Провадження № 1-кс/760/5143/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2020 року слідча суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , заявниці ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшої слідчої Солом`янського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001442 від 10.03.2020,-

ВСТАНОВИВ:
15.07.2020 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову старшої слідчої Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001442 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України від 10.03.2020.
Подана скарга обґрунтована тим, що упровадженні Солом`янського Управління поліції головного Управління Національної поліції у місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001442, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 КК України.

Заявниця зазначає, що кримінальне провадження було відкрито за фактом наступних подій. З липня 2018 року забудовник Української православної церкви Московського патріархату, яка розташована за адресою вул. Уманська, 14 і яка будується посеред парку «Супутник», почав переміщувати свою огорожу в бік парку, захоплюючи при цьому територію санітарно-захисної зони і будуючи на території, яка належить парку «Супутник». Мешканці прилеглих до парку «Супутник» будинків по питанню захоплення території парку будівництвом неодноразово скаржились до органів влади на гарячі лінії, писали колективні звернення, викликали поліцію. Також зазначає, що заява по вищевказаному правопорушенню № 65408 від 16.08.2018р. була направлена на ім`я начальника поліції Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, але реакції з боку поліції на факти незаконної забудови на самозахопленій території не було.

Також заявниця зазначає, що 17.10.2018 вона повторно звернулась з заявою до поліції Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві по питанню самозахоплення території парку «Супутник» будівництвом УПЦ МП доклавши докази, а саме: копії листів Департаменту земельних ресурсів КМДА, фотоматеріали. Як вважає заявниця, в порушення законодавства України «Про звернення громадян», після неодноразових звернень до поліції вона отримала відповідь 08.01.2019 про те, що поліція не вважає приведені факти і відповіді контролюючих органів злочином.

Зазначає, що 14.01.2019 вона подала скаргу до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва на бездіяльність слідчого ст. оперуповноваженого ССП ОСОБА_5

25.01.2019 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва зобов`язано уповноважену особу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за заявою ОСОБА_4 .

Зазначає, що вищевказана ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 25.01.2019 надійшла до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві 06.02.2019 за № 1985, а внесені відповідні відомості до ЄРДР були тільки 12.02.2019.

Як вказує заявниця, в постанові про закриття кримінального провадження від 10.03.2020 ст. слідчий ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Солом`янского районного суду міста Києва від 25.01.2019 зобов`язано уповноважену особу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві внести до ЄРДР відомості, зазначені в заяві ОСОБА_4 щодо самоправних дій. Але, як зазначає заявниця, і в її заяві, і в ухвалі суду від 25.01.2019 мова йде про самозахоплення землі у парку «Супутник» і незаконному будівництві, а саме про ст.197-1 ч.2. Зазначає, що всі докази, які були надані Солом`янському УП ГУ НП у м. Києві відповідають саме статті 197-1 ч.2 КК України. Про факт самозахоплення незаконним будівництвом території парку «Супутник», знищення межових знаків, складений акт № 18-0065-09 від 28.09.2018 офіційним контролюючим органом влади, а саме Департаментом земельних ресурсів КМДА та Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, яким відзначено порушення земельного законодавства у парку «Супутник». Тому, яким чином слідчий в постанові про закриття кримінального провадження від 10.03.2020 вказує на не отримання відомостей, які б підтверджували у діях невстановлених осіб кримінального правопорушення заявниці незрозуміло.

Заявниця також зазначає, що в постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на не встановлення кола осіб, що вчинили злочин. Проте в матеріалах справи є інформація, що будівництво веде УПЦ МП, а також акт № 18-0065-09 від 28.09.2018, який був вручений представнику УПЦ МП ОСОБА_6 , про що мається підпис ОСОБА_6 на акті, а згідно бази ДАБІ ОСОБА_6 виконує технічний нагляд будівництва УПЦ МП. Зазначає, що ці факти є або повною професійною непридатністю слідчого або проявами корупції, оскільки за час протягом якого було відкрите кримінальне провадження можна було здійснити допит вказаних осіб та встановити винних у вчиненні злочину.

