Провадження № 1кп/202/65/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0002037 від 18.12.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта вища, адвокат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року, приблизно о 18:30 годині, ОСОБА_7 був затриманий відповідно до ст.ст.260-263 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, екіпажем автопатруля «Легіон-125», а саме лейтенантом поліції ОСОБА_4 та капралом поліції ОСОБА_8 , які були вдягнуті у формений одяг співробітників патрульної поліції, мали табельну вогнепальну зброю, пересувались на службовому автомобілі «Toyota Prius», держаний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), тобто знаходились при виконанні службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію».
В цей же день та час, знаходячись у службовому автомобілі «Toyota Prius», держаний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), який рухався навпроти буд. №33 на пр. Миру в м. Дніпро у бік адміністративної будівлі Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, затриманий ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння працівникові правоохоронного органу ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявляючи неповагу до правоохоронних органів, усвідомлюючи, що ОСОБА_4 , який сидів праворуч від нього на задньому сидінні службового автомобіля, є працівником правоохоронного органу та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, діючи умисно, наніс своєю головою один удар в область обличчя ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням уламків, синця на спинці носу по центру з переходом праворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 345 КК України не визнав, суду пояснив, що 18.12.2018 року, коли він перебував на ринку, до нього підійшов поліцейський ОСОБА_4 і запропонував залишити територію ринку, попередивши, що у разі відмови, ОСОБА_7 буде затриманий. Після цього обвинувачений зайшов до магазину «Брусничка», а коли виходив на вулицю, співробітники поліції збили його з ніг, нанесли тілесні ушкодження, наділи кайданки та посадили до патрульного автомобіля. Потім, вже в автомобілі, ОСОБА_4 застосував до обвинуваченого фізичну силу, зажав його, через що останній почав чинити опір, вирвався і вибіг з автомобіля на вулицю. ОСОБА_7 стверджує, що не наносив потерпілому умисно тілесні ушкодження, не бив його головою, але не виключає, що коли виривався, міг випадково нанести удар головою в обличчя потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 18.12.2018 року він знаходився в екіпажі патрульної поліції разом з ОСОБА_8 , на їхній службовий планшет надійшов виклик про крадіжку ялинки. Коли вони прибули на вказане місце за адресою: АДРЕСА_3 , продавець пояснив, що ОСОБА_7 вкрав ялинку, потім повернувся і знову провокує конфлікт. Неподалік стояв ОСОБА_7 , який сварився з продавцями і виражався нецензурною лайкою. Потерпілий підійшов до них з метою з`ясувати ситуацію, однак ОСОБА_7 поводив себе зухвало, був у нетверезому стані, грубо виражався і провокував конфлікт. Тоді потерпілий попередив обвинуваченого, що його буде затримано через підозру про крадіжку ялинки, на що останній відштовхнув його рукою і побіг у магазин «Брусничка». Через агресивну поведінку ОСОБА_7 , потерпілий викликав на місце ще один екіпаж поліції, і коли обвинувачений виходив з магазину, його затримали, наділи кайданки і посадили до службового автомобіля. В салоні, крім водія, потерпілого і ОСОБА_7 нікого не було, як і передбачено інструкцією, потерпілий сидів поруч із обвинуваченим і притримував рукою його голову, при цьому не наносив йому будь-яких ударів. Весь цей час ОСОБА_7 погрожував ОСОБА_4 , кричав, що він адвокат, потім вирвався і умисно наніс потерпілому удар головою в ніс, відразу почалась кровотеча. Удар був нанесений не під час боротьби, а умисно, з паузою. Скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_7 відкрив двері автомобіля, вирвався від ОСОБА_4 , який намагався втримати його за ногу, і побіг в магазин «АТБ». Потерпілий намагався наздогнати ОСОБА_7 , бігав за ним по магазину, пізніше останнього затримали співробітники поліції з іншого екіпажу, оскільки у ОСОБА_4 почалось запаморочення через отриманий удар від обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 18.12.2018 року вони разом