Справа №639/4666/20
Провадження №1-кп/639/452/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/4666/20 (в ЄРДР №0000007 від 03.07.2020 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустянка Савранського району Одеської області, українця, громадянина України, розлученого, раніше не судимого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
законний представник потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 19.06.2020 приблизно о 15 годині, знаходився за місцем свого проживання в приміщенні житлової кімнати квартири АДРЕСА_2 , де став ініціатором конфлікту зі своєю неповнолітньою донькою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також мешкає за вказаною адресою разом із ним.

Саме в той час ОСОБА_3 вирішив спричинити неповнолітній ОСОБА_5 тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 спочатку підійшов до неповнолітньої ОСОБА_5 , а потім, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, використовуючи свою фізичну перевагу над дитиною, нехтуючи тією обставиною, що перед ним неповнолітня особа, умисно, долонею правої руки наніс один удар в ділянку правої щоки потерпілої, завдавши останній фізичного болю.

Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи свої насильницькі дії, почергово схопив неповнолітню ОСОБА_5 за волосся, а потім за шию, не здавлюючи при цьому її з силою.

Після цього, ОСОБА_3 , бажаючи досягти кримінально протиправного результату, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень своїй доньці ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, використовуючи свою фізичну перевагу над дитиною, умисно, із застосуванням сили, здавив руками передпліччя обох рук неповнолітньої потерпілої.
В подальшому ОСОБА_3 , вважаючи виконаними до кінця свої протиправні дії, припинив фізичне насильство у відношенні неповнолітньої ОСОБА_5 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 синці на руках, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-медичної експертизи. Зокрема, ОСОБА_3 показав, що дійсно 19.06.2020 приблизно о 15 годині знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_5 , між ними виник конфлікт, в ході якого він долонею руки вдарив останню по обличчю, схопив за волосся та шию, а потім за руки.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію також висловив і прокурор, потерпіла та її законний представник.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, офіційно не працює, раніше не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Так, хоча ОСОБА_3 і визнав в повному обсязі свою вину у вчиненні відповідного кримінального проступку, проте, виправдовував свої дії образою висловленою в його бік потерпілою, а тому відсутнє щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, також не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком проти здоров`я неповнолітньої особи, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності - один, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд вважає, що прокурором доведено, що призначення ОСОБА_3 найм`якшого покарання з числа, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України - у виді штрафу не відповідатиме його меті, принципам законності, справедливості та не буде достатнім, ефективним і необхідним.
Крім того, про неможливість виконання покарання у виді штрафу ОСОБА_3 свідчать і його показання про скрутне матеріальне становище.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1