобіля легкового типу, ймовірно «Субару», в межах перехрестя - проводився експеримент по визначенню об`єктивної видимості пішохода з місця водія автомобіля «ВАЗ 2109». Для цього всі учасники слідчого експерименту були розміщені у ключових точках, зокрема автомобіль «ВАЗ 2109» та автобус жовтого кольору - в місці роз`їзду, автомобіль «Субару» - в межах перехрестя, пішохід - в місці розвороту, після чого водій ОСОБА_4 разом з понятими зайняв місце за кермом автомобіля. При розташуванні транспортних у вказаних місцях встановлено, що в цей момент пішохода з місця водія автомобіля «ВАЗ 21099» видно добре. Для встановлення об`єктивної видимості пішохода - учасників слідчого експерименту було переміщено в ділянки, які вони долали за час 0,25 с, а саме автомобіль «ВАЗ 2109» переміщено на 4,9 м. назад, автобус на 1,15 м., пішохід - 0,35 м. Проведеним експериментом встановлено, що при такому розташуванні транспортних засобів і пішохода, починає бути видно з робочого місця водія автомобіля «ВАЗ 2109» і в цей момент відносно місця розвороту пішохода, автомобіль «ВАЗ» знаходиться на відстані приблизно 30 м., а пішохід відносно місця розвороту перебуває на віддалі 0,35 м /том 1, а. с. 105-108/,
- висновком експерта №270/16 від 20.05.2016 року згідно якого за даними медичних документів, у ОСОБА_6 була травма тіла у вигляді рани на голові, вдавленого депресійного перелому кісток склепіння та основи лівої половини черепу, крововиливу над тверду мозкову оболонку та забою головного мозку; закритих переломів 3,5,7 ребер зліва. Крім цього, у нього виявлено синець на лівій нозі. Всі ушкодження заподіяні тупими предметами, могли утворитися 19 травня 2016 року в момент дорожньо-транспортної пригоди, вони були небезпечними для життя на момент заподіяння та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. В крові ОСОБА_6 при поступленні в лікарню виявлено 0,21‰ (проміле) етанолу. Судово-медичних даних про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 отримав при самовільному падінні на площину, нема /том. 1, а.с.110-111/,
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №735 від 20.05.2020 року згідно якого ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння не перебував /том 1, а.с.113/,
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2019 року та схемою до протоколу проведення слідчого експерименту з якого вбачається, що слідчий експеримент поводився на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. Підвальна-Руська. Обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 19.05.2016 року о 22.30 год. на автомобілі «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Підвальній в напрямку вул. Личаківської із швидкістю приблизно 40-45 км/год. При наближенні до регульованого перехрестя вул. Підвальна - Руська звернув увагу на те, що на світлофорі для руху транспорту горить зелений сигнал, тому не змінюючи траєкторії та швидкості руху минав перехрестя, проїжджаючи його прямо. Проїхавши перехрестя несподівано виявив безпосередньо перед керованим автомобілем пішохода, який стояв на проїзній частині, обернутий обличчям до автомобіля. Намагаючись уникнути на нього наїзд викрутив кермо різко вліво та застосував екстрене гальмування, однак контакт все одно відбувся. Оскільки ніхто з учасників слідчого експерименту деталей скоєння ДТП чітко розповісти не зміг, було використано наявний в матеріалах кримінального провадження відеозапис, на якому зафіксовано обставини скоєння ДТП. З даного відеозапису встановлено, що автомобіль «ВАЗ 21099» рухається по вул. Підвальній в напрямку вул. Личаківської. На світлофорі для руху транспорту, який встановлений на регульованому перехресті вул. Підвальна - Руська, для руху транспорту в цей час горить зелений сигнал світлофора. У зустрічному напрямку, від вул. Личаківської. рухається автобус жовтого кольору. У попутному напрямку, в межах перехрестя. знаходиться автомобіль легкового типу, ймовірно марки «Субару». В цей же час. в межах перехрестя, навпроти музею «Арсенал», на лівому по напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21099» перебуває пішохід, який розпочинає перехід проїзної частини вул. Підвальної з ліва на право по напрямку руху вказаного автомобіля. Пройшовши приблизно до середини дороги вказаний пішохіл