Справа № 309/2267/20
Провадження № 1-кп/309/585/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000663 від 02.08.2020 року, відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4 .

Обвинуваченого ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 01.08.2020 року близько 20 години 18 хвилин, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Опель Астра», державний номерний знак Румунії « НОМЕР_1 », рухаючись в м. Хуст по вулиці Івана Франка біля будівлі №149 «А», не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п. 12.3; 12.4 ; 12.9 «б» та 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху») Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме повинен був, з технічної точки зору, вести свій автомобіль по своїй смузі руху зі швидкістю не більше 50 км/год. (тобто швидкістю, яка є максимально дозволеною при русі у населених пунктах, що дає змогу водієві постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним ), а з моменту виникнення небезпеки для руху водій ОСОБА_3 у відповідності до вимог п 12.3 ПДРУ. повинен був негайно застосувати гальмування для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався у попутному напрямку. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта №184 від 12 серпня 2020 року отримав тілесні ушкодження які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю у вчиненому щиро розкаявся.. Суду ствердив , що він дійсно 1 серпня 2020 року біля 20 години їхав автомобілі «марки «Опель Астра», державний номерний знак Румунії « НОМЕР_1 » в м. Хуст по вулиці Івана Франка. В попутному йому напрямку їхав велосипедист, який подивившись назад почав переїжджати дорогу. Побачивши це він почав різко гальмувати , однак йому не вдалося уникнути зіткнення , внаслідок чого він здійснив наїзд на велосипедиста. Про вчинене щиро шкодує.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не зявився , надіславши суду нотаріально посвідчену заяву в якій просить суд провести розгляд справи у його відсутність , матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого він не має, та просить суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти обвинуваченого водійських прав.

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Покази ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що всі учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст 286 КК України, за вище встановлених обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин , який передбачений ч.2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, усунення заподіяної шкоди.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Хустським районним відділом філії ДУ « Центр пробації» в Закарпатській області від 04.11.2020 р. на підставі характеризуючих даних ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, позитивну характеристику за місцем проживання, стан здоров`я, позицію прокурора та потерпілого у справі, щодо необхідної міри покарання; досудову доповідь від 04.11.2020 р., ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання підсудного без відбування покарання і звільнення його від покарання, з випробуванням, тобто застосувати до підсудного ст. 75 КК України що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину, а також враховуючи, що судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілого, який також суд просить суд не позбавляти ОСОБА_3 права керування транспортними засобами, суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Речові докази слід вирішити в порядку передбаченому ст.. 100 КПК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст.. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме 2 грудня 2020 року.

Речовий доказ по справі автомобіль марки «Опель Астра», державний номерний знак Румунії « НОМЕР_1 », на який відповідно до ухвали Хустського районного суду від 03.08.2020 р. накладено арешт та який знаходиться на зберіганні на арешт майданчику Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1