Номер провадження 1-кп/201/1111/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балахна Нижегородської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому останній просив змінити своєму підзахисному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання чи домашній арешт із встановленням відповідних обов`язків та повернути ОСОБА_9 внесену нею заставу у розмірі 900 000 гривень та ОСОБА_10 внесену ним заставу у розмірі 102 762 гривень.

В обґрунтування своїх доводів посилався на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 1 002 762 гривень закінчився 12 грудня 2019 року і продовжений не був. При цьому, зауважив, що протягом строку запобіжного заходу та після його закінчення ОСОБА_8 не вчинив жодних дій, які б перешкоджали слідству чи суду у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, не здійснював жодного тиску на свідків та інших учасників даного провадження, а тому просив подане клопотання задовольнити в повному обсязі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав подане захисником ОСОБА_7 клопотання про зміну його підзахисному запобіжного заходу у повному обсязі, вказавши, що це спільна позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримав подане його захисником клопотання у повному обсязі та просив змінити запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання або домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу, вважаючи його необґрунтованим, оскільки стороною захисту не наведено жодних об`єктивних підстав для зміни запобіжного заходу, при цьому, зазначив, що питання про повернення застави вирішується судом після фактичного розгляду кримінального провадження при ухваленні остаточного рішення у справі.

Заслухавши та дослідивши доводи сторони захисту та заперечення сторони обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Поняття застави, порядок її внесення та повернення визначені ст. 182 КПК України. При цьому чинне законодавство не містить посилань на те, що застава застосовується на чітко визначений строк.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі, про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч.5 ст.201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Тобто із вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо підозрюваного, обвинуваченого допускається за наявності на те підстав, для його заміни, а саме: наявності нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу.

Вирішення питання зміни запобіжного заходу на більш м`який, який необхідно застосовувати до підозрюваного, обвинуваченого, не може оцінюватися виключно на підставі тверджень захисту, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для зміни запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного, обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (п.п. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Під час розгляду клопотання встановлено, що 13 червня 2019 року слідчим суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави, при застосуванні запобіжного заходу були враховані ризики, які зазначались в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 внесена заставу у розмірі 900 000 гривень та у розмірі 102 762 гривень відповідно, у зв`язку із чим, підозрюваний був звільнений з-під варти і на нього покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися за межі міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд за кордон та в`їзд в Україну.

08 серпня 2019 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до трьох місяців, тобто до 12 листопада 2019 року.

11 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_8 до одного місяця, тобто до 12 грудня 2019 року.

В подальшому строк дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків не продовжувався у зв`язку із відсутністю відповідного клопотання сторони обвинувачення.

У своєму клопотанні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, на його переконання, закінчився 12 грудня 2019 року і продовжений не був, протягом строку дії цього запобіжного заходу та після його закінчення ОСОБА_8 не вчинив жодних дій, які б перешкоджали слідству чи суду у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, не здійснював жодного тиску на свідків та інших учасників даного провадження, а тому вважав, що є всі підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання чи домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби з встановленням відповідних обов`язків.

Згідно з ч. ч. 1. 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Водночас стороною захисту в обґрунтування своїх доводів не надано жодних доказів на підтвердження того, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 зменшилися або перестали існувати або, що з`явилися нові обставини, які можуть свідчити про необхідність зміни застави на більш м`який запобіжний захід.

Дотримання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та відсутність з його боку будь-яких порушень чи створення перешкод свідчать лише про належне виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України та дієвість обраного щодо нього запобіжного заходу.

Завершення досудового розслідування та скерування обвинувального акту до суду не свідчить про те, що ризики, які були встановлені слідчим суддею автоматично перестали існувати.

Не погоджується колегія суддів і з доводами сторони захисту про те, що у зв`язку із закінченням строку дії судового рішення, яким на ОСОБА_8 були покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, закінчився і строк дії запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку, в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В інформаційному листі № 9-3167/0/4-16 від 30.12.2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звертав увагу суддів, зокрема, на необмежений строк застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, таких як застава, особиста порука (п. 2).

Положення КПК України, зокрема параграф 1 глави 18, не визначають строк дії запобіжного заходу у виді застави, тобто строк застосування такого запобіжного заходу не обмежений.

Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином на час розгляду клопотання припинили дію саме обов`язки, покладені на ОСОБА_8 , передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Сплив цих строків, враховуючи наведені вище положення КПК України, не впливає на закінчення строку дії запобіжного заходу у виді застави. Поведінка ОСОБА_8 в період дії застави свідчить про те, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді застави та розмір цієї застави є таким, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечує його належну поведінку у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що на даний час триває лише стадія підготовчого провадження, колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід у виді застави, застосований до ОСОБА_8 забезпечить належне виконання останнім процесуальних обов`язків, є достатнім та дієвим для досягнення мети кримінального провадження.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом, колегія суддів виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що розгляд даного кримінального провадження підсудний Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, підстави для повернення обвинувального акту прокурору відсутні, а тому просив призначити судовий розгляд на підставі наданого суду обвинувального акту у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх підзахисний ОСОБА_8 не заперечували проти призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, колегія суддів, дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до вимог ст. 32 КПК України зазначене кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Обвинувальний акт складено з дотриманням положень ст. 291 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження на цей час не вбачається.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Вислухавши думки учасників судового провадження, у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту, судовий розгляд здійснювати колегією суддів у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за участю учасників кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 131, 177, 182, 194, 199, 201, 291, 314-316, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання або домашній арешт відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Судовий розгляд призначити у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 17 липня 2020 року об 11 годині 30 хвилин.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 00 хвилин 13 липня 2020 року.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3