Справа № 635/8325/20
Провадження № 1-в/635/1092/2020
УХВАЛА

24 грудня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26 вересня 2017 року вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області, з врахуванням ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.10.2017, за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна;
-24.01.2018 вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, враховуючи ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією всього майна; на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2020 на виконання вимог Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 зменшено покарання за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки;
засудженого 20 серпня 2019 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією всього майна,
про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року засуджений ОСОБА_3 звернувся до Харківського районного суду Харківської області із заявою, в якій просить відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк його попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за періоди з 11.07.2018 по момент набрання чинності вироку Московського районного суду м.Харкова від 20.08.2019, з врахуванням періоду знаходження в слідчому ізоляторі м.Дніпропетровська.
В судове засідання прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засіданні був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Від засудженого ОСОБА_3 в матеріалах справи міститься заява, в якій останній просить проводити розгляд даної справи у його відсутність.
Від представника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи також міститься заява, в якій представник установи просить проводити розгляд без його участі.
У відповідності до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомлена про поважні причини неявки.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши надані суду матеріали та особисту справу засудженого встановив наступне.
Згідно вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (24.12.2015) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII поліпшує становище особи, а тому частини п`ятої статті 72 КК України в редакції цього Закону має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно частини першої статті 5 КК України.
За положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно абзацу 4 частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк : а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
При цьому, згідно частин першої та другої статті 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. За положеннями частини четвертої статті 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частин п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Відтак, як вбачається з матеріалів справи засудженого, останній 10 липня 2017 року був затриманий на виконання ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 15.05.2017 про дозвіл на затримання з метою приводу засудженого до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На підставі слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 10.07.2017 до ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
26 вересня 2017 року ОСОБА_3 засуджений Первомайським міськрайонним судом Харківської області, з врахуванням ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.10.2017, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10 липня 2018 року вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року залишений без змін. Відтак, вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року набрав законної сили 10 липня 2018 року.
Крім того, ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2017 року ОСОБА_3 був тимчасово переведений з Темнівської виправної колонії №100 до Дніпропетровської установи виконання покарань №4 для розгляду справи.
Так, 24 січня 2018 року за результатами розгляду справи, вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. У відповідності до ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року за ч.3 ст.187 КК України, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією всього майна. Вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2018 року набрав законну силу 26 лютого 2018 року. Між тим, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2020 року на виконання вимог Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 зменшено покарання за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки.
Поряд з цим, 19 лютого 2018 року Московським районним судом м.Харкова ОСОБА_3 етапований та тимчасово залишений в слідчому ізоляторі м.Харкова для розгляду кримінального провадження. 20 серпня 2019 року вироком Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. У відповідності до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією всього майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10 липня 2017 року по 10 липня 2018 року в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII, тобто два дні попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а з 11 липня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законну силу 15 жовтня 2019 року.
Відтак, засудженому ОСОБА_3 , який відбуває наразі покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 20 серпня 2019 року, зараховано строк попереднього ув`язнення з 10 липня 2017 року по 10 липня 2018 року, за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Окрім того, з огляду на правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року, та оскільки за положенням абзацу 4 частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається також строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження, засудженому ОСОБА_3 слід зарахувати в строк відбуття покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 20 серпня 2019 року, також строк з 11 липня 2018 року по 15 жовтня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, ?

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 20 серпня 2019 року, строк попереднього ув`язнення з 11 липня 2018 року по 15 жовтня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, з урахуванням відбутої частини покарання.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_6 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1