1Справа № 335/6856/20 1-кс/335/3553/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 12.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні сектору дізнання Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від «12» серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2020 року до Вознесенівського ВП надійшло повідомлення про те , що приблизно об 11-53 години за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сєдова, біля будинку №1 неподалік перукарні «локон» виявлено громадянина ОСОБА_4 , який незаконно зберігав при собі наркотичну речовину для власного вживання.

Так в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено полімерний прозорий зіп- пакет з паперовим згортком з невстановленою речовиною, який було упаковано до паперового конверту, на який було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.

Для встановлення істини у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні відповідних експертиз по даному досудовому розслідуванні з залученням спеціалістів відповідної галузі.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що вказане майно є предметом злочину та є тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Неприбуття в судове засідання відповідно до вимог ч. 1 ст.172КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що неявка вищезазначених осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання у їх відсутність, роз`яснивши, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від «12» серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

12.08.2020 року до Вознесенівського ВП надійшло повідомлення про те , що приблизно об 11-53 години за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сєдова, біля будинку №1 неподалік перукарні «локон» виявлено громадянина ОСОБА_4 , який незаконно зберігав при собі наркотичну речовину для власного вживання.

Так в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено полімерний прозорий зіп- пакет з паперовим згортком з невстановленою речовиною, який було упаковано до паперового конверту, на який було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на полімерний прозорий зіп- пакет з паперовим згортком з невстановленою речовиною, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на полімерний прозорий зіп- пакет з паперовим згортком з невстановленою речовиною, що був виявлений та вилучений в ході ОМП 12.08.2020 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію судового рішення, після його оголошення, негайно вручити слідчому.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1