Справа 688/1835/20
№ 1-кп/688/179/20
Вирок
іменем України

30 вересня 2020 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка Хмельницької області кримінальне провадження №0000804 з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Михайлівка Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, фізичної особи-підприємця, одруженого, раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

14.08.2019 року о 07 годині 40 хвилин, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Nissan» моделі «Bluebird» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , виїжджаючи з прилеглої території шиномонтажу «Доктор Колесо», що по вул. Судилківській, 115 в м. Шепетівка на проїзну частину дороги вул. Судилківської м. Шепетівка, не переконавшись перед початком руху, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи маневр повороту ліворуч з виїздом на дорогу, не надав перевагу у русі водієві автомобіля марки «ВАЗ-21121» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у напрямку м. Шепетівка зі сторони с. Судилків Шепетівського району із пасажирами ОСОБА_6 , яка перебувала на задньому сидінні зі сторони водія автомобіля, та ОСОБА_11 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 10.2, 26.4 Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив зустрічне перехресне блокуюче зіткнення, передньою лівою частиною керованого ним автомобіля у праву передню кутову частину автомобіля «ВАЗ-21121».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ-21121, державний номерний знак НОМЕР_2 потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правих поперечних відростків 2, 3, 5 поперекових хребців, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я, пасажир автомобіля ВАЗ-21121, державний номерний знак НОМЕР_2 потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани верхньої губи зліва, забою м`яких тканин лівого плечового суглобу, лівого колінного суглобу, синця нижньої щелепи зліва, закритого перелому лівої стегнової кістки, синця лівої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я, пасажир автомобіля ВАЗ-21121, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в лобній ділянці голови, множинні садна лоба, синці навколо обох очей, струс головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що викликають короткочасний розлад здоров`я.

Отримані ОСОБА_4 та ОСОБА_6 тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку і є наслідками скоєної ОСОБА_9 дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

По справі заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 про стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» витрат на лікування в сумі 29460 грн., моральної шкоди в сумі 1473 грн., з ОСОБА_9 витрат на постійну сторонню допомогу та побутове обслуговування в сумі 40733 грн., моральної шкоди в сумі 100000 грн. Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» майнової шкоди в сумі 75325,33 грн., з ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 50000 грн. та витрат за надання правничої допомоги в сумі 6000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся, позови потерпілих про стягнення моральної шкоди визнав частково, позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення витрат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування не визнав, і показав, що 14 серпня 2019 року близько 07-40год. керуючи фактично належним йому автомобілем «Ніссан» виїжджав з прилеглої території шиномонтажу «Доктор колесо» на головну дорогу вул. Судилківська та із-за перебуваючого на автобусній зупинці за метрів десять від його автомобіля автобуса не побачив автомобіль, що рухався по вул. Судилківській в напряму м. Шепетівка. В результаті цього на головній дорозі вул. Судилківська відбулося зіткнення його автомобіля лівою частиною з передньою правою частиною автомобіля ВАЗ під керуванням потерпілого ОСОБА_4 . Під час ДТП постраждала, крім водія автомобіля ВАЗ, пасажир цього автомобіля ОСОБА_6 , якій намагався відшкодувати завдану шкоду, однак із-за вимоги не підйомної для нього суми та виплати її одноразово, таке відшкодування не провів.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення об`єктивно стверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який підтримав заявлений позов, показав, що близько 07-ої години 40 хвилин 14 серпня 2019 року, керуючи власним автомобілем ВАЗ-21121 номерний знак НОМЕР_2 , в якому пасажирами перебували потерпіла ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , їхав по вул. Судилківській в сторону м. Шепетівка зі швидкістю приблизно 30 км/год. Об`їжджаючи автобус ПАЗ, побачив як на дорогу, по якій він рухався, від шиномонтажу виїхав автомобіль сріблястого кольору. Щоб уникнути зіткнення змінив напрям руху ліворуч, але уникнути зіткнення не зміг, оскільки по зустрічній смузі руху по відношенню до руху його автомобіля, рухався інший автомобіль, в результаті чого ближче до осьової лінії дорожньої розмітки на смузі руху керованого ним автомобіля відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням обвинуваченого. Заявлені позовні вимоги підтримує, не заперечує зменшення стягнення витрат за пошкоджений йому автомобіль на суму вартості його автомобіля після пошкодження, просить повернути йому власний пошкоджений автомобіль. На даний час заподіяна шкода йому ніким не відшкодовувалась. Моральну шкоду обґрунтовує погіршенням стану здоров?я, відчуттям болей по теперішній час, неможливістю із-за отриманих від ДТП тілесних ушкоджень відновити ту працездатність, яку мав до ДТП, що створює додаткові життєві труднощі;

- поясненнями представника потерпілої цивільного позивача ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав позов потерпілої, пояснив, що завдана шкода потерпілій не відшкодовувалась, висновку МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу ОСОБА_6 в постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні на даний час не має, але потерпіла фактично потребує такого догляду, оскільки не може самостійно себе обслуговувати. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що потерпіла внаслідок ДТП має важкий стан здоров?я, є лежачою, її догляд здійснює дочка;

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.08.2019 року з доданою до нього схемою місця ДТП та фото таблицями, згідно якого місцем пригоди встановлено ділянку дороги з асфальто-бетонним покриттям навпроти шиномонтажу «Доктор колесо» по вул. Судилківській в м. Шепетівка. На вказаній ділянці дороги дорожня розмітка відсутня, поперек дороги задньою частиною до шиномонтажу стоїть автомобіль «Ніссан блюберд» д.н.з. НОМЕР_1 з пошкодженою передньою лівою частиною. На лівій смузі руху, передньою частиною в напрямку руху м. Шепетівка розташований автомобіль чорного кольору ВАЗ-2112 д.н.з. НОМЕР_2 , в якому пошкоджено передню праву частину;

- висновком експерта № 10.2-0315:19 від 13.09.2019 року, згідно якого на момент огляду рульове керування та робоча гальмова система автомобіля «NISSAN BLUEBIRD», д.н.з. НОМЕР_1 , перебувала в працездатному стані. Ознак, які б свідчили про несправність досліджуваних систем як на момент огляду та і до моменту ДТП, не виявлено;

- висновком експерта №10.2-0314:19 від 05.09.2019 року, згідно якого на момент огляду робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ 21121», р.н.з. НОМЕР_2 перебували у працездатному стані та виконували свої конструктивні функції, рульове керування транспортного засобу перебувало у несправному стані. Несправності рульового керування, що полягають у деформації рульового колеса, механічному пошкодженні (зламі) в правій частині корпусу та защемленні зубчатого валу рульової рейки, носять аварійний характер і їх виникнення пов?язується із дією ударних навантажень, що діяли на елементи конструкції автомобіля в момент розвитку дорожньо-транспортної пригоди;

- висновком експерта №411 від 26.09.2019 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: рана верхньої губи зліва, забій м`яких тканин лівого плечового суглобу, лівого колінного суглобу, синець нижньої щелепи зліва, закритий перелом лівої стегнової кістки, синець лівої гомілки, які виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути внаслідок удару об виступаючі частини салону автомобіля, будучи його пасажиром при зіткненні останнього з іншим легковим автомобілем, і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я;

- висновком експерта №409 від 26.09.2019 року, висновком комісійної судово-медичної експертизи №8 від 05.06.2020 року, згідно яких ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів правих поперечних відростків 2, 3 та 5 поперекових хребців, які з більшою ймовірністю виникли в результаті непрямої травми, а саме внаслідок різкого скорочення м?язів спини, в даному випадку могли утворитись під час дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні двох автомобілів, в одному з яких перебував ОСОБА_4 , внаслідок різкого зміщення його тіла за інерцією в момент різкого припинення руху його автомобіля, в даному випадку з іншим автомобілем під час дорожньо-транспортної пригоди 14.08.2019 року, за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричиняють тривалий розлад здоров?я;

- даними протоколу огляду від 12.09.2019 року з фотознімками скріншотів, згідно яких при перегляді записів з відеокамери зовнішнього відео спостереження з вилученого з приміщення шиномонтажу «Доктор колесо» оптичного диску DVD-R, на фото скріншотів №№4, 5, 6 о 07:40:10год. зафіксовано виїзд автомобіля «Ніссан» на головну дорогу та о 07:40:11год. зафіксовано зіткнення вказаного автомобіля з автомобілем «ВАЗ-21121», що рухався прямо по головній дорозі;

- висновком експерта №10.4-0366:19 від 15.10.2019 року, згідно якого відповідно до слідової інформації, яка відобразилась на транспортних засобах між автомобілями «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 та «ВАЗ-21121» д.н.з. НОМЕР_2 відбулось зустрічне перехресне блокуюче зіткнення, під час якого автомобіль «ВАЗ-21121» д.н.з. НОМЕР_2 своєю правою передньою кутовою частиною контактував із передньою лівою частиною автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому кут між поздовжніми осями вказаних транспортних засобів в момент первинного контакту міг складати 140?±5?;

- висновком експерта №10.1-0489:19 від 26.11.2019 року, згідно якого в заданій даній дорожній обстановці та вихідних даних, що викладені в постанові про призначення даної експертизи, водій автомобіля «Nissan Bluebird» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України і мав можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, виконуючи вимоги вказаних пунктів Правил. Водій автомобіля «ВАЗ-21121» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України і виконуючи вимоги вказаних пунктів не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем «Nissan Bluebird» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 з моменту виникнення небезпеки для руху. З технічної точки зору, при заданих обставинах події, до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди призвели дії водія автомобіля «Nissan Bluebird» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , пов`язані із невиконанням ним вимог п.п. 10,1, 10.2 Правил дорожнього руху України.