з ОСОБА_4 патрулювали, їм надійшло повідомлення про вчинення злочину крадіжку ялинки. Коли приїхали на місце, продавець ялинок вказав на ОСОБА_7 , як на чоловіка, який вчинив крадіжку. Сам обвинувачений нецензурно виражався у бік продавця та ОСОБА_4 , потім відштовхнув потерпілого та побіг до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Тоді свідок з потерпілим викликали ще один екіпаж поліції, після чого ОСОБА_7 затримали, наділи кайданки та посадили до патрульного автомобіля. Під час руху, свідок, яка була за кермом, почула позаду звуки боротьби, потім ОСОБА_4 попросив, щоб вона викликала на допомогу інших поліцейських. Крім свідка, потерпілого та ОСОБА_7 в салоні нікого не було. Коли ОСОБА_8 зупинила автомобіль та повернулася, вона побачила кров на обличчі у потерпілого. В цей час ОСОБА_7 вирвався та вибіг з автомобіля до магазину «АТБ». ОСОБА_4 побіг за обвинуваченим, пізніше останнього затримали поліцейські, які прибули за їхнім викликом.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює патрульним поліцейським, того дня вони разом з ОСОБА_10 отримали виклик про вчинення правопорушення в районі магазину «Брусничка» на пр. Миру. Прибувши на місце вони затримали ОСОБА_7 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе зухвало та не реагував на зауваження. Обвинувачений чинив опір, тому на нього наділи кайданки та посадили до патрульного автомобілю у складі ОСОБА_4 . Згодом свідок отримав повідомлення про заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та втечу ОСОБА_7 із службового автомобілю. Прибувши на місце, свідок разом із колегою зайшли до магазину «АТБ», де побачили потерпілого, у якого з області носу йшла кров. ОСОБА_7 в цей час бігав між рядами, де його і було затримано.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що він працює патрульним поліцейським, того дня надійшов виклик від колег про допомогу. Приїхавши на місце, з`ясувалось, що ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, забрав у продавця ялинку, потім повернувся і став провокувати конфлікт з продавцем і поліцейськими. ОСОБА_4 пояснив, що обвинувачений штовхнув його та направився до магазину «Брусничка», через що було викликано додатковий екіпаж поліції для затримання ОСОБА_7 . Коли останній вийшов з магазину, його затримали, наділи кайданки та повезли службовим автомобілем потерпілого до районного відділку поліції. Через деякий час свідку зателефонували із вказаного екіпажу та знову попросили про допомогу, оскільки затриманий вдарив у ніс ОСОБА_4 .
Судом задоволено клопотання сторони захисту та допитано свідка ОСОБА_11 , який показав суду, що колись ОСОБА_4 вилучив у нього канабіс і шантажував, що порушить проти нього кримінальну справу, якщо свідок не буде діяти в його інтересах. ОСОБА_11 погодився допомагати потерпілому і 18.12.2018 року вони домовились зустрітися, щоб когось підставити шляхом продажу наркотиків чи бойових гранат особі, яку ОСОБА_4 повинен був затримати і виявити у неї незаконні засоби, після чого взяти гроші у особи, частину яких віддати свідку. Того дня вони зустрілись із потерпілим біля ТРЦ «Караван», звідки поїхали до магазину «Брусничка», щоб зі слів останнього, заспокоїти одного чоловіка. Коли вони приїхали на місце, ОСОБА_4 пішов розмовляти з ОСОБА_7 , який згідно повідомлення порушував громадський порядок, а коли обвинувачений зайшов до магазину, потерпілий для його затримання викликав на допомогу інших поліцейських. Коли ОСОБА_7 вийшов з магазину, ОСОБА_4 та інші поліцейські, які приїхали на допомогу, затримали обвинуваченого, наділи кайданки і посадили до автомобіля посередині заднього сидіння, де вже на місці позаду водійського сидіння сидів свідок. Потерпілий сів справа від ОСОБА_7 і почав його заламувати, опускати обличчям донизу, бити по голові. Обвинувачений кричав та чинив спротив. Тоді ОСОБА_11 витягнув з кишені гранату, якою хотів вдарити обвинуваченого по голові, щоб заспокоїти, але випадково потрапив нею ОСОБА_4 у ніс і розбив його. Працівниця поліції, яка була за кермом, зупинилась на ж/м. Лівобережний-3 біля магазину «АТБ», і потерпілий вийшов з автомобіля та почав витирати кров, яка йшла з носу, а ОСОБА_7 в цей час вибіг з автомобіля через праві задні двері і забіг у магазин «АТБ». Тоді потерпілий побіг до магазину наздоганяти обвинуваченого.
