У Х В А Л А

"12" листопада 2020 р. Справа153/857/20

Провадження1-кс/153/315/20-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області, у режимі відеоконференції з КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницького обласної ради та Шаргородським районним судом Вінницької області,
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання сторони кримінального провадження заступника начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000156 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Довжок Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, із повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, інвалідності немає, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 , заступника начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
11 листопада 2020 року заступник начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно об 11 годині 00 хвилин 20.06.2020 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував у себе по місцю проживання по АДРЕСА_1 , де в цей час у нього в гостях знаходилась малолітня племінниця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, у підозрюваного ОСОБА_4 виник умисел спрямований на вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний намір, підозрюваний ОСОБА_4 , користуючись тим, що ОСОБА_7 в силу малолітства не розуміла характеру вчинюваних із нею дій, положив її на ліжко, що в одній з кімнат будинку, зняв із неї штани та труси, після чого ввів у піхву ОСОБА_7 вказівний палець лівої руки та почав здійснювати цим пальцем зворотно-поступальні рухи, здійснивши приблизно 5-6 таких рухів. В цей час, в результаті дій підозрюваного ОСОБА_4 , з піхви ОСОБА_7 почалась кровотеча, внаслідок чого підозрюваний ОСОБА_4 злякався та свої дії припинив. Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.152 КК України, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого предмета (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди. 20.06.2020 о 23 годині 50 хвилин підозрюваного ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України. 21.06.2020 підозрюваному ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України. 23.06.2020 Ямпільським районним судом підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 16.09.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000156 продовжено до 21.12.2020. 16.09.2020 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 15.11.2020. Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину доводиться наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 20-21.06.2020, під час якого у ОСОБА_4 вилучено одяг; протоколом огляду місця події від 21.06.2020 по АДРЕСА_1 ; протоколом огляду від 21.06.2020 по АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.06.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 21.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.06.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 23.06.2020; протоколом слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 від 23.06.2020; висновком судово-медичної експертизи №50 від 07.07.2020; висновком судово-медичної експертизи №52 від 22.07.2020. 07.07.2020 підозрюваному ОСОБА_4 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №195, для об`єктивного визначення психічного стану підозрюваного ОСОБА_4 , він потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної комплексної судово-психолого-психітричної експертизи. 11.09.2020 підозрюваному ОСОБА_4 призначено стаціонарну комплексну судово-психолого-психіатричну експертизу, у зв`язку з проведенням якої, останнього направлено до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, де він і знаходиться на даний час. З матеріалів кримінального провадження слідує наступне: Підозрюваний ОСОБА_4 був раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою протиправну діяльність, внаслідок чого на даний час підозрюється у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, а саме: передбаченого ч.4 ст.152 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела доходів; негативно характеризується по місцю проживання, як особа, що зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе чинити тиск на потерпілу та свідків, які є його родичами, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Заявлені ризики за час утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою не зменшились. Разом з тим, завершити досудове розслідування до 15.11.2020 не представляється можливим внаслідок особливої складності провадження, оскільки для прийняття законного рішення, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема отримати висновок стаціонарної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи, отримати висновок судово-біологічної експертизи, крім цього, з врахуванням зібраних доказів, необхідно повідомити підозрюваному ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а для цього необхідно ще не одного місяця, тому виникла необхідність в продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового слідства, тобто до 21.12.2020. Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, необхідно продовжити йому строк тримання під вартою до 21.12.2020.
Заступник начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, а саме продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 21.12.2020 року.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання, вказав, що є всі правові підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 . Наявні ризики не зменшилися, а продовжують існувати. Зазначив те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності свідчить про те, що особа не бажає перевиховуватися, проте на даний час згідно ст..89 КК України, вважається таким що не судимий. Просив клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 21.12.2020.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою. Просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що за станом його здоров`я все нормально, психічно він здоровий.