Виходячи з наведеного, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання суд враховує, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, думку потерпілих щодо покарання згідно закону, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочину.

ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний нетяжкий злочин, одружений, є фізичною особою-підприємцем, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

Крім того, при визначенні міри покарання суд враховує дані досудової доповіді на обвинуваченого, згідно якої ризики вчинення ним повторних кримінальних правопорушень та небезпеки для суспільства низькі, його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі.

Вирішуючи питання застосування додаткової міри покарання суд враховує роз`яснення, дані у п.п. 20. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З огляду на вищезазначені обставини вчинення злочину обвинуваченим, його наслідки, кількість потерпілих та характер отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди кожним з потерпілих тілесних ушкоджень, їх думку щодо міри покарання, ставлення винного до своєї протиправної поведінки та її наслідків (невідшкодування витрат на лікування), для досягнення передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України мети покарання - виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, суд знаходить необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням з позбавленням права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання цивільних позовів суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України.

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі ПАТ «СГ «ТАС») та ОСОБА_9 уклали договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9034187, строком дії з 22.10.2018 року по 21.10.2019 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність страхувальника за керування транспортним засобом марки «Nissan» моделі «Bluebird», державний номерний знак НОМЕР_1 . Ліміт відповідальності на одного потерпілого за вказаним полісом становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000грн., заподіяну майну 100 000грн., франшиза 2000 грн.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-VІ (далі Закон №1961-VІ) у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Згідно п. 24.2. ст. 24 Закону №1961-VІ мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті, що передбачено п. 24.3 ст. 24 Закону №1961-VІ.
Таким чином до стягнення з ПАТ «СГ «ТАС» на користь потерплої ОСОБА_6 підлягає 16692грн. витрат на лікарські засоби, виходячи з мінімальної заробітної плати за 2019 рік 4173грн. : 30 х 120 днів, оскільки документально підтверджені визначені нею витрати 14568грн., є меншими від визначених відповідно до п. 24.3 ст. 24 Закону №1961-VІ.

Розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПАТ «СГ «ТАС» на користь потерплої ОСОБА_6 суд визначає відповідно до ст. 26-1 Закону №1961-VІ. і такий становить 834,60грн. (16692 х 5%).

Вимоги позивача ОСОБА_6 про стягнення з відповідача ОСОБА_9 додаткових витрат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування в загальній сумі 40733грн. до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров?я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду.

Враховуючи наведене, відсутність наданих потерпілою ОСОБА_6 допустимих доказів (висновків МСЕК, судово-медичної експертизи по вказаних питаннях), пояснення в судовому засіданні її представника про відсутність таких доказів на даний час, суд знаходить що вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_9 витрат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування задоволенні в ході розгляду її позову у кримінальній справі бути не можуть.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 року у справі №523/2163/16-ц.

Висновок ЛКК від 30.06.2020 року за вих..№533, згідно якого ОСОБА_6 потребує подальшого лікування та стороннього догляду не є належним та допустимим доказом, оскільки не визначає ні строку догляду, ні його виду, ні необхідності побутового обслуговування потерпілої, не може замінювати висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, що передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Протиправними діями ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду яка полягає у перенесенні нею фізичних болей, страждань внаслідок ушкодження здоров?я від отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень. Враховуючи кількість, характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, в результаті яких вона втратила можливість до самообслуговування і тривалий час прикута до ліжка, суд на відшкодування такої шкоди визначає їй 50000грн. Враховуючи, що за рахунок страховика на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 визначено 834,60грн., з винного ОСОБА_9 підлягає до стягнення її різниця в сумі 49165,40грн.

Позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення на суму 30000грн. Такий розмір стягнення з винного моральної шкоди суд визначає виходячи з ступеня тяжкості, кількості та наслідків тілесних ушкоджень, спричинених йому внаслідок ДТП, а також душевних страждань, пов`язаних із пошкодженням автомобіля потерпілого, який внаслідок пригоди не може бути відновлений, що призвело до створення додаткових життєвих труднощів.