Зазначає, що в рамках даного кримінального провадження не було вчинено жодних процесуальних дій спрямованих на належне досудове розслідування, не було проведено її допит, як заявника, ні свідків, ні представників УПЦ МП, про незаконні дії на території парку «Супутник».

Вказує, що з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви та порушення кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 та 94 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Заявниця звертає увагу на те, що в постанові про закриття кримінального провадження від 10.03.2020 слідчий посилається на абзац 14 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак частина 1 статті 284 КПК України не містить абзацу 14. Тобто, на думку заявниці, слідчий навіть не переконався в достовірності статті на яку здійснює посилання та в правомірності своїх дій, що вказує на те, що дії слідчого є протиправними.

Вважає, що рішення ст. слідчого Солом`янського управління поліції ГУНП України у м. Києві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 10.03.2020р. є необгрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

Просила скасувати постанову старшого слідчого ОСОБА_3 від 10.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0001442, внесеного до ЄРДР 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 356 КК України, визнати неправомірними дії ст. слідчого Солом`янського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , які полягають у винесенні постанови від 10.03.2020 про закриття кримінального провадження №0001442, зобов`язати Солом`янське УП ГУНП у м.Києві продовжити досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001442, внесеного до ЄРДР 12.02.2019.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_4 підтримала подану скаргу та просила її задовольнити.
Слідча ОСОБА_3 скаргу не підтримала, просила у її задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення заявниці, слідчої, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Як встановлено судом, у провадженні Солом`янського Управління поліції головного Управління Національної поліції у місті Києві знаходилося кримінальне провадження № 0001442, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 КК України.

Вказані відомості були внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25.01.2019 (справа №760/1056/19) за заявою ОСОБА_4 від 17.10.2018.
10.03.2020 старшою слідчою Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001442 від 12.02.2019 на підставі п.14 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування та у зв`язку з тим, що жодній особі не повідомлено про підозру.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
Враховуючи викладене, слідча суддя вважає, що винесена 10.03.2020 старшою слідчою Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 постанова про закриття кримінального провадження № 0001442 від 12.02.2019, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, оскільки вказана постанова не містить аналізу доводів ОСОБА_4 , опису заходів, які вживались слідчою для їх перевірки, що свідчить про порушення слідчою вимог КПК України щодо всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, що призвело у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчої, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідча посилалася на п.14 ч.1 ст. 284 КПК України, однак, вказана стаття не містить такого пункту, а відтак є незрозумілим з яких же підстав кримінальне провадження підлягає закриттю.
За таких обставин, вимога ОСОБА_4 про скасування постанови від 10.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0001442 від 12.02.2019, винесеної старшою слідчою Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги заявниці провизнання неправомірними дій старшої слідчої Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 щодо винесення 10.03.2020 постанови про закриття кримінального провадження № 0001442, слідча суддя не знаходить підстав для задоволення вказаної вимоги з огляду на наступне.
Стаття 303 КПК України дає вичерпний перелік, за яких слідчий суддя вправі розглядати скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Відповідно до компетенції слідчого судді не входить вирішення зазначених вище вимог в скарзі.
Згідно з ч.2 ст.26 КПК слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.

Разом з тим, не підлягає задоволенню скарга ОСОБА_4 в частині зобов`язання Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві продовжити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки розгляд (оскарження) таких питань не передбачений, в порядку, визначеному Главою 26 КПК України. Крім того, на думку слідчої судді, скасування постанови про закриття кримінального провадження, має наслідком продовження органом досудового розслідування подальшого розслідування.

Зважаючи на те, що чинним КПК України оцінка дій осіб, надання правової кваліфікації їх діям чи здійснення інших заходів не передбачено, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вказаних вимог заявниці.
Таким чином, скарга ОСОБА_4 на постанову старшої слідчої Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001442 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України від 10.03.2020 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.
Постанову старшої слідчої ОСОБА_3 від 10.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0001442, внесеного до ЄРДР 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України скасувати.
В іншій частині вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1