Дата документу 12.10.2020 Справа № 554/5332/20
УХВАЛА
іменем України

12 жовтня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого першого СВ СУ ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 стосовно нерозгляду клопотання від 27.05.2020 року та 28.05.2020 року про проведення слідчих, розшукових дій у кримінальному провадженні № 0000500,-

В С Т А Н О В И В :

12 серпня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України, в якій він просить зобов`язати слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві, уповноваженого на розслідування кримінального провадження № 0000500 від 06.04.2020 р. за ч.1 ст. 367 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_4 від 27.05.2020 р. та 28.05.2020 р. про проведення слідчих, розшукових дій та на підставі ч.2 ст. 220 КПК України прийняти процесуальне рішення, а саме в разі задоволення клопотання повідомити ОСОБА_4 , або в разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову.
На обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 27.05.2020 р. та 28.05.2020 р. ОСОБА_4 направлено клопотання про проведення слідчих, розшукових дій, у кримінальному провадженні № 0000500.
15.06.2020 р. слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 направлено ОСОБА_4 лист, в якому повідомлено , що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_4 не визнано потерпілим. Із даного листа слідує, що клопотання по суті не розглядалося та постанову про відмову у проведенні слідчих, розшукових дій, слідчий не виносив.
На думку заявника, слідчим клопотання не були розглянуті належним чином відповідно до вимог ст.220 КПК України, унаслідок чого була допущена бездіяльність. На цій підставі просить задовольнити вимоги поданої скарги.

ОСОБА_4 12.10.2020 р. надав заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та прохав її задовольнити..

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, суд про причину своєї неявки не повідомила.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника- адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження під час досудового розслідування бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Судом установлено, що в провадженні Першого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000500

27 та 28 травня 2020 року ОСОБА_4 подав у вказаному кримінальному провадженні на адресу слідчого клопотання в порядку ст.220 КПК України, про проведення допиту слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 по суті заяви ОСОБА_4 , із застосуванням відеозапису, за фактом службової недбалості слідчого ОСОБА_7 .

Як вказує заявник, 15.06.2020 р. слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 направлено ОСОБА_4 лист, в якому повідомлено , що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_4 не визнано потерпілим.
У зв`язку з цим, вважає, що слідчим допущено бездіяльність щодо нерозгляду поданих клопотань та невиконання вимог ст.220 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Проте на час розгляду даної скарги з`ясовано, що достатні підстави вважати ОСОБА_4 таким, що віднесений до переліку суб`єктів, які відповідно до вимог процесуального закону наділені правом звернення до слідчого із клопотаннями в порядку ст.220 КПК України, відсутні.

Натомість, згідно з матеріалами кримінального провадження №0000500 наразі він має процесуальний статус заявника.

Так, до скарги особою, яка її подала, - ОСОБА_4 , будь-яких відомостей про те, що він має статус потерпілого (копія заяви про визнання потерпілим, копія пам`ятки про права, постанови слідчого тощо), не надано, і в матеріалах провадження такі докази відсутні.

За таких обставин, у розумінні норм ст.220 та п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого відсутня, так як станом на час розгляду статус особи, яка подала скаргу в даному кримінальному провадженні, є заявник.

Згідно зі статтею 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Тобто, перелік прав заявника чітко регламентований КПК України та не кореспондується з вимогами порушеними у цій скарзі особою, яка її подала.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що наданням відповіді на вказані звернення не було порушено гарантій ОСОБА_4 на реалізацію своїх процесуальних прав заявника, передбачених Кодексом.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 16-1 ч.1 ст.3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Водночас, ОСОБА_4 не представлено до суду будь-яких об`єктивних даних та їх підтвердження, що у кримінальному провадженні №0000500 стосовно нього здійснюються будь-які процесуальні дії, визначені КПК України, а відтак відсутні підстави вважати, що він є іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, заявник ОСОБА_4 не належить до суб`єктів, визначених статтею 220 КПК України, а відтак у слідчого не виник обов`язок розгляду його клопотань від 27 та 28 травня 2020 року відповідно до приписів цієї норми.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого розглянути подані ним клопотання від 27 та 28 травня 2020 року про проведення слідчих, розшукових дій,у кримінальному провадженні №0000500, не підлягають задоволенню.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, з огляду на співвідношення вимог ст.220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, порушені у даній скарзі питання виходять за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч.1 ст.303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді.

Таким чином, посилання ОСОБА_4 на необхідність винесення слідчим постанови з постановлених ним як заявником у клопотаннях від 27 та 28 травня 2020 року питань є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого першого СВ СУ ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 стосовно нерозгляду клопотання від 27.05.2020 року та 28.05.2020 року про проведення слідчих, розшукових дій у кримінальному провадженні № 0000500,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1