Провадження №: 1-кс/755/4386/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2020 р. cлідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м.Києві у кримінальному провадженні №0005638 та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва зі скаргою, в порядку глави 26 КПК України, на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м.Києві та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0005638.

Мотивуючи скаргу ОСОБА_3 зазначив, що 16.09.2020 року він звернувся до слідчого Дніпровського УП ГУНП у м.Києві з клопотанням про продовження строків досудового розслідування, але станом на 24.09.2020 року, в порушення вимог ст.ст.110, 220 КПК України не отримав відповіді на свої клопотання, що вважає бездіяльністю слідчого у даному кримінальному провадженні.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою скаргу та просив суд задовольнити його скаргу з мотивів, викладених у скарзі.

В судове засідання не з`явився уповноважений представник Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві та прокурор, неявка яких, відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, а тому, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги ОСОБА_3 у відсутність уповноваженого представника Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури №4.

Крім того, незважаючи на неодноразові запити до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про необхідність надання матеріалів кримінального провадження №0005638, вказані матеріали суду надані так і не були, а тому при розгляді скарги ОСОБА_3 слідчий суддя виходить з доводів скарги, з урахуванням додатків до скарги.

Вивчивши скаргу з додатками, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно даних Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.07.2019 року у провадженні Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві знаходиться кримінальне провадження №0005638, за зверненням ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_3 16.09.2020 року звернувся до прокурорів Київської місцевої прокуратури №4 з клопотанням про продовження строку досудового розлідування у кримінальному провадженні №0005638, при в ході судового розгляду зазначеної скарги уточнив прохальну частину скарги та просив зобов`язати слідчого Дніпровського УП ГУНП у м.Києві у кримінальному провадженні №0005638 розглянути його клопотання від 16.09.2020 року про продовження строку досудового розслідування та надати відповідь відповідно до положень ст.ст. 110, 220 КПК України.

Відповідно до постанови Київської місцевої прокуратури №4 від 17.09.2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 16.09.2020 року про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005638 було частково відмовлено. Зазначено, що з метою продовження строків досудового розслідування, процесуальним керівником надано письмову вказівку слідчому у кримінальному провадженні про підготовку клопотання про продовження строків досудового розслідування у визначені КПК України строки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Однією з форм вираження цього принципу у кримінальному судочинстві є змагальність і диспозитивність як загальні засади кримінального провадження. Згідно зі статтею 22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими зазначеним Кодексом. У цій же статті закріплено заборону покладення у кримінальному провадженні функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Диспозитивність відповідно до положень статті 26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, як і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.
Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України № 1402-VIII є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.
Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, наведено в частині першій статті 303 КПК України. Зокрема, предметом такого оскарження є бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора у формі нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення прокурора про закриття кримінального провадження.
Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.
У розумінні статті 303 КПК України нездійснення процесуальних дій, які слідчий, дізнавач або прокурор зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, може вважатися протиправною бездіяльністю й оскаржуватися до суду лише у випадках, коли законний обов`язок службової особи щодо їх вчинення є безальтернативним і не передбачає дискреції як можливості вибору одного з кількох варіантів правомірної поведінки.
Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України. Відповідно до цієї статті клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

При цьому, у цьому разі бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, дізнавач, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2019 в провадженні № 11-945сап18).
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити дію за клопотанням згідно ст. 220 КПК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.220, 303-304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0005638 та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Зобов`язати слідчого Дніпровського УП ГУНП у м.Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005638, вчинити одну з дій, передбачених ст.220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення вмотивованої постанови) за клопотанням ОСОБА_3 від 16.09.2020 року про продовження строку досудового розслідування в строки визначені ст.220 даного Кодексу та з урахуванням положень ст.28 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено: 27.10.2020 року об 13 год. 10 хв.

Слідчий суддя: