Справа № 288/1318/20
Провадження № 1-кп/288/127/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000026 від 21 серпня 2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Білки, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працює, раніше не судимий,
що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2020 року близько 18 години 00 хвилин, по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт. У ході даного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на нанесення легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 у вказаний день, час та місці, під час вказаного конфлікту, схопив ОСОБА_5 за волосся та потягнув до низу, внаслідок чого остання впала лівим коліном на землю, а ОСОБА_4 скориставшись положенням останньої наніс один удар коліном в живіт ОСОБА_5 , яка намагалася захиститися від удару правою рукою.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , після того як остання встала на ноги, ОСОБА_4 наніс один удар долонею руки в область правого ока та схопивши ОСОБА_5 за шию рукою відштовхнув її від себе.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден (3-х) шиї, синця повіки правого ока, синця навколо пупкової ділянки, та садна правої кисті, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України визнав повністю і дав показання, які відповідають змісту обвинувачення та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 18 серпня 2020 року близько 18 години 00 хвилин, в АДРЕСА_2 , між нею та ОСОБА_4 виник конфлікт в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 наніс їй тілесні ушкодження. Просить обвинуваченого покарати по закону.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення проступку, не оспорював їх, позиція його є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно ст. 349 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Враховуючи вищевикладені обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, позицію прокурора, думку потерпілої, інші обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 125 КК України у виді штрафу, та вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статтями 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України і призначити ОСОБА_4 покарання за частиною першою статті 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1