Справа № 190/1570/20
Провадження №1-в/190/249/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду м. П`ятихатки в режимі дистанційного судового провадження з ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» справу за клопотанням Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт.Петропавлівка, Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за ст.ст.15 ч.2-185 ч.2, ст.185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.1, 70 ч.1КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком цього ж суду від 01.12.2016 року, остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст.82 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про заміну ОСОБА_5 , не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким, у вигляді обмеження волі, на підставі ст.82 КК України.

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судовому засіданні підтримали подання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ст. 82 КК України, особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, тобто якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що може бути з`ясовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення чи застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким до засудженого, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують особу засудженого в цілому. При цьому, основним вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України - суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , засуджений вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2018 року за ст.ст.15 ч.2-185 ч.2,185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком цього ж суду від 01.12.2016 року, остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На даний час засуджений відбув 1/2 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.08.2018 року. Під час перебування в установі виконання покарань №4 м.Дніпро характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» засуджений ОСОБА_5 , перебуває з 26.10.2018 року; за період перебування в установі стягнень не мав, мав два заохочення 06.07.2019 року та 03.07.2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а також те, що ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Варто зазначити, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання та два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та з нагоди святкування Дня Конституції України та за сумлінну поведінку та ставлення до праці за підсумками 1-го кварталу 2020 року, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, 20.08.2020 року рішенням комісії ДУ «П`ятихатська виправна колонія №122» ОСОБА_5 , було відмовлено за наданою засудженим власноруч заявою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необґрунтованим, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія №122» стосовно засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, підставі ст.82 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1