Дата документу 06.10.2020 Справа № 554/8712/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України,в якій просив скасувати рішення слідчого про закриття кримінального провадження в зв`язку з недостатньою аргументацією прийнятого рішення; справу №0000271 від 04.07.2017 року направити в правоохоронні органи для додаткового розслідування та прийняття виваженого та законного рішення.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що 12.09.2020 року він отримав від слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, В.Бобух постанову про закриття кримінального провадження №0000271 від 04.07.2017 року. Дана постанова за своїм змістом не дає вичерпного пояснення змісту подій, про які ОСОБА_3 написав у своїй заяві. Неоперативне реагування на повідомлення заявника про скоєний злочин привело до того, що порушник Закону залишається не виявлений, не покараний, права 75-річної людини залишаються незахищеними.
ОСОБА_4 на час скоєння правопорушення був працівником СБУ, та зловживаючи своїм службовим становищем, заподіяв заявнику значну майнову шкоду.
У судове засідання заявник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги. ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, з підтриманням вимог поданої скарги.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 перебували матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000271 від 04.07.2017 року за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст. 190 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування розпочато на підставі поданих заяв про вчинення кримінальних правопорушень, а саме: службова особа Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_4 , зловживаючи довірою, заволодів грошовими коштами громадянина ОСОБА_3 у розмірі 25 тис. грн., а також грошовими коштами ОСОБА_6 у розмірі 20 тис. доларів США.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 01.08.2020 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000271 від 04.07.2017 року за ч.ч.1,4 ст. 190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст. 190 КК України (а.с.3-4 - постанова).
Суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження №0000271 від 04.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,4 ст. 190 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,4 ст. 190 КК України, надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
Так, слідчим встановлено відсутність ознак складу злочину, передбаченого ст.190 КК України, у діях ОСОБА_4 , який був службовою особою Управління Служби безпеки України в Харківській області. Свій борг перед ОСОБА_3 ОСОБА_4 не заперечує. При цьому, в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що у суспільних відносинах, які виникли між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , іншими особами, містяться ознаки цивільно-правових відносин.
В ході досудового розслідування були допитані ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .
Слідчим встановлено, що факт вчинення шахрайських дій ОСОБА_4 свого об`єктивного підтвердження в ході проведення досудового розслідування не знайшов.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 01.08.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000271 від 04.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,4 ст. 190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Суд вважає, що посилання заявника на те, що слідчим порушника не виявлено, а ОСОБА_4 не заперечує скоєного ним злочину, спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.ч.1,4 ст. 190 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.
Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Суд приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.
Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1