В судовому засіданні досліджено протокол огляду від 18.12.2018 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого, проводився огляд автомобіля за адресою: АДРЕСА_4 . Даний автомобіль є службовою машиною працівників патрульної поліції. Під час огляду автомобіля на ньому явних пошкоджень не виявлено, в салоні обстановка не порушена. Між переднім водійським та пасажирським сидіннями на підлокітнику було виявлено рідину бурого кольору, зовні схожу на кров.
Судом досліджено протокол огляду місця події від 01.02.2019 року, відповідно до якого оглядом є проїжджа частина дороги пр. Миру у м. Дніпро, від будівлі магазину «Брусничка» за №14-а. Рухаючись по вказаному пр. Миру в напрямку пров. Вільний до перехрестя пр. Миру АДРЕСА_5 . Після чого, рухаючись по пр. Миру в бік вул. Усенко до будівлі магазину «АТБ» по пр. Миру, 14 у м. Дніпро. Покриття вказаного відрізку проїжджої частини пр. Миру із асфальтної основи, шириною до 6 м. Під час огляду на вказаному відрізку проїжджої частини дороги відсутні пошкодження дорожнього полотна у вигляді ям, тощо, що може призвести під час руху на автомобілі до непередбачуваних маневрів.
Судом досліджено висновок судово-медичної експертизи № 98-е від 09.01.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу зі зміщенням уламків, синця на спинці носу по центру з переходом праворуч, стану після носової кровотечі.
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 20.12.2018 року за участю понятих та потерпілого ОСОБА_4 разом із відеозаписом до нього, під час якого, останній показав, що 18.12.2018 року він разом з напарницею поліцейським ОСОБА_8 знаходились по несенню служби на службовому поліцейському автомобілі в екіпажі «Легіон-125», де приблизно о 18:00 годині отримали повідомлення про факт крадіжки біля магазину «Брусничка» по пр. Миру, 14-а у м. Дніпро. Знаходячись у форменому одязі, на службовому автомобілі, під час несення служби по охороні громадського порядку, вони направились до вказаного магазину. Приїхавши за вказаною адресою, вони підійшли до чоловіків, серед яких був продавець ялинок та чоловік, який поводив себе зухвало, агресивно, знаходився у стані алкогольного сп`яніння та почав ображати нецензурною лайкою поліцейських. Останньому було зроблено зауваження, однак він не реагував та продовжував поводити себе зухвало, після чого правою рукою, а саме долонею руки штовхнув ОСОБА_4 в лівий бік верхньої частини тулуба та побіг в будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за вказаною адресою. ОСОБА_4 побіг за чоловіком, який забіг до залу вказаного магазину та викликав допоміжний наряд поліцейських для допомоги в затриманні чоловіка. По прибуттю поліцейських, затримали при вході до магазину «Брусничка» чоловіка, який втік від ОСОБА_4 та назвався ОСОБА_7 . До останнього застосували кайданки на руки, які були в положенні за спиною, та посадили до поліцейського автомобіля, на заднє сидіння, з лівого боку, а з правого боку на заднє сидіння сів ОСОБА_4 , за кермо сіла ОСОБА_8 і вони почали рух в напрямку Індустріального відділку поліції. ОСОБА_4 з метою зупинення активних дій ОСОБА_7 , тримав його за кайданки та плечі у зігнутому положенні. Коли ОСОБА_7 перестав чинити опір, ОСОБА_4 послабив руки ОСОБА_7 , який в цей час піднявся та повернувся обличчям до ОСОБА_4 , якому лобовою кісткою наніс один удар в область носу потерпілого, який попросив ОСОБА_8 зупинити автомобіль. В цей час, після зупинки автомобіля, ОСОБА_7 відчинив двері та побіг до залу магазину «АТБ». В цей час ОСОБА_8 залишилась біля автомобіля, а ОСОБА_4 викликав на допомогу поліцейських іншого екіпажу. Після цього, поліцейські затримали ОСОБА_7 в залі магазину «АТБ» та доставили до відділення поліції.