Вимоги ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення витрат на лікування підлягають до задоволення на суму 1408грн., оскільки саме такий їх розмір підтверджений документально.

Вирішуючи питання про стягнення вартості пошкодженого автомобіля ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 30.1 та 30.2 ст. 30 Закону №1961-VІ транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно наданого потерплим ОСОБА_4 висновку авто-товарознавчої експертизи №600/19 від 27.01.2020 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ-21121, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, станом на час завершення виконання даного дослідження, складає 65380грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля 71097,77грн. Вказане свідчить, що ремонт цього автомобіля є економічно необґрунтованим.
За даними наданого страховиком звіту №29/230 за результатами проведення авто товарознавчої оцінки автомобіля ВАЗ 21121 реєстраційний номер НОМЕР_2 від 04.07.2020 року ринкова вартість вказаного автомобіля в пошкодженому після дорожньо-транспортної пригоди 14.08.2019 року стані може складати 14051,49грн., з чим погодився ОСОБА_4 в судовому засіданні та просив залишити пошкоджений йому автомобіль, зменшивши на вказану суму розмір страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону №1961-VІ страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, а п. 36.6 ст. 36 цього Закону передбачено, що сума франшизи має бути компенсована страхувальником або особою відповідальною за збитки. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров?ю потерпілих, не відшкодовується, що передбачено п. 12.2 ст. 12 Закону №1961-VІ.
Таким чином зі страховика на компенсацію шкоди за автомобіль ОСОБА_4 підлягає до стягнення 49328,51грн. (65380 14051,49 2000грн.). Вказана сума не перевищує ліміту відповідальності страховика, визначеного полісом №АМ/9034187.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 133, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України зі страховика на користь ОСОБА_4 підлягають до стягнення 2500грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Оскільки ОСОБА_4 вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заявлено до винної особи ОСОБА_9 , такі витрати підтверджені договором про надання правової допомоги від 04.09.2019 року, відповідним розрахунком, їх розмір є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, тому підлягають до стягнення з винного у заявленому розмірі 6000грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а витрат на залучення експерта відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Суд знаходить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 15.08.2019 року арешт належного потерпілому ОСОБА_4 автомобіля «ВАЗ 21121» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , та повернути вказаний автомобіль ОСОБА_4 як власнику, оскільки в подальшому в арешті відпала потреба.

Суд знаходить, з метою забезпечення виконання вироку в частині стягнення з винного шкоди на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , залишити накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 15.08.2019 року арешт фактично належного та перебуваючого в користуванні ОСОБА_9 автомобіля «NISSAN BLUEBIRD» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 .

Враховуючи, що обвинувачений засуджується до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд знаходить не застосовувати до нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (в редакції Закону №586-VІ від 24.09.2008р.) і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь:

- потерпілого ОСОБА_4 30000 (тридцять тисяч)грн. моральної шкоди та 6000 (шість тисяч) грн. витрат на професійну правничу, а всього 36000 (тридцять шість тисяч)грн.;

- потерпілої ОСОБА_6 49165 (сорок дев`ять тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 40 коп. моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», , на користь:

- ОСОБА_4 49328 (сорок дев`ять тисяч триста двадцять вісім) грн. 51 коп. на відшкодування майнової шкоди, 1408 (одну тисячу чотириста вісім) грн. на відшкодування шкоди, заподіяної здоров?ю, 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. витрат на оплату послуг з оцінки автомобіля, а всього 53236 (п`ятдесят три тисячі двісті тридцять шість)грн. 51коп.

- ОСОБА_6 16692 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яності дві) грн. на відшкодування шкоди, заподіяної здоров?ю, 834 (вісімсот тридцять чотири)грн. 60коп. на відшкодування моральної шкоди, а всього 17526 (сімнадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 60коп.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 7379 (сім тисяч триста сімдесят дев`ять) грн. 47 коп. судових витрат за проведення експертиз Хмельницьким НДЕКЦ МВС України.

Речові докази:

- автомобіль «Nissan» моделі «Bluebird», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на території спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту в м. Шепетівка по вул. Старокостянтинівське шосе, 31, Хмельницької області, - повернути ОСОБА_9 , залишивши арешт вказаного автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 15.08.2019 року;

- автомобіль «ВАЗ-21121», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зберігається на території спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту в м. Шепетівка по вул. Старокостянтинівське шосе, 31, Хмельницької області, повернути власнику ОСОБА_4 , скасувавши його арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 15.08.2019 року;

- DVD-R диск «TECH-LV» ємкістю 14,7Gb з відеозаписом із камери відео спостереження залишити при матеріалах справи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_9 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через суд, що ухвалив вирок, протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .