Провадження № 1-м/521/108/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м.Одеса Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання виконувача обов`язків керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), відносно:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина Республіка Азербайджан, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на території України раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И Л А:
З клопотання вбачається, що в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Кучурган-авто» 14.03.2020 о 12:50, співробітниками ДПС України встановлений та затриманий громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_8 , який розшукується на міжнародному рівні компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 3 ст. 163 КК Російської Федерації (викрадення людини, вимагання).

Оперуповноваженим ВКП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області 14.03.2020 складений протокол про затримання ОСОБА_9 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.

Підставою для затримання ОСОБА_9 та застосування у подальшому відносно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави у вигляді тримання під вартою.

Так, постановою ст. слідчого СВ від 29.02.2016 ОСОБА_8 оголошений у розшук по кримінальній справі № від 21.12.2015 за фактом злочину, передбаченого п. «з» ч. 2 ст. 126 КК Російської Федерації (викрадення людини).

Постановою слідчого по ОВС 1-го відділу по розслідуванню ОВС СУ СК РФ по Самарській області від 20.12.2017 ОСОБА_8 притягнутий в якості обвинуваченого у кримінальній справі № 201723512, та йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених п. п. «а», «в», «г», «з» ч. 2

ст. 126 та п. «б» ч. 3 ст. 163 КК Російської Федерації.

Постановою ст. оперуповноваженого відділу розшуку ОУР УМВС Росії по м. Тольятті від 20.12.2017 ОСОБА_8 оголошений у міжнародний розшук.

Постановою Самарського районного суду від 22.12.2017 відносно ОСОБА_9 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою суду апеляційної інстанції Самарського обласного суду від 09.01.2018 вищевказана постанова залишена без змін.

Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.03.2020 відносно ОСОБА_9 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, з 14.03.2020.

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. п. «а», «в», «г», «з» ч. 2 ст. 126 та п. «б» ч. 3 ст. 163 КК Російської Федерації.

З матеріалів запиту вбачається наступне.

ОСОБА_8 , спільно з іншими особами, заздалегідь розробивши план викрадення та утримання ОСОБА_10 , з метою отримання від родичів грошових коштів за його звільнення в сумі 10 000 000 доларів США, 18.12.2015 у період часу з 21:00 по 22:00, знаходячись за адресою: Самарська область, м. Тольятті, Приморський бульвар 49, напали на потерпілого, погрожуючи застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя, застосовуючи заздалегідь придбаний предмет, схожий на пістолет та насилля, яке не є небезпечним для життя, відвезли потерпілого у заздалегідь орендоване житло, де інша група осіб, яка керуючись єдиним злочинним умислом на викрадення потерпілого та отримання коштів за його звільнення, за попередньою домовленістю мала цілодобово утримувати та охороняти потерпілого, до отримання коштів за його звільнення. У подальшому, потерпілий був звільнений одним із охоронців, який покаявся у вчиненому злочині та добровільно відмовився від злочинного умислу, у зв`язку з чим, відносно нього кримінальне переслідування у подальшому було припинено.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_11 на території Російської Федерації відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 189 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік.
Строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України не спливли.
Особу затриманого встановлено паспортом громадянина Республіки Азербайджан № НОМЕР_1 від 30.03.2015,зі строком дії до 29.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.04.2020 відносно ОСОБА_9 застосовано екстрадиційний арешт.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2020 клопотання адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_9 в порядку ст. 201 КПК України задоволено, ОСОБА_11 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на домашній арешт у нічний період доби.

Ухвалою Одеського апеляційного суд від 09.06.2020 відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокуратури на вищевказану ухвалу від 04.06.2020, апеляційна скарга повернута прокурору.

04.06.2020 ОСОБА_8 звільнений з-під варти (екстрадиційного арешту), у зв`язку із застосуванням до нього домашнього арешту у нічний період доби з 23 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, ОСОБА_8 на теперішній час порушив умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не виконує покладені на нього ухвалою слідчого судді від 04.06.2020 обов`язки та переховується від компетентних органів України.

Так, місцевою прокуратурою до Малиновського районного суду м. Одеси направлено клопотання про продовження дії обов`язків, покладених на ОСОБА_9 в рамках застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Судове засідання призначено на 10:30 31.07.2020, проте було відкладено, у зв`язку з поганим самопочуттям ОСОБА_9 та необхідністю здачі аналізів на 13:45 03.08.2020. Проте, на вказаний час і дату ОСОБА_8 знову не з`явився, захисник ОСОБА_12 повідомив, що зв`язок з ним відсутній, причини неявки йому невідомі.

Малиновським районним судом м. Одеси від 03.08.2020 прийнято рішення про залишення скарги місцевої прокуратури без задоволення, у зв`язку з тим, що вирішення питання про продовження обов`язків в рамках застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливе без участі ОСОБА_13 .

Співробітниками Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перевірено адресу, за якою мешкав ОСОБА_8 , та відповідно до пояснень ОСОБА_14 за вказаною адресою він не проживає з 27.07.2020.

Таким чином, ОСОБА_8 порушив обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, покладені на нього ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2020.

Прокурор підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави в порядку ч.6 ст. 193.

Захисник заперечував проти заявленого клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Тимчасовий арешт та екстрадиційний арешт за своїм змістом є заходом забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання особи під вартою але який застосовується лише з єдиною метою видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку (екстрадиція).
Порядок направлення запиту до іншої держави, порядок розгляду уповноваженим (центральним) органом України запиту іншої держави або міжнародної судової установи про таку допомогу і порядок виконання такого запиту визначаються КПК і чинними міжнародними договорами України /ст. 543 КПК/.
Тобто є очевидним, що запит компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу, виконується у порядку, передбаченому процесуальним законом запитуючої сторони у тій мірі, в якій такий порядок не суперечить засадам кримінального процесуального законодавства України та загальновизнаним стандартам забезпечення прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, зазначені обставини вказують на можливість застосування положень ч. 3 ст. 585 КПК, відповідно до якої у разі порушення особою, щодо якої розглядається запит про її видачу, умов обраного запобіжного заходу слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи.
Застосування найбільш суворого запобіжного заходу пов`язано з поведінкою та діями ОСОБА_9 , якому була висловлена довіра слідчим суддею та який будучи не сумлінною та не совісною людиною, без моральних принципів, почав переховуватись від компетентних органів України, створюючи перешкоди для реалізації державної політики щодо невідворотності покарання при вчиненні правопорушення.
Особистість ОСОБА_9 , його поведінка, дії пов`язані з зникненням з під контролю держави, а також низькі моральні якості, які дозволяють людині зловживати довірою людей, свідчать про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту).
Відповідно, метою тримання особи під вартою в межах екстрадиційного арешту ОСОБА_9 , є забезпечення виконання особою, щодо якої вирішується питання про екстрадицію покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.
Підставою тримання особи під вартою в межах екстрадиційного арешту є належне підтвердження факту розшуку ОСОБА_9 , іноземною державою (Російською Федерацією).

Встановлюючи такий запобіжний захід без особи, слідчий суддя застосовує вимогу КПК в частині обов`язкової доставки такої особи на протязі сорока восьми годин до слідчого судді, після її затримання, для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК.
Обставини, які встановлені слідчим суддею, умисне порушення ОСОБА_15 покладених обов`язків і як наслідок переховування від правосуддя, та підтвердження цього факту заставодавцем, свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 187, 188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання виконувача обов`язків керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), задовольнити.

Застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.
Після затримання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі вказаної ухвали, його необхідно доставити не пізніше як через сорок вісім годин до місця розгляду клопотання (Малиновський районний суд м. Одеси), для участі у розгляді питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1