Захисники ОСОБА_6 у судовому засіданні просив змінити запобіжний захід його підзахисному з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Підозрюваний має постійне місце проживання. На сьогоднішній день ризики втратили свою суспільну небезпеку. Підозрюваний жодним чином не буде чинити тиск на потерпілу та свідків. Просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Заслухавши думку прокурора про необхідність задоволення клопотання, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного:
Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 червня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме - до 18 серпня 2020 року. 13.08.2020 ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 21 вересня 2020 року. 16.09.2020 ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 15 листопада 2020 року. Окрім того, 16.09.2020 ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області підозрюваного ОСОБА_4 направлено до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, для проведення стаціонарної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи строком на два місяці.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статі 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
У своїх рішення ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, в якому підозрюється (обвинувачується) особа та ризики його ухилення від слідства та суду є єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Окрім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що існує презумпція на користь звільнення з під варти, доводи за та проти такого звільнення не повинні бути загальними та абстрактними (Рішення «Smirnova проти Росії» заява №№46133/99 та 48183/99, рішення від 24/07/2003).
ЄСПЛ вказує, що національні органи мають досліджувати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів. Однак, у той же час має бути вмотивований відступ від поваги до особистості.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід розглядати у кожній справі окремо з урахуванням її особливостей (Рішення «Jecius проти Литви» заява №34578/97 рішення від 31/07/2000).
Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом, але за наявності чітких ознак, що цього вимагає справжній суспільний інтерес, який не зважаючи на наявність презумпції невинуватості переважає інтереси забезпечення права на свободу.
Ризик втечі не має бути встановлений тільки за можливості суворого вироку. Ризик втечі має оцінюватися разом із факторами, які вказують на характер особи, її моральність, місце проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та ін.
Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Рішення «Selcuk проти Туреччини» №21768/02 рішення від 10/01/2006).
Безперервне тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності дійсної необхідності захисту суспільних інтересів, яка має переважне значення порівняного із вимогою поваги до особистої свободи відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У практиці ЄСПЛ сформульовано чотири базових причини для відмови у звільнені особи з під варти: 1. ризик того, що обвинувачений не з`явиться у судове засідання; 2. ризик того, що обвинувачений вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; 3. скоїть інші правопорушення; 4. стане причиною порушення громадського порядку.
Судом враховується наявність підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України. Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин віднесено до категорії особливо тяжкого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.
Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину проти власності (на даний час згідно ст..89 КК України вважається не судимим), однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою протиправну діяльність, внаслідок чого на даний час підозрюється у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, а саме передбаченого ч.4 ст.152 КК України.
На думку суду, підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою кримінальну діяльність, також перебуваючи на волі зможе чинити тиск на потерпілу та свідків, оскільки вони є родичами та проживають в одному населеному пункті по сусідству. Судом також встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 не змінилися соціальні зв`язки в місці його проживання, на даний час вони продовжують бути відсутніми за місцем його постійного проживання.
Тому, із врахуванням вище викладеного, суд вважає, що на даний час заявлені ризики та обставини, які приймались до уваги при застосуванні та продовженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, не зменшилися та продовжують мати місце.
Статтею 194 КПК України визначено підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
Суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним в інкримінованому злочині.
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. ОСОБА_4 підозрюється, як вже було зазначено, у вчинені особливо тяжкого злочину.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного є обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення, так як, доцільним є продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 саме по 20 грудня 2020 року включно, тобто у межах строків досудового розслідування та із врахуванням того, що ОСОБА_4 буде перебувати під вартою шість місяців з часу його затримання (20.06.2020).
Приймаючи таке рішення, суд враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції». На думку суду, суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад, спрямованих на захист найвищих цінностей в України, а саме громадського порядку та громадської безпеки.
Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою до ОСОБА_4 , враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого предмета (зґвалтування), вчиненні щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тому на думку суду, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства (п.1 ч.4 ст.183 КПК України), не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання заступника начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Довжок Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, на 39 (тридцять дев`ять) днів.
Визначити 20 грудня 2020 року датою закінчення строку дії даної ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1