Провадження № 1-кп/537/220/2020
Справа № 537/2726/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0001134 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.11.2003 за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2004 за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.2006 за ч.2 ст. 190, ст..71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.02.2019 за ч.1 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

-вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.09.2019 за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 скоїв злочин за наступних обставин:

16.07.2020 близько 09 год. 45 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні бару «Василь» по вул.. Сонячній, 17 а в м. Кременчуці, помітив на шиї у іншого відвідувача бару, ОСОБА_5 , золотий ланцюжок з хрестиком, після чого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 . Після того, як ОСОБА_5 вийшов з приміщення бару та пішов по вул.. Сонячній, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, пішов вслід за потерпілим. Відійшовши від приміщення бару ОСОБА_3 діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливими мотивом та метою, шляхом ривка відкрито, діючи у присутності потерпілого та свідка, заволодів золотим ланцюжком та хрестиком, що були на шиї потерпілого ОСОБА_5 , та загальна вартість яких станом на час вчинення злочину становить 6875,74 грн., з місця злочину зник, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 6875,74 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні встановленого судом злочину відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому повторно визнав у повному обсязі та пояснив про обставини та мотиви скоєного як вказано у описовій частині вироку. Додав, що вчинив злочин з корисливих мотивів, викрадене майно продав незнайомій особі за 6000 грн. на території міського ринку, частиною отриманих коштів розрахувався за борг, інші кошти витратив на власні потреби. Щиро розкаюється у скоєному та просить пробачення у потерпілого. Зазначив, що відшкодував потерпілому ОСОБА_5 матеріальну та моральну шкоду.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлений судом злочин, та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого в скоєнні встановленого судом злочину підтверджується його показаннями в судовому засіданні. Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, так як обвинувачений повторно відкрито викрав чуже майно.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд, враховуючи вимоги ст.65-68 КК та реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання,приймає до уваги конкретні обставини справи,характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке є тяжким ненасильницьким злочином, розмір шкоди, спричиненої злочином, відсутність тяжких наслідків.

Судом також враховується особа обвинуваченого, який має постійне місце проживання, розлучений, зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що вказує на наявність стійких соціальних зв`язків, на час затримання офіційно не працевлаштований, зі слів на час затримання проходив стажування у спортивному комплексі «Айсберг», його вік, а також те, що обвинувачений раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та в психоневрологічному диспансері не перебуває, хронічних захворювань не має, негативних характеристик не має.
Крім цього, судом береться до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, а саме щире каяття, про наявність якого свідчить визнання ОСОБА_3 своєї вини, надання правдивих чітких свідчень, щирий жаль про вчинене, негативна оцінка злочину, бажання виправити ситуацію, що склалася, повне відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди потерпілому, демонстрація готовності понести заслужене покарання, а також те, що ОСОБА_3 при проведенні досудового та судового слідства сприяв встановленню істини по справі, надавав органам досудового розслідування допомогу у перевірці й уточненні відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується прокурором, сприяв у проведенні швидкого, повного і неупередженого розслідування злочину і судового розгляду.
Під обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування спричиненої шкоди. За своєю суттю та соціальної вагомістю вказані обставини з врахуванням особи обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим умисного ненасильницького тяжкого злочину проти власності.
Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 можливо призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, встановлених в санкції ч.2 ст.186 КК України у виді двох років позбавлення волі.
При цьому судом береться до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину, наявність трьох пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що призначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Речові докази слід конфіскувати в дохід держави відповідно до ст.ст.96-1,96-2 КПК. Судові витрати слід розподілити відповідно до ст. 124 КПК України.
Суд вважає за можливе не обирати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу з огляду на відсутність ризиків, позитивну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

Р І Ш И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.09.2019 та визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_3 .

Речові докази грошові кошти в загальній сумі 2400 грн. : 2 купюри номіналом 500 грн. кожна (серії ХЄ9601421 та БР2816175), 7 купюр номіналом по 200 грн. кожна (серії УД2309016, УН6421381, ЗЗ3087641, СЄ9455771, ТД5035831, ХИ8210261, СН8287764), які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 КВП ГУНП в Полтавській області, - конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.07.2020 на речові докази, а саме грошові кошти в загальній сумі 2400 грн. наступним номіналом : 2 купюри номіналом 500 грн. кожна (серії ХЄ9601421 та БР2816175), 7 купюр номіналом по 200 грн. кожна (серії УД2309016, УН6421381, ЗЗ3087641, СЄ9455771, ТД5035831, ХИ8210261, СН8287764), які добровільно видав ОСОБА_6 21.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави втрати на проведення експертизи в сумі 980 грн. 70 коп.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1