Справа №463/9238/20
Провадження №1-кс/463/5117/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_5 від 24.09.2020 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000595 від 18.06.2019.

Скаргу мотивує тим, що ДБР здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000595 від 18.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, розпочатого на підставі заяви ОСОБА_3 щодо невиконання слідчими СУ ГУНП у Львівській області двох ухвал суду у кримінальному провадженні №0000023, в якому її визнано потерпілою.

23.09.2020 ОСОБА_3 звернулась до слідчого з клопотанням, в якому просила залучити її в якості потерпілої у кримінальному провадженні та провести її допит, однак оскаржуваною постановою слідчого ДБР в задоволенні такого було відмовлено.

З огляду на те, що ймовірне кримінальне правопорушення вчинено проти прав та інтересів ОСОБА_3 , про що детально зазначено в заяві про злочини, відтак вона повинна користуватись правами та виконувати обов`язки потерпілої з моменту подання заяви про злочин. Оскаржувана постанова не містить жодної правової оцінки фактів, викладених у її заяві від 23.09.2020 та в заяві про злочин від 24.05.2019 щодо завдання їй шкоди.

Вказане кримінальне провадження стосується ймовірно невиконання ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, де ОСОБА_3 є потерпілою, відповідно протиправні дії особи, відносно якої ОСОБА_3 подала заяву про злочин, завдали особисто їй шкоду, зокрема моральну.

Оскільки оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст.55, 110 КПК України, є необґрунтованою, тому просить таку скасувати та зобов`язати слідчого ДБР вирішити питання процесуальної участі ОСОБА_3 в статусі потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник вимоги скарги підтримали з підстав, викладених в ній.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000595 від 18.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.

23.09.2020 ОСОБА_3 звернулась до слідчого із заявою про залучення її в якості потерпілої у кримінальному провадженні та проведення її допиту.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого ДБР від 24.09.2020 у визнанні ОСОБА_3 потерпілою відмовлено з тих підстав, що визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні є правом органу досудового розслідування, а не обов`язком. Станом на даний час у кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, під час якого проводяться допити осіб, встановлюються всі обставини справи та здійснюються всі необхідні слідчі дії. Після проведення необхідних слідчих дій буде вирішуватися питання про визнання ОСОБА_3 потерпілою.

Разом з тим, слідчим ДБР не враховано, що відповідно до ч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, слідчим ДБР не враховано, що до ЄРДР відповідні відомості внесено саме за заявою ОСОБА_3 , а також не надано оцінки доводам щодо завдання останній шкоди.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 24.09.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000595 від 18.06.2019.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000595 від 18.06.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1