Дата документу 09.12.2020
Справа № 334/7038/20
Провадження № 1-кс/334/2674/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» грудня 2020 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0003148 від 02.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за 0003148 від 02.12.2020 за ч.2 ст.272 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 02.12.2020 приблизно о 09 год. 55 хв. за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати загинув ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №229587520, по АДРЕСА_1 22.10.2020 зареєстровано право власності на АЗС літ.3 за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Підставою для реєстрації права власності стало рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №002/08 від 29.02.2008 року.

Згідно копії договору оренди землі від 11.11.2008 ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі голови ОСОБА_4 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » передано в оренду земельну ділянку площею 5,4246 га, розташовану по АДРЕСА_1 . Строк дії договору оренди становить 12 років.

Згідно п.3 вище зазначеного договору оренди землі на вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, яке на підставі договору купівлі продажу від 19.06.2001 належить орендарю, тобто ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином, з вищенаведеного слідує, що на одній і тій самій земельній ділянці знаходиться нерухоме майно ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у виді будівлі АЗС літ.3, право власності на яке виникало двічі, а саме в 2001 та 2008 роках.

Допитана в статусі свідка ОСОБА_5 показал, що вона займає посаду директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке орендує земельну ділянку по АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці підприємство знаходяться об`єкти нерухомого майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які зазначеною юридичною особою здаються в оренду ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

На теперішній час у сторони обвинувачення виникла необхідність в отриманні та долученні до матеріалів кримінального провадження доказів а саме оригіналів реєстраційної справи на нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1 , виходячи з наступного.

Так, в ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В ч.2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як зазначено в ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст.92 КПК України визначено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, до визначеного в ч.1 ст.91 КПК України переліку обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належать зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.91 КПК України визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно положень ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до положень ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Умовою використання того чи іншого доказу у кримінальному провадженні згідно положень діючого КПК України є належність та допустимість доказів.

Так, в ст. 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно положень ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як зазначено в ч. 1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст.99 КПК України, сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Як зазначено в п.8 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі по тексту - Закон), реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі.

Згідно ч.1 ст.17 Закону, реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування об`єкта.

Згідно ч.1 ст.20 Закону, заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Згідно ч.5 ст.20 Закону, у разі подання заяви про проведення реєстраційних дій у паперовій формі така заява формується, реєструється у базі даних заяв із зазначенням дати і часу реєстрації та скріплюється власним підписом заявника.

Згідно ч.6 ст.17 Закону, витребування (вилучення) реєстраційних справ або документів із них здійснюється виключно за рішенням суду.

Так, ч.1 ст.131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до положень п.5 ч.2 ст.131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження,

Як зазначено в ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, в ст.1 КПК України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Згідно ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

КПК України не містить обов`язкового припису про те, що тимчасовий доступ до матеріалів реєстраційної справи повинен відбуватися саме на підставі ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу.

Проте, ч.6 ст.17 Закону, який згідно положень ч.1 ст.1 КПК України є складовою частиною кримінального процесуального законодавства, чітко визначено, що витребування (вилучення) реєстраційних справ або документів із них здійснюється виключно за рішенням суду.

Тобто, лише на підставі ухвали слідчого судді можливо отримати доступ до документів реєстраційної справи, сформованої на вищезазначений об`єкт нерухомості за допомогою яких можливо підтвердити власника нерухомого майна та встановити осіб, які діяли від імені юридичної особи - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час здійснення відповідної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Необхідність вилучення оригіналу реєстраційної справи зумовлена тим, що в ній наявні документи, а саме заяви про державну реєстрацію прав з підписом особи заявника, копія документа, який посвідчує особу заявника, котрий звертався до державного реєстратора з заявою про реєстрацію прав на об`єкт нерухомості, копія рішення постійно діючого третейського суду при товарній біржі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №002/08 від 29.02.2008 року, копія технічного паспорту на об`єкт нерухомості, копії документів, які підтверджують речові права заявника на земельну ділянку на якій розташований об`єкт нерухомості та які в сукупності можуть бути використані як документа - докази у кримінальному провадженні за допомогою яких можливо документально підтвердити належність об`єктів нерухомості вказаній юридичній особі а також в подальшому в ході досудового розслідування встановити всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема встановлення та підтвердження факту його вчинення саме на об`єктах, які належать зазначеній юридичній особі.

Таким чином, надання стороні обвинувачення, тимчасового доступу до матеріалів вищезазначеної реєстраційної справи, надасть в подальшому можливість виконати завдання, поставлені діючим законодавством перед стороною обвинувачення та забезпечить досягнення дієвості цього провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання щодо підстав задоволення та проведення його без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи.

Враховуючи доведеність прокурором наявності достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза знищення слідів кримінального правопорушення, дане клопотання розглядається у порядку ч. 2 ст. 163 КПК України, згідно якого, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити клопотання прокурора та надати дозвіл на тимчасовий доступ до вищезазначених документів з можливістю вилучення їх КОПІЙ з ІНФОРМАЦІЯ_6 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ), який фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з можливістю ознайомитися з ними та вилучити їх
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

Частина 5 статті 163 КПК України передбачає, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.7 ст. 159 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно ст. 165 КПК України особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду. Зазначена в ухвалі слідчого судді, суду особа зобов`язана пред`явити особі, яка зазначена в ухвалі як володілець речей і документів, оригінал ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та вручити її копію. Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язана залишити володільцю речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду. На вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених документів. Копії вилучених документів виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Враховуючи, що маються достатні підстави вважати, що без вилучення вказаних документів існує реальна загроза знищення слідів кримінального правопорушення, керуючись ст. 159-166 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3, ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0003148 задовольнити.

Надати прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , прокурору Запорізької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , слідчому СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , слідчому СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , слідчому СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій ОСОБА_12 , слідчому СВ СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 , слідчому СВ СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 та слідчому СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 дозвіл на тимчасовий доступ до всіх матеріалів реєстраційної справи на об`єкти нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1 , які на праві власності належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 , місцезнаходження юридичної особи АДРЕСА_4 ), яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_6 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ), який фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з можливістю ознайомитися з ними та вилучити їх КОПІЇ.

Зобов`язати керівників ІНФОРМАЦІЯ_6 надати тимчасовий доступ до вищезазначених документів слідчому, прокурору, або за його дорученням іншій особі.

Відповідно до ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала діє один місяць з дня її постановлення до 09.01.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1