Провадження №11-сс/991/778/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: адвокат ОСОБА_5 в інтересах «МАКС ІНВЕСТМЕНТ ЛАЙН ЛТД.», прокурор ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу представника компанії "МАКС ІНВЕСТМЕНТ ЛАЙН ЛТД." - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2016 про арешт майна за клопотанням сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000507.

Історія провадження

1.01.11.2016 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в кримінальному провадженні № 0000507 (далі також - ухвала слідчого судді) задоволено клопотання сторони обвинувачення про арешт нерухомого майна.

2.16.08.2020 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах компанії «МАКС ІНВЕСТМЕНТ ЛАЙН ЛТД.» на ухвалу слідчого судді (далі - апеляційна скарга).

Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали

3.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та вирішено накласти арешт на нерухоме майно, у тому числі на: (1) частину житлового будинку площею 1785,42 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; (2) частину житлового будинку площею 381,46 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (далі разом - житловий будинок на АДРЕСА_1 ).

4.Слідчий суддя обґрунтував задоволення клопотання прокурора тим, що: (1) у кримінальному провадженні № 0000507 існують достатні підстави вважати про причетність до злочинів, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 4 статті 190, частиною 3 статті 209 КК, ОСОБА_7 ; (2) у цьому ж кримінальному провадженні ПАТ «Родовід Банк», 99,9 % статутного капіталу якого перебувають у власності держави України, визнано потерпілим, та його представником заявлено до ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення завданої в результаті вчинення злочину майнової шкоди на суму 301,6 мільйонів гривень (еквівалент 37,75 млн. доларів США на час вчинення злочину); (3) ухвалою слідчого судді від 24.04.2015 накладено арешт на майно ОСОБА_8 , у тому числі на частку в статутному капіталі ТОВ «ХК Київреставратор» (100 %) та належне йому нерухоме майно, у тому числі житловий будинок на АДРЕСА_1 ; на частку (100%) в статутному капіталі ТОВ «Терен», частку (100%) в статутному капіталі ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто»; (4) до прийняття слідчим суддею означеного рішення ОСОБА_8 17.04.2015 змінено право власності шляхом передачі всіх прав на частку у статутному капіталі ТОВ «ХК Київреставратор» громадянину ОСОБА_9 , попередньо оформивши на ТОВ «ХК Київреставратор» частки в статутному капіталі ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто» та ТОВ «Терен», вказані обставини призвели до зняття арешту з майна; (5) санкції частини 5 статті 191, частини 4 статті 190, частини 3 статті 209 КК передбачають додаткове покарання у вигляді конфіскації майна; (6) наявні підстави для задоволення клопотання прокурора з метою забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову.

Вимоги і доводи апеляційної скарги

5.В апеляційній скарзі висловлені вимоги: (1) поновити строк апеляційного оскарження; (2) скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.11.2016 в частині накладення арешту на частину житлового будинку площею 1785,42 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «ХК Київреставратор» (), та на частину житлового будинку площею 381,46 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «ХК Київреставратор» () та постановити нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000507 у цій частині - залишити без задоволення.

6.Вимоги апеляційної скарги мотивовані таким: (1) компанія «МАКС ІНВЕСТМЕНТ ЛАЙН ЛТД.» не є учасником жодних кримінальних проваджень, набула нерухоме майно на законних підставах, що може вказувати на необґрунтованість арешту; (2) з моменту винесення оскаржуваної ухвали до поточного моменту у органу досудового розслідування не виникло жодних питань, не було витребувано жодних документів в компанії, що є власником житлового будинку на АДРЕСА_1 ; (3) відповідно до вимог КПК для забезпечення конфіскації майна як виду покарання або для забезпечення цивільного позову арешт майна може бути накладений виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, накладення арешту на майно третіх осіб у цьому випадку не передбачається; (4) як прямо зазначено в клопотанні в рамках кримінального провадження № 0000507 про підозру ОСОБА_7 не повідомлялось станом на момент розгляду клопотання; (5) відсутність підозрюваних у кримінальному провадженні, а також відсутність у попереднього власника спірного майна статусу юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, виключали можливість накладення арешту на майно для цілей конфіскації як виду покарання, що свідчить про незаконність ухвали слідчого судді; (6) всупереч твердженню в клопотанні про те, що 16.10.2013 представником потерпілого ПАТ «Родовід Банк» у кримінальному провадженні № 0000507 до ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення на користь банку майнової шкоди на суму 301,6 млн грн, що відтворено і в ухвалі слідчого судді, матеріали клопотання містять позовну заяву в іншому кримінальному провадженні, а саме № 0000029; (7) у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, долученому до клопотання, ПАТ «Родовід Банк» у якості потерпілої особи не вказано; (8) розгляд клопотання прокурора слідчим суддею зайняв лише 5 хвилин як вбачається з журналу судового засідання, що є неможливим.

Позиції учасників провадження

7.У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

8.Прокурор ОСОБА_10 заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення.

9.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду

10.Враховуючи вимоги і доводи апеляційних скарг та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен перевірити: (1) наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, у разі прийняття Судом рішення про поновлення строку апеляційного оскарження (2) доводи апеляційної скарги щодо правових підстав накладення арешту на майно.

(1) Щодо клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді

11.Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК).

12.Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абзац 2 частини 3 статті 395 КПК).

13.Оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує. Доказів отримання скаржником копії ухвали слідчого судді матеріали провадження не містять.

14.Об`єднана палата Касаційногокримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.11.2019 (справа № 760/12179/16-к) прийшла до висновку, що за змістом абзацу 2 частини 3 статті 395 КПК, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

15.В апеляційній скарзі зазначено, що представник компанії «МАКС ІНВЕСТМЕНТ ЛАЙН ЛТД.» - адвокат ОСОБА_5 випадково дізнався про зміст ухвали слідчого судді з Єдиного державного реєстру судових рішень, а копія оскаржуваного судового рішення офіційно так і не надсилалася на адресу компанії, та не вручалася її представнику в інший спосіб.

16.З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновку, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді для адвоката ОСОБА_5 не є пропущеним, отже не має підстав для його поновлення, а її апеляційна скарга підлягає апеляційному розгляду.

(2) Щодо доводів апеляційної скарги по суті

17.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).

18.Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги, правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен перевірити доводи апеляційної скарги щодо правових підстав накладення арешту на майно, яке належить компанії «МАКС ІНВЕСТМЕНТ ЛАЙН ЛТД.» (Республіка Сейшельські Острови), а саме (1) частину житлового будинку площею 1785,42 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; (2) частину житлового будинку площею 381,46 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (далі разом - житловий будинок на АДРЕСА_1 (а. с. 102-103).

19.Суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав накладення арешту на зазначене нерухоме майно в цьому судовому провадженні знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду з огляду на таке.

20.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен серед іншого враховувати: a) правову підставу для арешту майна; b) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; c) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

21.У клопотанні прокурора про арешт майна від 16.11.2016 необхідність накладення арешту на об`єкти нерухомості обґрунтовується серед іншого загрозою його відчуження з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (а. с.4-5).

22.Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність наведених вище правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна (пункти 3, 4 частини 2 статті 170 КПК).

23.У випадку, передбаченому пунктом 3 частини 2 статті 170 КПК, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КПК, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (частина 5 статті 170 КПК).

24.У випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (частина 6 статті 170 КПК).

25.Матеріали клопотання містять: (1) копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000507 станом на 24.10.2016, в якому у графах «особа, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї», «юридична особа щодо якої здійснюється провадження та представник юридичної особи» щодо кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією стаття 191 частина 5; стаття 209, частина 3; стаття 366 частина 2; стаття 209 частина 3 не заповнені; (2) копію повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 23.05.2014 у іншому кримінальному провадженні (№ 0000029) ніж те, у межах якого подане клопотання про арешт майна (№ 0000507) (а.с. 11-34); (3) запит від 30.05.2016 компетентним органам Угорщини на надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 (а. с. 35-40); (4) інформацію Федеральної прокуратури Швейцарської Конфедерації щодо запиту про надання доказів у вигляді інформації та документів (а.с.41-46); (5) копію виписки з реєстру юридичних осіб (а. с. 53), з якої вбачається, що засновником ТОВ «Холдингова компанія «Київреставратор» () є ЛЄДОЄН ХОЛДІНГ ЛТД (БРИТАНСЬКІ ВІРГІНСЬКІ ОСТРОВИ), при цьому хто є кінцевим бенефіціаром цього засновника ( ОСОБА_8 чи інша особа), з якої дати вказана компанія стала засновником (учасником) ТОВ «ХК «Київреставратор», на підставі якого правочину не вказано ні в зазначеній виписці, ні в інших документах, доданих до клопотання; (6) відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, за якими власником частини житлового будинку загальною площею 381,1 кв. м., та частини житлового будинку загальною площею 1768,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 є ЗАТ «ХК «Київреставтор» (а. с. 62); (7) копії документів, що свідчать про зміну складу акціонерів ЗАТ «ХК «Київреставратор» (з ОСОБА_11 , яка в 2008 році володіла 100 % акцій статутного капіталу цього товариства, через ОСОБА_12 до ОСОБА_8 ); останнім в 2011 році прийнято рішення про реорганізацію закритого акціонерного товариства у товариство з обмеженою відповідальністю з однойменною назвою - «ХК «Київреставратор» (а. с. 68-83).