Відповідно до досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 20.12.2018 року за участю понятих та свідка ОСОБА_8 разом із відеозаписом до нього, під час якого, остання показала, що 18.12.2018 року, приблизно о 18:00 годині, на службовому автомобілі разом із поліцейським ОСОБА_4 , за повідомленням заявниці прибули за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши на місце, вони підійшли до осіб, які стояли біля прилавку з гілками ялинок та кричали між собою. Поліцейські представились та почали з`ясовувати обставини події відповідно до повідомлення. Чоловік повідомив, що невідомий у нього викрав ялинку і вказав на особу, що стояла поруч. Даний чоловік почав ображати нецензурною лайкою свідка та ОСОБА_4 , якого штовхнув та побіг в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після чого ОСОБА_4 викликав на допомогу екіпаж поліцейських, які приїхали на допомогу. В цей час з магазину вийшов даний чоловік і його затримали, застосувавши до нього кайданки на руки в положенні за спиною. Чоловіка посадили з лівого боку на заднє сидіння їхнього службового автомобіля, з правого боку сів ОСОБА_4 , а свідок ОСОБА_8 сіла за кермо і іони почали рухатись. Під час руху ОСОБА_7 поводив себе дуже агресивно та зухвало, ображав поліцейських нецензурною лайкою, погрожував розправою. ОСОБА_4 просив його заспокоїтись і коли останній послухав, відпустив його, в цей час свідок почула крик ОСОБА_4 , що ОСОБА_7 розбив йому ніс та просив зупинитись. Коли свідок подивилась назад, побачила, що у ОСОБА_4 з носа йшла кров, а ОСОБА_7 вибіг з автомобіля та побіг в магазин «АТБ». Потім вони викликали на допомогу екіпаж поліцейських, з якими ОСОБА_4 затримав ОСОБА_7 та якого доставили до відділення поліції.
В протоколі огляду предмету від 21.12.2018 року, з фототаблицею та DVD-диском до нього, який досліджено в судовому засіданні, зафіксовано перегляд відеозаписів з камер відеоспостереження, з яких вбачається, як по торговому залу, між прилавками залу в магазині «АТБ», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 33, в кайданках на руках в положенні за спиною бігає чоловік, який втікає від поліцейського у форменому одязі. Поліцейський в цей час розмовляє по переносній радіо станції. Через деякий час до залу вказаного магазину зайшли ще два поліцейських у форменому одязі, які теж почали наздоганяти чоловіка, який в кайданках втікає. Пізніше, вказаного чоловіка було затримано поліцейськими, які вивели його з торгового залу магазину.
Судом досліджено протокол огляду предмету від 22.02.2019 року разом з DVD-диском до нього, яким зафіксовано перегляд відеозаписів з камер відеоспостереження, з яких вбачається, як рухається по проїжджій частині вулиці автомобіль з проблисковими маяками, який зупиняється біля будівлі магазину. Навкруги ходять випадкові перехожі, проходить працівник поліції, через деякий час автомобіль продовжив рух по вулиці. З наступного відеозапису вбачається, як невідомий чоловік починає штовхати поліцейську, поруч стоїть працівник поліції ОСОБА_4 , навпроти якого знаходиться ОСОБА_7 , який голосно розмовляє з поліцейським. Потім видно, як ОСОБА_7 відходить, штовхає поліцейського, з яким розмовляв та забіг до приміщення магазину.
Ухвалою суду від 26.05.2020 року було задоволено клопотання прокурора та доручено провести слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_11 для перевірки показів останнього щодо обставин його перебування у патрульній машині поліції 18.12.2018 року, а також заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .
Так, відповідно до протоколу слідчого експерименту від 22.06.2020 року, який було проведено за участю понятих, адвоката ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_11 , та досліджено в судовому засіданні разом з відеозаписом до нього, свідок ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: вул. Осіння,6, м. Дніпро, показав, що у грудні 2018 року він зателефонував ОСОБА_4 та запропонував зустрітись біля магазину «Караван», на що останній погодився. При зустрічі, ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_4 підкинути комусь бойові гранати, які він раніше знайшов та взяв із собою, останній погодився і попросив направитись до якогось чоловіка, щоб вгамувати його. ОСОБА_11 погодився на таку пропозицію і вони поїхали на поліцейському автомобілі, за кермом якого була працівниця поліції, поїхали до магазину «Брусничка», який розташований в районі ж/м. Лівобережний у м. Дніпро. Коли вони прибули до вказаного магазину та зупинились навпроти входу до нього, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та підійшов до чоловіка, це був ОСОБА_7 . В автомобілі свідок залишився разом з працівницею поліції, при цьому сидів на задньому сидінні за водійським сидінням та спостерігав, як ОСОБА_7 відійшов від ОСОБА_4 та зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_4 повернувся до автомобіля та викликав на допомогу ще один екіпаж поліції, який прибув у складі двох працівників поліції, які підійшли до ОСОБА_4 та направились до входу вказаного магазину. В цей час звідти вийшов ОСОБА_7 , якого ОСОБА_4 разом з поліцейськими затримали, одягнули кайданки на руки в положенні за спиною та посадили на заднє сидіння автомобіля посередині, збоку сів ОСОБА_4 , справа від обвинуваченого знаходився свідок, а за кермом була співробітниця поліції. У вказаному складі вони поїхали на патрульному автомобілі, де під час руху ОСОБА_4 однією рукою тримав ОСОБА_7 за спину, нагнувши головою до низу, а іншою рукою наносив йому удари по голові та спині. Після цього, ОСОБА_11 дістав зі своєї кишені бойову гранату та хотів лівою рукою нанести удар ОСОБА_7 в голову знизу вверх, та не потрапивши в голову останньому, наніс удар в ніс ОСОБА_4 , від чого у останнього пішла кров з носу. Працівниця поліції, яка була за кермом, зупинила автомобіль біля магазину «АТБ», після чого ОСОБА_4 вийшов з салону та залишив відчинені двері. В цей час ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та почав звідти бігти до магазину «АТБ».
Крім того, ухвалою суду від 29.07.2020 року було задоволено клопотання прокурора та призначено проведення судово-медичної експертизи щодо перевірки відповідності механізму заподіяння тілесних ушкоджень, що отримав потерпілий ОСОБА_4 , механізму, зазначеному свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту 22.06.2020 року.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2465-е від 04.09.2020 року, який було досліджено в судовому засіданні з фототаблицею до нього, характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а саме: закритого перелому кісток носу зі зміщенням уламків, синця на спинці носу по центру з переходом праворуч, стану після носової кровотечі, не суперечать характеру, на який вказує свідок ОСОБА_12 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.
Локалізацію (механізм) нанесення удару визначити неможливо, оскільки свідок ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту вказує два різні механізми нанесення удару (один раз в область спинки носу, а другий раз в область кінчику носу).
Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідка, дослідивши висновки експертизи, матеріали, що характеризують обвинуваченого, надані письмові докази, кожен з точки зору належності, допустимості та достовірності, та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 приходить до висновку про таке.
При наданні пояснень в судовому засіданні, обвинувачений пояснив, що 18.12.2018 року, поліцейський ОСОБА_4 , знаходячись на ринку, спочатку погрожував затриманням, а потім разом з іншими співробітниками поліції його затримали, побили та посадили до службового автомобіля, де потерпілий продовжував наносити йому удари, після чого ОСОБА_7 вирвався та вибіг з автомобіля на вулицю. Тілесні ушкодження, які пізніше констатували у ОСОБА_4 , могли з`явитися від необережного удару головою обвинуваченого, коли той тікав.
Однак, суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого та критично ставиться до його показів, оскільки відповідно до показів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є патрульними поліцейськими та вказаного дня знаходилися разом із потерпілим та показали, що при затриманні ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чинив опір, поводив себе зухвало, а коли його посадили до патрульного автомобіля, зокрема, свідок ОСОБА_8 , перебуваючи за кермом, чула позаду звуки боротьби, а коли зупинилась і повернулась, побачила, що обличчя ОСОБА_4 все у крові.
Із записів камер відеоспостереження, досліджених в судовому засіданні вбачається, як ОСОБА_7 , стоячи на вулиці, штовхнув потерпілого ОСОБА_4 та побіг до магазину. Пізніше, вже після затримання, коли обвинувачений вибіг із патрульного автомобіля, з відеозапису видно, як останній тікає від поліцейських, забігає до магазину «АТБ» та починає там бігати між рядами, ховаючись від співробітників поліції. Тобто, зазначене вкотре підтверджує агресивну поведінку обвинуваченого, про що свідчили і покази допитаних свідків.
Більше того, обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив факту спротиву щодо потерпілого ОСОБА_4 та підтвердив, що знаходячись в автомобілі дійсно намагався боротись з потерпілим, після чого вирвався та вибіг із салону, та допустив, що тілесні ушкодження міг нанести саме він, головою в обличчя ОСОБА_4 , хоч і не навмисно.
