ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/279/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду 29 вересня 2020 р. матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 10 вересня 2020 р.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня10 вересня 2020 р. задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодар Краснодарського краю, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, без зареєстрованого місця проживання, тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 42 040 грн. (20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) із покладенням на нього відповідних обовязків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 23 год 59 хв. 06 листопада 2020 р.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід, не повязаний з позбавленням волі, а саме: особисте зобовязання.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною та постановленою з порушенням норм кримінального процесуального закону, оскільки слідчим суддею не в повному обсязі досліджено підстави для обрання цього запобіжного заходу.

Вказує, що рішення слідчого судді повинно відповідати нормам Конституції щодо дотримання прав та свобод особи за відсутності підстав, передбачених КПК.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обовязково має бути розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Зазначає, що у даній справі є підстави для обрання запобіжного заходу, не повязаного з позбавленням волі, оскільки до клопотання не додано жодного доказу, що підтверджує факт вчинення злочину саме ОСОБА_7 .

Так, протокол предявлення особи для впізнання є недопустимим доказом, оскільки проведений з порушенням ст. 228 КПК. Непереконливими є протоколи допиту потерпілого і свідка, оскільки в судовому засіданні свої показання вони можуть змінити.

Не доведена обгрунтованість підозри.

При цьому підзахисний ОСОБА_7 , як наголошено в апеляційній скарзі, свої процесуальні обовязки виконує належним чином: не ховається від суду, вчасно прибуває у судові засідання, за межі області не виїжджає, із свідками не спілкується, впливу на потерпілого не має.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисту із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, ст. слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001939 від 08.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , який 08 вересня 2020 року близько 20 години 45 хвилин перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаний з проникненням у житло без згоди на це законного власника.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 08 вересня 2020 року близько 20:45 год., перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно та з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення злочинного результату, таємно, шляхом відкриття вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , які не були замкнені на ключ, без попередньої на те згоди потерпілої ОСОБА_10 проник в приміщення квартири, звідки викрав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти, банківські картки та флеш-носій торгівельної марки «Kingston» ємністю 16 Gb.

Із викраденим майном ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1 540 гривень.

10 вересня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Того ж дня ст. слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке слідчий суддя своєю ухвалою від 10 вересня 2020 р. задовольнив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов вірного висновку щодо можливості визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 42 040 грн.

Оцінивши обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, суд при обранні запобіжного заходу правильно урахував особу підозрюваного, який раніше вчиняв умисні корисливі злочини, не має постійного джерела доходу, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення. Будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про стійку протиправну поведінку підозрюваного.

Більше того, 26 серпня 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду відносно ОСОБА_7 в іншому кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185 КК застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, встановлено строк дії обов`язків до 25 жовтня 2020 р. та на даний час ОСОБА_7 знову підозрюється у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК.

Окрім того, причетність підозрюваного до ймовірно вчиненого ним злочину підтверджується належним чином дослідженими в судовому засіданні місцевого суду доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.09.2020 року;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 09.09.2020 року;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілою ОСОБА_10 від 09.09.2020 року та довідкою до нього;

протоколом допиту ОСОБА_11 від 09.09.2020 року;

протоколом огляду відеозапису від 09.09.2020 року.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_12 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому відповідно до вимог статті 370 КПК України ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Підстав для її скасування та обрання підозрюваному більш мякого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2020 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді