Справа № 405/3961/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000057 від 25.09.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенське, Новотроїцького району, Херсонської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з повною загальною середньою освітою, є учасником АТО, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді командира 3 вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ГурськийО.В. вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за наступних обставин.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_3 ) № 334 від 29.11.2016 від молодшого сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини, постановлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 3 мінометного розрахунку 2Б14 «Поднос» 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї.
01.01.2017 згідно наказу командира військової частини, молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду головного сержанта командира 1 мінометного розрахунку 2Б14 «ПОДНОС» 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї.
15.05.2019 о 08:00 год. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді головного сержанта командира 1 мінометного розрахунку 2Б14 «ПОДНОС» 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 , у військову званні «сержант», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_3 не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилився від проходження військової служби до 08:00 год. 18.09.2019, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

11.09.2020 прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 уклали угоду про визнання обвинуваченим винуватості, згідно якої обвинувачений беззастережно визнав свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушення, передбаченому ч.4 ст.407 КК України, погодився із кваліфікацією його дій. Прокурор і обвинувачений погодилися про визначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69, ст.53 КК України, у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника та прокурор просили суд затвердити угоди про визнання винуватості від 11.09.2020 р.
При вирішенні питання про відповідність зазначеної угоди вимогам закону судом встановлено наступне.
Угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими від 11.09.2020 р. відповідає вимогам ст.472 КПК України, а саме: визначені сторони угоди - прокурор та обвинувачений за участю захисника, детально викладено формулювання підозри у скоєнні кримінального правопорушення та його правова кваліфікація за ч.4 ст.407 КК України, зазначені істотні для відповідного кримінального провадження обставини (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, тощо); сторонами узгоджено покарання та зазначені письмові особисті згоди сторін на його призначення та зазначене повне визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину; вказані наслідки укладення та затвердження угоди згідно ст.473 КПК України; угода про визнання винуватості скріплена особистими підписами сторін.

Окрім того, судом встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими від 11.09.2020 р. укладена сторонами добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом взято до уваги, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вперше притягується до кримінальної відповідальності, беззастережно визнав свою вину, обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину, неодноразово приймав участь в Антитерористичній операції та Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, має державні нагороди, позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо за місцем несення військової служби, тому покарання яке узгоджене в угоді за ч.4 ст.407 КК України, із врахуванням ст. 69 КК України є покаранням, яке не виходить за межі ст. 53 КК України.

Виконавши у підготовчому судовому засіданні вимоги ч. 4 і ч. 6 ст. 474 КПК України, переконавшись у відсутності підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених у ч. 7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374, 376, 474-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
затвердити угоду про визнання винуватості укладену 11.09.2020 між прокурором Військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст.ст.69, 53 КК України у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Надані прокурором матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого - залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_6