Справа № 747/404/20
Провадження № 1-кп/747/49/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000150 від 01.09.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирець Хустського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм ПСП «Лан», українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2020 року в 12 год 36 хв в с. Березівка Талалаївського району на вул Кузьменка навпроти господарства № 1 інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Талалаївського ВП Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_5 було зупинено транспортний засіб мотоцикл «ALPHA ZS 110 F» без реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_3 , який порушив пункти 2.3 «г» та 30.1 Правил дорожнього руху України, керуючи не зареєстрованим транспортним засобом та без мотошолому, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5, 6 ст. 121 КУпАП. В подальшому близько 13 год ОСОБА_3 , маючи на меті надання неправомірної вигоди службовій особі поліцейському СРПП № 3 Талалаївського ВП ОСОБА_5 з метою уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_5 являється співробітником правоохоронного органу, висловив наміри надати неправомірну вигоду у розмірі 200 грн за нескладання у відношенні нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 5, 6 ст. 121 КУпАП, та поклав гроші на капот службового автомобіля поряд з ОСОБА_5 .

Таким чином своїми діями ОСОБА_3 пропонував та надав неправомірну вигоду в розмірі 200 грн службовій особі правоохоронного органу ОСОБА_5 за невчинення ним в інтересах ОСОБА_3 дій з використанням службового становища, та скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі і суду показав, що 01 вересня 2020 року його викликали на роботу і він їхав по вул. Кузьменка в с. Березівка на незареєстрованому мопеді та без мотошолома, його зупинили працівники поліції. Так як він поспішав, то вирішив, щоб швидше було, запропонувати працівникам поліції гроші, ви тягнув купюру в 200 грн і показав її працівнику поліції ОСОБА_5 . Про те, що даний працівник поліції перебуває при виконані своїх службових обов`язків, йому було відомо, як і було відомо про те, що пропонувати гроші працівникам поліції незаконно, але якось не було часу про це думати. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін.

Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку. Суд також враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року «Девеер проти Бельгії» держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи. Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , що виразилися у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені зазначеного кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до нетяжкого злочину. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України, в ході судового розгляду не встановлено. По місцю проживання та роботи обвинувачений характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про обвинуваченого про розстрочку виплати штрафу у відповідності до положень ч.4 ст. 53 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Розстрочити ОСОБА_3 виплату штрафу на підставі ч.4 ст. 53 КК України на 10 (десять) місяців з виплатою щомісячно по 1700 (одній тисячі сімсот) грн, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_3 що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч.4 ст. 26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Речові докази по справі:

- купюру номіналом 200 грн - конфіскувати в дохід держави.

- CD диск з відеофайлом на ньому залишити в кримінальному провадженні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1