При цьому, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_11 з приводу того, що саме він, а не ОСОБА_7 завдав потерпілому удар в ніс, оскільки про зазначеного свідка вперше стало відомо під час судового розгляду, коли обвинувачений перебував під вартою і знаходився в одній камері із свідком. Від свідка до правоохоронних органів та до суду надходили заяви про вчинене ним кримінальне правопорушення. За клопотанням сторони захисту суд допитав свідка ОСОБА_11 , доручив проведення слідчого експерименту, ініційованого стороною обвинувачення для перевірки показів ОСОБА_11 та подальшої експертизи щодо механізму заподіяння тілесного ушкодження, на який вказав свідок, експертом не було встановлено механізму нанесення удару, оскільки ОСОБА_11 надавав суперечливі покази, які не узгоджуються ні з його поясненнями щодо нанесення удару потерпілому, ні з показами інших допитаних свідків по справі та безпосередньо дослідженими доказами в судовому засіданні.
Суд вважає такі покази свідка ОСОБА_11 нелогічними та не бере їх до уваги, оскільки його пояснення в судовому засіданні щодо обставин зазначеної події суперечать дослідженим судом доказам, зокрема показам потерпілого, свідків, самого обвинуваченого, який в своїх показах не зазначав про цього свідка, при виконанні вимог ст. 290 КПК України не відкрив стороні обвинувачення зазначений доказ, в тому числі і в підготовчому судовому засіданні, що свідчить про домовленість між обвинуваченим та свідком, під час сумісного перебування в СІЗО, з метою уникнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України поза розумним сумнівом.
Враховуючи зазначене, показання потерпілого, надані ним при проведенні слідчого експерименту та при розгляді справи в суді узгоджуються з об`єктивними даними, що містяться у висновку експерта № 98-е від 09.01.2019 року щодо механізму заподіяння та локалізації тілесних ушкоджень, а тому суд визнає показання ОСОБА_4 достовірними та такими, що узгоджуються з іншими доказами по справі.
Діючи таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 достеменно усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого, на що вказують спосіб і характер травмування потерпілого, локалізація і тяжкість спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наступна поведінка обвинуваченого, який не цікавився станом травмованого ним потерпілого, і подальше заперечення свої вини.
Таким чином, невизнання вини обвинуваченим суд вважає засобом захисту з метою пом`якшити свою провину за скоєний злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України та дає критичну оцінку показанням ОСОБА_7 , оскільки вони спростовуються як поясненнями потерпілого та свідків, так і сукупністю інших доказів, досліджених судом та свідчать про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення та будь-яким способом уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження,оцінивши відповідно до ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали, що характеризують обвинуваченого, письмові докази, висновки експертиз, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі призначити недоцільно, оскільки обставини вчинення злочину, відношення обвинуваченого до наслідків вчиненого злочину, свідчать про те, що таке покарання буде недостатнім для досягнення мети покарання.
Разом з тим, наявність обставин справи, які не лише характеризують особу винного і вчинений ним злочин, а й дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_7 , відповідно до своїх моральних якостей і невтраченого почуття обов`язку перед державою, суспільством та потерпілим заслуговує на довіру й може виправитися без застосування до нього реального покарання.

Такий висновок суду ґрунтується на аналізі обставин вчинення злочину, встановленої судом можливості досягнення мети покарання без його відбування, статусу обвинуваченого, який займається адвокатською діяльністю, суд призначає покарання з випробуванням.
Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а й буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Суд не бачить підстав для зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який, оскільки як під час досудового слідства та і під час судового розгляду обвинувачений порушував покладені на нього судом обов`язки, допускав неявки в судові засідання, затягував розгляд справи, запізнювався в судові засідання.
Відтак, суд приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Витрати на залучення експертів відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді цілодобового домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

У разі звернення вироку суду до виконання, в частині відбування реального строку покарання у вигляді позбавлення волі, зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення з 18 грудня 2018 року по 23 квітня 2020 року.

Речові докази: компакт-диск із відеозаписом з камер внутрішнього відео спостереження магазину «АТБ» у м. Дніпро, пр. Миру, 33 з обставинами події 18.12.2018 року; ком пакт-диск «DVD-R Verbatim» з двома файлами відеозаписів «», «» зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1