УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/6915/20

Провадження №: 1-кс/755/3212/20

"09" липня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретар судових засідань ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Нп в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002527 від 08.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.194 КК України, установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, № 0002527 від 08.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 08.04.2020 року о 08 год. 20 хв. за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська 56-А, в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 », стався умисний підпал літньої тераси даного ресторану.

Так, згідно допиту потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є власником ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що в 2016 році у нього виник міжсімейний конфлікт з братами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після якого в 2018 році шляхом підпалу знищили його автомобіль.

08.04.2020 року о 08 год. 20 хв. перебуваючи за адресосю: АДРЕСА_1 , в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, з метою умисного знищення шляхом підпалу майна, а саме ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить ОСОБА_11 , використовуючи суміш з горючою речовиною, заздалегідь розлиту в пляшки, вчинили підпал літньої тераси вище вказаного ресторану та в подальшому з місця скоєння злочину зникли. Потім на місце вчинення підпалу, приїхав власник ресторану «Арагац» ОСОБА_12 разом з сином та встигли загасити пожежу власними силами. Таким чином злочинці виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

04.07.2020 з 15:34 по 15:42, за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено огляд місця події, за участю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який добровільно надав для вилучення мобільний телефон марки «Сяомі Редмі 4А», ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з СІМ-карткою НОМЕР_3 .

Як пояснив останній під час проведення огляду місця події, саме цей телефон був у користуванні під час вчинення замаху на підпал ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що по вул. Алма-Атинська у м. Києві.

З огляду на наведене заявник просить у порядку ст. 170 КПК, накласти арешт на наступне майно: мобільний телефон марки «Сяомі Редмі 4А», ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з СІМ-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідно і збереження його з цією метою (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК).

Позиція сторін

Слідчий групи слідчих слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити та накласти арешт, у порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, шляхом заборони користування, так як постановою слідчого у кримінальному провадженні вказане майно визнане речовим доказом.

В свою чергу, ураховуючи норми ст.ст. 22, 26, 172 КПК України, щодо того, що неприбуття інших осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом, згідно постанови слідчого.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думку заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

Сам строк звернення до суду окреслений ч. 5 ст. 171 КПК дотримано, так як вилучення майна мало місце 04.07.20 (субота), а клопотання подано згідно даних Нової пошти до суду 06.07.20 (понеділок), тобто не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Сяомі Редмі 4А», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з СІМ-карткою НОМЕР_3 шляхом заборони користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого Дніпровського УП ГКУ НП в м. Києві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_13