зупиняється, розвертається та у темпі бігу хоче повернутись назад до тротуару. В цей момент, автомобіль «ВАЗ 21099», водій якого очевидно виявив вказаного пішохода, перебуваючи вже на перехресті вул. Підвальна - Руська, починає гальмувати, його заносить на зустрічну смугу та за мить відбувається наїзд на пішохода, який в цей час біжить до тротуару. Після контакту пішохід опиняється на проїзній частині, ближче до лівого по напрямку руху автомобіля, краю дороги. а автомобіль зупиняється у зустрічній смузі, розвернутий приблизно на 130 градусів по відношенню до його траєкторії руху перед наїздом. Під час проведення слідчого експерименту на етапі досудового розслідування, за допомогою відеозапису було встановлено швидкість руху автомобіля «ВАЗ 21099» , яка становить приблизно 71 км/год. або 19,7 м/с. Крім того за допомогою відеозапису, а також у відповідності до показань самого водія автомобіля «ВАЗ 21099» було встановлено, що автомобіль рухався з боковим інтервалом до правого краю дороги приблизно 1,6 м. Також, було встановлено швидкість руху автобуса, що рухався у зустрічному напрямку з боковим інтервалом до правого краю дороги приблизно 1,7 м. - приблизно 16,6 км/год. або 4,6 м/с. Було встановлено місце роз`їзду автомобіля «ВАЗ 21099» та автобуса жовтого кольору, що рухався у зустрічному напрямку, оскільки останній міг перешкоджати видимості пішохода. Проведеними замірами встановлено, що місце роз`їзду вказаних транспортних засобів знаходиться в межах регульованого пішохідного переходу. Також того було встановлено приблизне місце виходу пішохода на проїзну частину, його траєкторію руху по проїзній частині до моменту зупинки та місце наїзду на останнього, після того, які він розвернувся та побіг назад до тротуару. Всі заміри занесені до схеми, яка додається на окремому аркуші. Крім того було встановлено, що від моменту виходу на проїзну частину і до моменту зупинки та розвороту - пішохід по траєкторії руху подолав відстань приблизно 5,3 м. за час 3,8 с. За математичною формулою було розраховано, що швидкість руху пішохода в цей час становила приблизно 1,4 м/с. або 5,0 км/год., що відповідає руху пішохода у темпі спокійної ходи. Після того, як було визначено швидкості руху транспортних засобів та пішохода, місце зупинки та розвороту приблизно на 180 градусів пішохода, місце зустрічного роз`їзду автомобіля «ВАЗ 21099» та автобуса жовтого кольору - проводився експеримент по визначенню об`єктивної видимості пішохода з місця водія автомобіля «ВАЗ 21099». Для цього всі учасники слідчого експеримент) були розміщені у ключових точках, зокрема автомобіль «ВАЗ 21099» та автобус жовтого кольору - в місці роз`їзду, пішохід - в місці зупинки та подальшого розвороту, після чого ОСОБА_4 по черзі з понятими займав місце за кермом автомобіля. При розташуванні транспортних засобів у вказаних місцях встановлено, що в цей момент пішохода з місця водія автомобіля «ВАЗ 21099» видно добре. Для встановлення об`єктивної видимості пішохода - учасників слідчого експерименту було переміщено в ділянки, які вони долали за час 0,25 с, а саме автомобіль «ВАЗ 21099» переміщено на 4,9 м. назад, автобус на 1,15 м. Проведеним експериментом встановлено, що при такому розташуванні транспортних засобів пішохода починає бути видно з місця водія автомобіля «ВАЗ 21099» і в цей момент він знаходиться на відстані приблизно 31 м. від місця розташування пішохода на проїзній частині. Також, при проведенні слідчого експерименту було встановлено розташування засобів організації дорожнього руху безпосередньо в місці ДТП та на ділянках, які передують місцю її скоєння. Вказані засоби організації дорожнього руху занесені до схеми, яка додається на окремому аркуші. Крім того, з метою встановлення недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які могли б вплинути на механізм скоєння ДТП, проводився огляд стану дорожнього покриття - встановлено, що в місці скоєння, безпосередньо в межах перехрестя вул. Підвальна - Руська наявні трамвайні колії, які в деяких місцях виступають над поверхнею проїзної частини, однак не перевищують допустимих граничних значень відповідно до вимог ДСТУ /том 1, а.с.203-207/,
