Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 493/1348/20
Номер провадження: 1-кп/511/192/20

25.11.2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
суддя доповідач - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000657 від 05.06.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дачне Біляївського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п.1,5 ч. 2 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :
24.09.2020 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчинені злочинів за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п.1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду від 30.09.2020 року справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою судді від 30.09.2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність продовження на період судового розгляду даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, мотивуючи його тим, що раніше встановлені ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків не зникли зважаючи на вагомість обвинувачення, яке висунуто останньому, тяжкості наслідків, які настали.

Так прокурор звернув увагу що ОСОБА_6 звинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ухилення від явки до суду з огляду на поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його спосіб життя та наявність інформації про переміщення обвинуваченого через кордон на роботу за межі України, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків на території України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили відмовити в задоволенні даного клопотання та обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Свою позицію сторона захисту мотивувала тим, що ризики, вказані прокурором необґрунтовані, у ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки в Україні і обвинувачений не має наміру ухилятися від явки до суду. Також є всі необхідні умови для обрання йому цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, прийшла до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.
Тому суд, вирішуючи доцільність продовження обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 28.11.2020 року, однак в установлений судом строк, до якого особа утримується під вартою, суд не має можливості закінчити судовий розгляд кримінального провадження з огляду на таке.

Дане кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії судового розгляду, а тому вочевидь закінчити його в строк, до якого особа утримується під вартою, неможливо.

Так судом обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення ОСОБА_6 , відсутність міцних соціальних зв`язків на території України, його поведінки до вчинення злочину та після вчинення злочину та переховування від правоохоронних органів.

Суд вважає, що саме обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати обвинуваченому інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що дії, що ставляться ОСОБА_6 у провину носять суспільно-небезпечний характер і обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться також і з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Також колегія суддів вважає, що оскільки раніше встановлені судом фактори, пов`язані з способом життя обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками вказують на те, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків в Україні, то з огляду на норми ч. 5 ст.176 КПК України застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не є можливим. Про наявність цих ризиків в-першу чергу свідчить той факт, що обвинувачений не проживає по місцю реєстрації, не має нерухомого майна на території України, а також деякий час до затримання працював за кордоном.

На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_6 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо продовження строків тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 314,331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п.1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, - у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 23.01.2021 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Котовської місцевої прокуратури, ОСОБА_6 - для відома. Ухвала підлягає оскарженню відповідно до діючого законодавства.

Суддя доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2