Ухвала
Іменем України

15 липня 2020 року

м. Київ
справа № 161/8226/20
провадження № 51-3259 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні

ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 червня 2020 року.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2020 року клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0005352 від 20 листопада 2016 року

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) залишено без задоволення.

На вказане судове рішення прокурор подав апеляційну скаргу. Проте ухвалою судді Волинського апеляційного суду від 30 червня 2020 року у відкритті провадження

за цією скаргою відмовлено.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду, оскільки позбавлення прокурора права на апеляційне оскарження судового рішення

є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається при цьому на норми КПК та практику Верховного суду України і Великої Палати Верховного Суду, зокрема на Постанову Верховного суду України від 12 жовтня

2017 року №5-142кс(15)17, постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року № 13-16сво18, в яких зроблено висновок про те, що у разі постановлення судом ухвали, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами,

суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 284 КПК ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Як убачається з касаційної скарги та доданих копій судових рішень, суддя-доповідач, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною прокурора зазначив про те,

що прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про відмову

у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, оскарження якої з огляду на ч. 10 ст. 284 КПК не передбачено.
Таким чином апеляційний суд обґрунтовано, посилаючись на ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

прокурора, з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Посилання прокурора на практику Верховного суду України і Великої Палати Верховного Суду про постановлення судом першої інстанції ухвали, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами і суд апеляційної інстанції

не вправі був відмовити у перевірці її законності, є безпідставними, оскільки клопотання прокурора про закриття кримінального провадження розглядалось

у порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК.
Колегія суддів звертає увагу, що такі твердження касаційної скарги прокурора суперечать доводам його клопотання до суду, яке він просив розглянути

у порядку, визначеному КПК.
Оскільки з касаційної скарги прокурора, доданих до неї копій судових рішень

та інших документів не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Беручи до уваги викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора

у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 червня 2020 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3