Справа № 626/2837/20
Провадження № 1-кп/626/394/2020
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

18 грудня 2020 року Красноградський районний суд Харківської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000101 від 20.11.2020 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Мир, Борівського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працює, який має професійно-технічну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимий, за фактом вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2020 приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_3 знаходився за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_4 , куди останній його сам запросив, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку чужого майна, а саме зимової шапки та дублянки, які належать ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір та точно знаючи, що в прихожій кімнаті квартири ОСОБА_4 на вішалці знаходиться зимова шапка та дублянка останнього, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав зимову шапку фірми Bosko та дублянку фірми Shengli. Із викраденим майном ОСОБА_3 покинув місце кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №13 від 24.11.2020 року вартість викраденого майна складає 1950,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_5 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 з якою він уклав договір.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненому. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, зокрема те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має погашені судимості відповідно до ст. 89 КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості й обставини вчинення, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 міру покарання в межах, встановлених в санкції ч.1 ст. 185 КК України.

З огляду на те, що обвинувачений ніде не працює, грошей вільних не має суд не може визначити йому покарання у виді штрафу або виправних робіт, саме тому суд призначає покарання у виді обмеження волі, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень. Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 89 КК України є несудимим, характеризується задовільно, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до положень ст. 12 КК України, вчинене ним кримінальне правопорушення віднесене до кримінальних проступків, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання із застосування положень ст. 75 КК України.

Питання про речові докази суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази: зимову шапку фірми Bosko та дублянку фірми Shenglі залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя