ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6632/20 Номер провадження 11-сс/814/713/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 21 липня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, водія-номера обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 2 місяці до 15год.30хв. 18.09.2020 року.
Згідно з ухвалою, 20.07.2020 о 05 год. 00 хв., військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ, водій-номер обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 НГУ вибув з території військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 на автомобілі ЗІЛ-131, військовий номер « НОМЕР_3 » у напрямку 239 полігону у смт.Гвардійському Новомосковського району Дніпропетровської області.
В подальшому, того ж дня близько 07 год. 20 хв., солдат ОСОБА_8 під час руху по автодорозі сполученням Харків-Сімферопіль на 232 кілометрі указаної дороги, всупереч вимогам п.п. 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, рухаючись на спуску, не врахував дорожню обстановку та не впорався з керуванням військового автомобіля ЗІЛ-131, не переконався в безпечності виконуваного ним маневру, виїхав на смугу зустрічного руху, та в подальшому допустив зіткнення транспортного засобу ЗІЛ-131 з транспортним засобом Део Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_4 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу Део Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_4 ОСОБА_9 та пасажир вказаного автомобілю ОСОБА_10 загинули.
Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири транспортного засобу Део Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_4 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та госпіталізовані до медичного закладу.
20 липня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.415 КК України порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель кількох осіб.
На обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.415 КК України, доведеність наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного та стан його здоров`я, тяжкість інкримінованого злочину та розмір передбаченого покарання, а також суспільно-небезпечні наслідки у вигляді загибелі кількох людей.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Посилається на порушення слідчим суддею норм матеріального та процесуального права у зв`язку з наступним.
Зазначає про відсутність доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказує на неврахування слідчим суддею обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме, відсутність у особи підозрюваного судимостей, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, позитивні характеристики з місця роботи, проживання, навчання.
Інші учасники провадження ухвалу слідчого судді не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та захисника в його інтересах - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, заперечення прокурора проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.
Доводи апелянтів про недоведеність підозри спростовуються таким.
З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать дані, відображені в матеріалах провадження, зокрема в показаннях свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.07.2020 року, протоколі огляду місця події від 20.07.2020 року та інших матеріалах клопотання в їх сукупності.
Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі.
Крім того, під час проведення досудового розслідування зібрано не всі речі та документи, які перебувають у володінні військової частини НОМЕР_1 НГУ, в якій підозрюваний досить тривалий час проходить військову службу, а тому існує ризик того, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.
ОСОБА_8 , являючись військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а тому наявний ризик того, що він може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які здебільшого є військовослужбовцями, з якими підозрюваний проходить військову службу, анкетні дані та місця проживання яких йому відомі, з метою зміни останніми показань або відмови від наданих показань. Крім того, під час досудового розслідування не допитано та не встановлено інших осіб, тобто свідків, яким можуть бути відомі обставини злочину.
Про наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що підозрюваний має тісні зв`язки зі своїми колегами по службі та керівним складом військової частини, які можуть сприяти ОСОБА_8 в уникненні ним відповідальності.
Інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З приводу заявленого командиром зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_21 клопотання про бажання взяти підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку необхідно зазначити таке.
Згідно з приписами ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, що призвело до загибелі двох осіб та отримання іншими особами тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості. За скоєння вказаного злочину ОСОБА_8 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Крім того, ОСОБА_21 являється військовослужбовцем, проходить військову службу разом із підозрюваним в одній військовій частині, а будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_21 заслуговує на довіру до клопотання долучено не було.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку щодо невідповідності поданого письмового клопотання про взяття підозрюваного на поруки вимогам кримінального процесуального закону та в даному випадку запобіжний захід у вигляді особистої поруки в межах вказаного кримінального провадження, не буде достатнім для запобігання ризикам, які були встановлені під час апеляційного розгляду, а тому підстав для задоволення поданого клопотання не вбачається.
Наявність позитивно характеризуючих особу підозрюваного даних не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти.
Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 21 липня 2020 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4