-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2019 року, схемою до протоколу проведення слідчого експерименту та відеозаписом проведення слідчого експерименту встановлено, що слідчий експеримент поводився на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. Підвальна-Руська. Обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 19.05.2016 приблизно о 22.30 год. на автомобілі «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Підвальній в напрямку вул. Личаківської із швидкістю приблизно 40-45 км/год. При наближенні до регульованого перехрестя вул. Підвальна - Руська звернув увагу на те, що на світлофорі для руху транспорту горить зелений сигнал, тому не змінюючи траєкторії та швидкості руху минав перехрестя, проїжджаючи його прямо. Проїхавши перехрестя несподівано виявив безпосередньо перед керованим автомобілем пішохода, який стояв на проїзній частині, обернутий обличчям до автомобіля. Намагаючись уникнути на нього наїзд викрутив кермо різко вліво та застосував екстрене гальмування, однак контакт все одно відбувся. Оскільки ніхто з учасників слідчого експерименту деталей скоєння ДТП чітко розповісти не зміг, було використано наявний в матеріалах кримінального провадження відеозапис, на якому зафіксовано обставини скоєння ДТП. За допомогою ноутбука даний відеозапис було переглянуто та встановлено наступне. Автомобіль «ВАЗ 21099» рухається по вул. Підвальній в напрямку вул. Личаківської. На світлофорі для руху транспорту, який встановлений на регульованому перехресті вул. Підвальна - Руська, для руху транспорту в цей час горить зелений сигнал світлофора. У зустрічному напрямку, від вул. Личаківської, рухається автобус жовтого кольору. У попутному напрямку, в межах перехрестя, знаходиться автомобіль легкового типу, ймовірно марки «Субару». В цей же час, в межах перехрестя, навпроти музею «Арсенал», на лівому по напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21099» перебуває пішохід, який розпочинає перехід проїзної частини вул. Підвальної з ліва на право по напрямку руху вказаного вище автомобіля. Пройшовши приблизно до середини дороги вказаний пішохід зупиняється, розвертається та у темпі бігу хоче повернутись назад до тротуару. В цей момент, автомобіль «ВАЗ 21099», водій якого очевидно виявив вказаного пішохода, перебуваючи вже на перехресті вул. Підвальна - Руська, починає гальмувати, його заносить на зустрічну смугу та за мить відбувається наїзд на пішохода, який в цей час біжить до тротуару. Після контакту пішохід опиняється на проїзній частині, ближче до лівого по напрямку руху автомобіля, краю дороги, а автомобіль зупиняється у зустрічній смузі, розвернутий приблизно на 130 градусів по відношенню до його траєкторії руху перед наїздом. Під час проведення слідчого експерименту на етапі досудового розслідування, за допомогою відеозапису було встановлено швидкість руху автомобіля «ВАЗ 21099» , яка становить приблизно 71 км/год. або 19,7 м/с. Крім того за допомогою відеозапису, а також у відповідності до показань самого водія автомобіля «ВАЗ 21099» було встановлено, що автомобіль рухався з боковим інтервалом до правого краю дороги приблизно 1,6 м. Також, було встановлено швидкість руху автобуса, що рухався у зустрічному напрямку з боковим інтервалом до правого краю дороги приблизно 1,7 м. - приблизно 16,6 км/год. або 4,6 м/с. Було встановлено місце роз`їзду автомобіля «ВАЗ 21099» та автобуса жовтого кольору, що рухався у зустрічному напрямку, оскільки останній міг перешкоджати видимості пішохода. Проведеними замірами встановлено, що місце роз`їзду вказаних транспортних засобів знаходиться в межах регульованого пішохідного переходу (геометричні розміри занесені до схеми, яка додається на окремому аркуші.) Також було встановлено приблизне місце виходу пішохода на проїзну частину, його траєкторію руху по проїзній частині до моменту зупинки та місце наїзду на останнього, після того, які він розвернувся та побіг назад до тротуару. Всі заміри занесені до схеми, яка додається на окремому аркуші. Крім того було встановлено, що від моменту виходу на проїзну частину і до моменту зупинки та розвороту - пішохід по траєкторії руху подолав відстань приблизно 5,3 м. за час 3,8 с. За математичною формулою було розраховано, що швидкість руху пішохода в цей час становила приблизно 1,4 м/с. або 5,0 км/год., що відповідає руху пішохода у темпі спокійної ходи.
Після того, як було визначено швидкості руху транспортних засобів та пішохода, місце зупинки та розвороту приблизно на 180 градусів пішохода, місце зустрічного роз`їзду автомобіля «ВАЗ 21099» та автобуса жовтого кольору - проводився експеримент по визначенню об`єктивної видимості пішохода з місця водія автомобіля «ВАЗ 21099». Для цього всі учасники слідчого експерименту були розміщені у ключових точках, зокрема автомобіль «ВАЗ 21099» та автобус жовтого кольору - в місці роз`їзду, пішохід - в місці зупинки та подальшого розвороту, після чого водій ОСОБА_4 зайняв місце за кермом автомобіля. При розташуванні транспортних засобів у вказаних місцях (див. схему до протоколу проведення слідчого експерименту) встановлено, що в цей момент пішохода з місця водія автомобіля «ВАЗ 21099» видно добре. Для встановлення об`єктивної видимості пішохода - учасників слідчого експерименту було переміщено в ділянки, які вони долали за час 0,25 с, а саме автомобіль «ВАЗ 21099» переміщено на 4,9 м. назад, автобус на 1,15 м., пішохода на 0,35 м. Проведеним експериментом встановлено, що при такому розташуванні транспортних засобів пішохода видно добре. Учасників було переміщено в ділянки, які вони долали за час 0,5 с, а саме автомобіль «ВАЗ 21099» переміщено на 9,80 м. назад, автобус на 2,30 м., пішохода на 0,70 м. та встановлено, що при такому розташуванні пішохода починає бути видно з місця водія автомобіля «ВАЗ 21099» - в цей момент він знаходиться на відстані приблизно 33,5 м. від місця розташування пішохода на проїзній частині. Також, при проведенні слідчого експерименту було встановлено розташування засобів організації дорожнього руху безпосередньо в місці ДТП та на ділянках, які передують місцю її скоєння. Вказані засоби організації дорожнього руху занесені до схеми, яка додається на окремому аркуші. Крім того, з метою встановлення недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які могли б вплинути на механізм скоєння ДТП, проводився огляд стану дорожнього покриття - встановлено, що в місці скоєння, безпосередньо в межах перехрестя вул. Підвальна - Руська наявні трамвайні колії, які в деяких місцях виступають над поверхнею проїзної частини, однак не перевищують допустимих граничних значень відповідно до вимог ДСТУ.
Окрім цього, суд належним чином дослідивши відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, які встановлені на перехресті вул. Підвальна Руська встановив, що на даному відеозаписі зафіксовані об`єктивні обставини скоєння ДТП, яка мала місце 19.05.2016 року, відображені дії водія та пішохода.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, узгоджуються між собою.
В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.
Заперечення своєї вини обвинуваченим у скоєнні відповідно кваліфікованого органом досудового розслідування діяння суд відхиляє, оскільки вони спростовуються об`єктивними доказами у справі, зокрема показаннями потерпілого, висновками експертиз, слідчим експериментом, дослідженим в судовому засіданні відеозаписом та протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди, є способом захисту обвинуваченого, мають мету уникнути відповідного ступеня відповідальності за скоєне. З висновків експертів вбачається, що обвинувачений рухався з швидкістю 70 кілометрів за годину, що перевищує дозволену норму, крім того зазначено, що ним здійснено маневр якого не потрібно було здійснювати.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та його відношення до скоєного, раніше не судженого, а також позитивну характеристику за місцем проживання обвинуваченого, який на обліках у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, та вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, з покладанням обов`язків згідно ст.76 КК України оскільки його виправлення суд вважає необхідним і достатнім без ізоляції від суспільства однак в умовах контролю за його виправленням з метою попередження нових злочинів.
Таку міру покарання суд вважає достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити необраним.
Речові докази: джерела інформації - слід залишити при матеріалах кримінального провадження, знаряддя вчинення злочину слід повернути власнику.
Судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, судової транспортно-трасологічної експертизи, судової комп`ютерно-технічної експертизи, судової автотехнічної експертизи та додаткової судової автотехнічної експертизи, загальна вартість яких становить 5566 грн. 84 коп. слід покласти на обвинуваченого.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 344 828, 70 грн., та моральної шкоди 280 000, 00 грн. завданих внаслідок вчинення злочину, та стягнення 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково, оскільки потерпілим не надано суду достатніх доказів на підтвердження понесеної ним матеріальної шкоди саме у розмірі 344 828, 70 грн., а тому суд виходить з наданих до матеріалів справи квитанцій, що є належними доказами завданої матеріальної шкоди. Вирішуючи питання про стягнення 280000,00 грн. моральної шкоди, суд виходить з характеру та тривалості фізичних, та душевних страждань, та вважає, що вказані вимоги слід задовольнити частково, оскільки потерпілому нанесено моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях через фізичний біль та порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення установленого способу та ритму життя, необхідність відновлення попереднього стану здоров`я та речей. Відповідним розміром нанесеної моральної шкоди потерпілому суд вважає 70000.00 грн. Також суду не надано жодних доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.
Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного основного покарання 3 років позбавлення волі, із визначенням 3 років іспитового строку.
Згідно ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити необраним.
Речові докази:
- CD-R-диск, на якому міститься відеозапис камери зовнішнього спостереження, які встановлені на перехресті вул. Підвальна - Руська залишити при матеріалах справи,
- автомобіль марки «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1055,52 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи; 1055, 52 грн. за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи; 881, 00 грн. за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи; 1980, 80 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи; 594, 00 грн. за проведення додаткової судової автотехнічної експертизи, а всього разом 5566, 84 грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 4287.98 грн. матеріальної шкоди, 70000.00 грн. моральної шкоди, а всього 74287.98 грн.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою у цей же строк, з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .