ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/895/20

Провадження № 1-кп/568/6/21

"02" лютого 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000177 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Церківна Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацездатних осіб на утриманні не має, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
24 травня 2020 року приблизно о 16 години ОСОБА_3 перебуваючи в с.Полуничне Радивилівського району Рівненської області, зайшов до господарства ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 . Біля стіни житлового будинку помітив велосипед зеленого кольору із рамою закритого типу, який належить ОСОБА_5 та вирішив ним заволодіти. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на збагачення за рахунок чужого майна. усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що його дії не будуть помічені власником майна та сторонніми особами, ОСОБА_3 з корисливих мотивів. шляхом вільного доступу, таємно, діючи умисно, викрав велосипед зеленого кольору із рамою закритого типу марки «Минск», вартістю 683,33 гривень, після чого покинув місце події, чим привласнив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 683,33 гривень.
Таким чином ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив суду, що в травні 2020 року перебуваючи в с.Полуничне Радивилівського району Рівненської області зайшов до свого знайомого ОСОБА_5 . В господарстві нікого не було, двері в будинок були замкнені. Біля будинку він помітив велосипед зеленого кольору. Оскільки, він не мав чим добратися до місця свого проживання, вирішив взяти вказаний велосипед. Даним велосипедом поїхав до с.Хотин, де на той час проживав. В подальшому викрадений велосипед, він віддав працівникам поліції. У вчиненому щиро розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає та в подальшому мати не буде..
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі, так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини кримінального правопорушення за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, представника потерпілої та дослідження доказів, що характеризують його особу, матеріалів, що стосуються речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до кримінальних проступків, обвинувачений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до ст..89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України - є повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України не встановлено.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Суд також враховує досудову доповідь від 01.02.2021 р., підготовлену старшим інспектором Радивилівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_7 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , за висновком якої існує середня ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеку для суспільства.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадський робіт, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати у сумі 653,80 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №3.2-644/20 від 25 травня 2020 року, які у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 90 (дев`яносто) годин.
Речові докази у кримінальному провадженні - велосипед з рамою закритого типу марки "Минск", який передано на зберігання ОСОБА_5 залишити в користуванні останнього.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1