г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/416/20
Номер провадження 1-кп/213/239/20
В И Р О К
Іменем України

07 жовтня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000049 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період часу з червня 2019 року по 09 листопада 2019 року, вчиняючи систематично домашнє насильство відносно матері, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

-постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2019 за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення 18 червня 2019 року домашнього насильства відносно матері ОСОБА_6 ;

-постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2019 за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення 09 листопада 2019 року о 20:05 годині домашнього насильства у відношенні своєї матері ОСОБА_6 ;
-постановою Інгулецького районного суду від 16.01.2020 за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення 09 листопада 2019 року о 20:00 годині домашнього насильства у відношенні своєї матері ОСОБА_6

15.01.2020 о 10:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, умисно, безпідставно створив конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якого словесно ображав та принижував її, виражаючись нецензурною лайкою. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_6 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження честі та гідності, що викликає у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, тобто вказаними насильницькими діями заподіяв матері - ОСОБА_6 систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 15 січня 2020 року приблизно о 10.00 год., він під час конфлікту з матір`ю ОСОБА_6 ображав її нецензурними словами, принижував її гідність. У скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 , який є її сином, неодноразово застосовував до неї психологічне насильство, ображав її, погрожував, нецензурно лаявся, в тому числі це відбувалося і вранці 15 січня 2020 року. Зазначила, що обвинувачений не виправився, продовжує вчиняти сварки, з`являється додому в стані алкогольного сп`яніння та вчиняти насильство. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчинені злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який характеризується задовільно, не працює, малолітніх дітей не має, на цей час на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, потерпіла майнових претензій до обвинуваченого не має, про що написала письмову заяву, а також враховує обставини, що пом`якшують покарання, до яких відповідно до ст.66 КК України суд відносить визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Також суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також як високий, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, та застосуванні пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки», що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, однак із звільненням його від відбування покарання в порядку, передбаченому ст.ст. 75,76 КК України, оскільки тільки таке покарання буде відповідати тяжкості скоєного ним злочину і сприятиме його виправленню.

Призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді арешту, громадських робіт, або позбавлення волі, а також застосування ст.69 КК України суд вважає недоцільним, оскільки це не буде відповідати тяжкості скоєного ним злочину, його особистості і не буде сприяти його виправленню.

Питання документів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину, буде періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого мешкання, роботи або навчання, не буде виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Окрім того, додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язки, встановлені п.3, ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, у вигляді направлення його для проходження пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки».

Визнаний в якості документу у даному кримінальному провадженні цифровий носій компакт-диск «VIDEX» «MAMBA» CD-R згідно протоколу огляду мобільного телефону від 29.01.2019 /а.с.33, 37, т.2/, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий ОСОБА_1