Справа № 446/362/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 06.02.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Добротвір, Кам`янка-Бузького району Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 згідно з рішенням Галицького районного суду м.Львова від 04.11.2004, зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_6 на утримання їхніх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в розмірі 1286 гривень щомісячно, починаючи з 10.09.2014 до досягнення дітьми повноліття. Постановою державного виконавця Кам`янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області 10.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56731626. Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з вказаним рішенням суду, яке вступило в законну силу 10.09.2014, не реагуючи на законні попередження державного виконавця, умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї малолітньої дитини та за період з 10.09.2014 по 01.02.2019 виникла заборгованість зі сплати аліментів на суму 53597,20 грн, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю і пояснив суду, що він офіційно непрацевлаштований, має лише тимчасові заробітки, а тому йому не вистачає коштів для сплати аліментів. Вказав, що якби мав сталий і достатній дохід. то обов`язково б сплачував аліменти. Буде старатись, що знайти місце праці і виплачувати заборгованість.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, йому соромно, що не може матеріально допомогти своїй дитині, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась просила суд проводити розгляд справи у її відсутності.

Оскільки обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, потерпіла також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, розлучений, непрацевлаштований, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, перебуває на обліку у нарколога з приводу вживання алкоголю, за місцем проживання скарг від мешканців щодо нього не надходило.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Речових доказів та процесуальних виитрат не має.

Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто ) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1