УХВАЛА
Справа № 521/301/21

Номер провадження:1-м/521/5/21

15 січня 2021 року м.Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
затриманого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Пінськ, Брестської області, Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, без реєстраційного обліку на території України, на території України раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2, в якому він просить визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту до прийняття рішення про видачу та фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь.
Співробітниками УКР ГУНП в Одеській області спільно з працівниками ДКР НПУ 17.08.2020 о 14 годині 30 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 38, затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на міжнародному рівні розшукується компетентними органами Республіки Білорусь, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 285 КК РБ (створення злочинної організації або участь в ній), ч.З ст.228 КК РБ (контрабанда) та ч. З, 4 ст. 328 КК РБ (незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів).
За ініціативою компетентних органів Республіки Білорусь 18.06.2014 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_5 .
Підставою для затримання ОСОБА_5 та застосування у подальшому відносно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави у вигляді тримання під вартою.
На підставі постанови про уточнення даних від 11.03.2019 слідчого по ГСУ СК Республіки Білорусь відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказана постанова санкціонована Генеральним прокурором Республіки Білорусь від 07.05.2019.
До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.144, ч.3 ст. 228, ч.З ст. 328, ч.4 ст.328 КК Республіки Білорусь.
Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 на території Республіки Білорусь відповідають злочинам, передбаченим ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст.201, ч.3 ст.307, ч.2 ст.119 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік.
Крім того, злочини, за вчинення яких запитується видача ОСОБА_5 відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.
Строки давності притягнення до відповідальності, передбачені ст. 49 КК України - не спливли.
Особу затриманого встановлено заявою на видачу паспорта № НОМЕР_1 від 02.07.2007.
З клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.2020 відносно ОСОБА_5 застосовано екстрадиційний арешт, у зв`язку з чим існує ризик того, що в разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти, останній почне переховуватись від компетентних органів України з метою уникнення видачі до Республіки Білорусь.
Посилаючись на вказане, керівник Одеської місцевої прокуратури № 2 просить визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту до моменту фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, з посиланням на зазначені в ньому обставини.
Захисник затриманого адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та вважала недоцільним подальше тримання ОСОБА_5 під вартою. Свою позицію захисник мотивувала тим, що в теперішній час ОСОБА_5 звернувся до Державної міграційної служби України з клопотанням про визнання його особою, яка потребує додаткового захисту та відповідно до його звернення, Заступником начальника Головного управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області від 10 грудня 2020 року був виданий наказ про оформлення документів для вирішеня питання щодо визнання ОСОБА_5 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
На думку захисника ця обставина свідчить про існування підстав для подальшого визнання ОСОБА_5 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що в свою чергу є перешкодою для його видачи за запитом Республіки Білорусь.
ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.
Вивчивши матеріали клопотання та надані захисником документи, вислухавши доводи сторін, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя, при винесенні ухвали, враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Слідчим суддею встановлено, що надані матеріали екстрадиційного арешту містять усі документи для задоволення вказаного клопотання.
Згідно ч.ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Перевіряючи підстави для подальшого тримання особи під вартою, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 розшукується компетентними органами Республіки Білорусь за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.144, ч.3 ст. 228, ч.3 ст. 328, ч.4 ст.328 КК Республіки Білорусь, які відповідають злочинам, передбаченим ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст.201, ч.3 ст.307, ч.2 ст.119 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік. Строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України не сплинули, ОСОБА_5 на території України перебуває без реєстраційного обліку.
Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, з постійного місця проживання на території Республіки Білорусь зник, у зв`язку з чим його було оголошено в міжнародний розшук, що свідчить про наявність ризику переховування від суду.
Попередніми рішеннями місцевого та апеляційного суду були встановлені ризикі можливості ОСОБА_5 вчинити ухилення від компетентних органів іноземної держави та можливість перебуваючи на волі уникнути від відбування покарання. Будь-яких даних, які б вказували на зменшення верогідності вчиненя цих ризиків ОСОБА_5 в суді не встановлено.
Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що ці доводи не доводять неможливість подальшої видачи ОСОБА_5 компетентним органам Республіки Білорусь, оскільки наказ Заступника начальника Головного управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області від 10 грудня 2020 року про оформлення документів для вирішеня питання щодо визнання ОСОБА_5 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, на який посилається захисник, на думку слідчого судді, є суто процедурним рішенням, якє виносить посадова особа ДМС України при розгляді звернення особи про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та воно не є прикінцевим рішенням при розгляді цього питання по суті. З цих причин, суд вважає, що захисником не наведено будь-яких доводів, які слідчий суддя мав визнати переважними над доводами прокурора при розгляді клопотання.
Будь-яких обставин, при яких видача (екстрадіція) ОСОБА_5 не здійснюється чи будь яких інших обмежень у суді не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя вважає, що є всі достатні підстави для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою з метою подальшого його екстрадиційного арешту і надалі забезпечення належної поведінки особи і виконання процесуальних рішень суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» / г. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року /, а також ст. 584 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 задовольнити.
Визнати обґрунтованим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) у відношенні ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його екстрадицію і фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь.
Підстав для звільнення ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), з-під варти немає.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту її ухвалення, тобто з 15.01.2021 року. Ухвала слідчого судді припиняє свою дію 14.03.2021 року.
Утримувати ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1