Провадження № 1-кс/344/4458/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників володільця майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 11.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернулась з вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилається на те, що 11 вересня 2020 року до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла ухвала Івано-Франківського міського суду, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР з приводу вчинення протиправних дій посадовими особами ТОВ "Х-Адванс" (директор ОСОБА_6 ), ТОВ «ІОЛІТ-ІФ» (директор ОСОБА_7 ) та ТОВ «Мілер» (директор ОСОБА_8 ), Вовчинецької сільської ради та приватного нотаріуса ОСОБА_9 .

Встановлено, що в місті Івано-Франківську з 2006 року існує гаражний кооператив «Соколи», який розташований по вул. Вовчинецькій 225 на земельній ділянці площею 6,3га та налічує 1500 гаражів.

В 2008 році земельна ділянка площею 6,3201 га за заниженою ціною, на позаконкурентних засадах, з приховуванням фактичного розташування на ній понад тисячі металевих і капітальних цегляних гаражів, була продана Вовчинецькою сільською радою ТОВ"Х-Адванс".

Зазначений правочин з 2014 року оскаржується прокуратурою Івано-Франківської області в порядку господарського судочинства. На даний час чотири касаційні скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 03 червня 2020 року, якою правочин купівлі-продажу визнано дійсним перебувають на розгляді Касаційного господарського суду.

Також встановлено, що 30 липня 2020 року між ТзОВ «Х-Адванс» та ТзОВ «ІОЛІТ-ІФ» (директор ОСОБА_7 ) укладено Договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки яка, знаходиться за адресою вул. Вовчинецька, 225, с. Вовчинець м. Івано-Франківськ, кадастровий номер :09:003:0118

Відомостей про знаходження на земельній ділянці 1500 металевих і капітальних цегляних гаражів у Договорі немає взагалі, тобто інформація про це прихована.

Даний Договір від 30 липня 2020 року був посвідчений нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , яка в порушення вимог закону вказала, що вказана земельна ділянка не перебуває у спорі. Всупереч ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом при посвідченні Договору не витребувано у компетентного органу інформацію щодо наявності споруд та іншого нерухомого майна на земельній ділянці, що є предметом Договору купівлі-продажу.

Також 13 серпня 2020 року ГК «Соколи» стало відомо, що даний Договір був використаний для внесення змін у державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

З використання зазначеного вище документу посадові особи ТзОВ «ІОЛІТ-ІФ» вчиняють самоправні дії, які виражаються у блокуванні роботи ГК «Соколи» та його функціонування в цілому, а також примушують власників гаражів-членів гаражного кооперативу «Соколи» до виконання цивільно-правового обов`язку, здійснюють вимагання, погрожуючи при цьому зруйнуванням їх гаражів.

В договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 30 липня 2020 року зазначається, що на земельній ділянці розміщено тільки нежитлове приміщення контрольно-пропускний пункт, площею 22,6 кв.м., що знову ж таки свідчить про внесення недостовірних даних до даного договору, оскільки на земельній ділянці площа якої 6,2207 га знаходяться 1500 гаражів ГК «Соколи».

У даному випадку має місце неодноразова формальна зміна власника або користувача спірної земельної ділянки, на якій розміщено гаражі членів ГК «Соколи».

Ненакладення арешту на ділянку надасть можливість ТзОВ «ІОЛІТ-ІФ» продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, як то подальше формальне переоформлення права власності на інших осіб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала. Вказала, що з метою забезпечення збереження доказів слід накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0118

Представники володільця майна у судовому засіданні проти клопотання заперечували. Вказали що на момент посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 липня 2020 року судового спору не існувало. Сам договір був посвідчений нотаріусом із дотриманням ЗУ «Про нотаріат». А земельну ділянку, на яку прокурор просить накласти арешт, не можливо вважати речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Постановою дізнавача від 17 вересня 2020 року земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:003:0118, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 000400

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

На даному етапі досудового розслідування наявні достатні підстави вважати що земельна ділянка, яка була предметом договору купівлі-продажу від 30 липня 2020 року була об`єктом кримінально протиправних дій, отримана юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. З метою підтвердження чи спростування даного факту органом дізнання проводиться комплекс слідчих та процесуальних дій.

Наслідком не накладення арешту на земельну може бути її повторне відчуження на користь третіх осіб, що в свою чергу зашкодить дізнанню та надасть можливість продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Прокурор обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речового доказу.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно із забороною розпорядження, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, а також не зашкодить господарській діяльності ТзОВ «ІОЛІТ ІФ».

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, із забороною розпорядження, на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:003:0118, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка згідно реєстру речових прав належить ТзОВ «ІОЛІТ ІФ», код ЄДРПОУ - 43351111, у кримінальному провадженні № 000400.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 24 вересня 2020 року о 09 год. 50 хв.