26.Отже, як і стверджує представник апелянта, станом на момент винесення оскаржуваної ухвали у цьому кримінальному провадженні: (1) жодна особа не набула статусу підозрюваного; (2) жодна юридична особа, у тому числі власник спірного майна, ТОВ «ХК «Київреставратор», не набула статусу юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; (3) жодна особа, у тому числі ПАТ «Родовід Банк» не зазначена в ЄРДР як потерпіла особа; (4) докази подання цивільного позову у цьому кримінальному провадженні відсутні.

27.Положення КПК щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 КПК, не передбачають можливості накладання арешту на майно осіб, які не набули зазначених цими пунктами процесуальних статусів у зв`язку з будь-якими процедурними перепонами, у тому числі через виконання (чи затримку у виконанні) запитів в порядку Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957.

28.Крім того, додані до клопотання про арешт майна матеріали не містять жодного документу (доказу), які підтверджують версію злочинного набуття ОСОБА_7 спільно з партнерами адвокатського об`єднання «Бріарей» ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у період з листопада по грудень 2009 року грошових коштів ПАТ «Родовід Банк» у сумі 301,6 млн. грн., викладену у самому клопотанні, та доданому повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 23.05.2014 у кримінальному провадженні № 0000029.

29.Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (частина 1 статті 50 КК). Конфіскація майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави майна юридичної особи і застосовується судом у разі ліквідації юридичної особи згідно з КПК (стаття 96-8 КК).

30.Враховуючи відсутність у цьому провадженні підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна не має зачіпати майнових прав третіх осіб через неможливість в подальшому застосування конфіскації майна як виду покарання до їх майна. Якщо ж допустити таке обмеження майнових прав, то воно не буде переслідувати легітимну мету - забезпечення у майбутньому можливої конфіскації майна як виду покарання (чи як заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи) за вироком суду.

31.Виходячи зі змісту частини 6 статті 170 КПК, арешт (у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК) може накладатися на майно лише тоді, коли вже відомий суб`єкт, який може нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення чи суспільно небезпечного діяння, та такий суб`єкт має відповідний процесуальний статус відповідно до КПК. Такими суб`єктами згідно до частини 6 статті 170 КПК є (1) підозрюваний, (2) обвинувачений, (3) засуджений, (4) фізична чи (5) юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також (6) юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. Як зазначено вище, у кримінальному провадженні № 0000507 станом на момент постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали таких суб`єктів не було.

32.Отже, прокурором не доведено наявність правових підстав накладення арешту на майно з метою забезпечення як конфіскації майна (пункт 3 частини 2 статті 170 КПК), так і відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільного позову) (пункт 4 частини 2 статті 170 КПК).

33.Ухвала слідчого судді не містить обґрунтованих тверджень про відповідність матеріалів клопотання умовам застосування арешту майна з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 КПК, навіть відповідно до стандарту доказування (переконання), який КПК закріплює для вирішення питань арешту майна.

34.Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його відчуження, а слідчий суддя на при постановленні оскаржуваної ухвали зробив необґрунтований висновок про наявність правових підстав для арешту майна, що є предметом цього апеляційного розгляду, на підставі тих матеріалів, що були додані прокурором до клопотання про арешт майна.

35.З метою процесуальної економії Суд не розглядає інші доводи апеляційної скарги, оскільки встановлених ним висновків на підставі вже перевірених доводів достатньо для задоволення вимог апеляційної скарги у повному обсязі.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

36.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

37.Суд апеляційної інстанції обмежений межами апеляційної скарги (стаття 404 КПК), тому не має можливості перевіряти ухвалу слідчого судді в іншій частині, ніж щодо тих доводів, які містяться в апеляційній скарзі та стосуються інтересів апелянта.

38.Суд прийшов до висновку, що слідчим суддею на підставі наявних матеріалів були помилково встановлені фактичні обставини справи, що призвело до надання їм невірної правової оцінки.

39.У зв`язку з цим, Суд приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати в частині, що стосується майнових інтересів апелянта.

40.Керуючись статтями 98, 170-173, 175, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

2.Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2016 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000507 в частині накладення арешту на частину житлового будинку площею 1785,42 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на частину житлового будинку площею 381,46 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000507 у цій частині - залишити без задоволення.

3.В іншій частині ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2016 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000507 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3