УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 235/4082/19
провадження № 51-6024ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Донецького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, який постановлено в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська Донецької області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ), раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Суть питання
За вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 128 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 220 годин.
Вироком Донецького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року зазначений вирок місцевого суду в частині призначення покарання скасовано. Призначено ОСОБА_5 за ст. 128 КК України (у ред. 2001 року) покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.
У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 та посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і на невідповідність призначеного останньому покарання тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, внаслідок суворості, просить скасувати рішення апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисник, порушуючи питання про скасування постановленого у кримінальному проваджені судового рішення апеляційного суду з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, обмежився лише формальним посиланням на ст. 413 КПК України.
При цьому він не обґрунтував у чому саме полягало таке неправильне застосування, як воно вплинуло на законність й обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, і чому його слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.
Також скарга захисника не містить достатнього обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного його підзахисному покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даним про особу засудженого внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК України та приписів статей 50, 65 КК України.

При цьому касаційна скарга захисника не містить належних доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у вироку цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту, в тому числі й щодо суворості призначеного йому покарання.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційнускаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3