Справа № 456/4694/20
Провадження № 1-кп/456/537/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2020 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, рома за національністю, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.11.2018 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, 03.04.2020 звільненого з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання,

за ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 18.06.2020, близько 22 год. перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив ОСОБА_6 , яка викурювала сигарету, і у нього в цей час виник умисел на викрадення її майна. В подальшому, перебуваючи у цьому ж місці у цей же час, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, повторно, з метою власної наживи, попросив у потерпілої сигарету, для чого потерпіла відкрила свою сумку, а він, розуміючи, що його дії носять відкритий характер, шляхом ривка вирвав з рук останньої сумку, вартістю 250 грн., в якій знаходилися мобільний телефон марки « Redmi 7А», вартістю 1663 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 50 грн., сонцезахисні окуляри, вартістю 50 грн., ключ від врізного замка, вартістю 75 грн., срібний ланцюжок із кулоном, вагою 5 грамів, вартістю 84,3 грн., після чого з викраденим майном покинув місце події, та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини вчинення злочину, вказав, що дійсно 18.06.2020 побачив на вулиці потерпілу, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння і на плечі тримала сумку. Він шляхом ривка вирвав у неї сумку, забрав мобільний телефон, а сумку з іншими речами викинув. В подальшому мобільний телефон він здав у ломбард за 600 грн., коштами розпорядився на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак 26.11.2020 подала на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, у вирішенні питання про призначення міри покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України.

Таким чином суд вважає доведеним:

факт вчинення ОСОБА_5 відкритого викрадення чужого майна (грабіж), повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих обставин.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи, що злочин вчинений ОСОБА_5 згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, характеризуючі дані, той факт, що обвинувачений раніше судимий, 03.04.2020 звільнений з місць відбування покарання, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин, та приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України, й призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 11 листопада 2020 року.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №16/808 від 13.08.2020 в сумі 1144 /одна тисяча сто сорок чотири / грн. 15 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Скасувати арешт майна, накладений на мобільний телефон марки «Redmi 7А», згідно ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.07.2020 у справі №456/2912/20.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 7А», шлейки від викраденої сумки, коробку та чек повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1