ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1594/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушеваха, Барвінківського району, Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнано винним злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 /один/ рік.
В силу ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання з випробуванням та встановлено випробувальний строк 1 (один) рік, в силу ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 6426 ( шість тисяч чотириста двадцять шість) грн 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто на її користь з засудженого ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди 156025 (сто п`ятдесят шість тисяч двадцять п`ять) грн 10 коп., на відшкодування моральної шкоди 10000 ( десять тисяч) грн 00 коп.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Згідно вироку, ОСОБА_7 , 23.07.2018, близько 22 год.30 хв., керуючи належним йому технічно справним автомобілем Freightliner, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz, р.н. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський зі сторони м. Ізюм в напрямку м. Харкова зі швидкістю 60км/год.
Під час руху по вказаній автодорозі, ОСОБА_7 , діючи необережно, в порушення вимог п.п.8.7.3 е), 8.10 Правил дорожнього руху України згідно з якими: п.8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»; п.8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки» , якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів», та при під`їзді до перехрестя при включеному сигналі світлофора, що забороняє йому рух, не зупинився перед світлофором, або перед перехрещуваною проїзною частиною, виїхав на регульоване перехрестя вул. Сердюка та автодороги Київ-Харків-Довжанський, не надав дорогу автомобілю Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який в цей час рухався прямолінійно на дозволяючий йому сигнал світлофору з боку вул.Соборної в напрямку вул.Сердюка та допустив з ним зіткнення.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/765-А/18 від 16.10.2018, отримала ушкодження середнього ступеню тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, у вигляді садна м`яких тканин обох гомілок, контактного опіку ІІІ АБ-ІV ст. лівої верхньої кінцівки 1,5 (0,5)%, перелому 5-6 ребер зліва.
Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 1129/18 від 25.10.2018 у цій дорожній обстановці водій автомобіля Freightliner, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.8.7.3 е) та 8.10 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля Freightliner, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 є невідповідності вимогам п.п. 8.7.3 е), 8.10 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції в частині, що стосується вирішення цивільного позову, а саме, в частині стягнення 133 288,77грн скасувати, у цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 .
Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу ОСОБА_7 зазначає, що його відповідальність була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між власником транспортного засобу та ТОВ «Страхова компанія Ю. Ес Ай». Проте, незважаючи на наявність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Страхова компанія Ю. Ес Ай», позивач безпідставно намагається з нього стягнути майнову шкоду не заявляючи її до ТОВ «Страхова компанія Ю. Ес Ай». Крім того зазначає, що оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля, який належить позивачу, більше ринкової вартості транспортного засобу, він не визнав свій автомобіль фізично знищеним у результаті ДТП та залишив його собі, то відсутні підстави для застосування ст. 1194 ЦК України. Вважає, що у разі визнання позивачем свого транспортного засобу фізично знищеним у результаті ДТП та застосування ст. 1194 ЦК України, він зобов`язаний передати відповідачу такий транспортний засіб (його залишки), про що відповідач просив суд у відзиві.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, а також пояснення прокурора, потерпілої та її представника, які заперечували проти її задоволення, вважали оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.
З вироку Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2019 року вбачається, що матеріальна шкода у розмірі 156 025,10грн, яка стягнута з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 складається з: матеріальної шкоди завданої автомобілю потерпілої в сумі 133 288,77грн; витрат на ліки в сумі 598,00грн; послуг евакуатора в сумі 1500грн; послуг захисника в сумі 16000грн; сплати послуг фахівця, яким здійснена оцінка колісного транспортного засобу в сумі 2000грн; сплати за висновок експертного товарознавчого дослідження №12903 автомобіля «Opel Vivaro» 2637,60грн. а.с. 235).

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються, з апеляційної скарги вбачається, що вирок суду оскаржується виключно в частині вирішення судом першої інстанції заявленого по справі цивільного позову, а саме в частині стягнення 133 288,77грн, а тому колегією суддів апеляційного суду вирок суду першої інстанції, згідно ст. 404 КПК України, перевірятиметься лише в цій частині.
Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зі змісту цієї норми вбачається, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом дотримано вимоги ст.91-93 КПК України, спрямовані на встановлення у справі обєктивної істини.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні в суді першої інстанції свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦК України.
Відповідно до ст. 1177 ЦК України , шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
З висновку експерта №18248 від 24.09.2019 вбачається, що величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_3 визначається ринковою вартістю КТЗ на момент пошкодження (23.07.2018) та становить 232 288, 77 грн (т.2 а.с. 2-14).
На момент ДТП був чинним страховий Поліс №АМ/4565874, згідно з яким цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована у ТДВ «Страхова компанія» «Ю.ЕС.АЙ», відповідно до якого встановлено ліміт відповідальності за завдану шкоду майну в розмірі 100000 грн., здоров`ю 200000 грн, з франшизою 1000,00 грн., період дії вказаного полісу з 13.07.2018 по 12.07.2019 (т.1, а.с. 51).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Розмір страхової виплати, яку повинен відшкодувати страховик потерпілій особі, визначається на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4565874.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції взяв до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження, згідно якого, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_3 визначається ринковою вартістю КТЗ на момент пошкодження (23.07.2018) та становить 232 288, 77 грн (т.2 а.с. 2-14).
З урахуванням виплат, які покривають страхове зобов`язання ТДВ «Страхова компанія» «Ю.ЕС.АЙ» перед потерпілою, суд першої інстанції вірно підрахував, що вартість страхових виплат становить 99 000грн, а решта суми 133 288,77грн, яка не покривається страховими виплатами стягнута судом на підставі чинного законодавства.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір відшкодування матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 становить 133 288,77грн ( 232 288,77грн ринкова вартість КТЗ на момент пошкодження (100 000грн ліміт відповідальності за завдану майнову шкоду 1000грн франшиза)).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що потерпіла не зверталась з позовними вимогами до ТДВ «Страхова компанія» «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної шкоди та покладення на нього зобов`язання відшкодувати матеріальну шкоду є безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки визначення кола відповідачів у цивільному позові є правом позивача, а не його обов`язком. Також судом першої інстанції було об`єктивно враховано, що потерпіла не зверталася з позовними вимогами до ТДВ «Страхова компанія» «Ю.ЕС.АЙ» в частині відшкодування матеріальної шкоди, а тому сума відшкодування була зменшена на суму можливого розміру відшкодування страхової суми.
Колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо обов`язку потерпілої передати фізично знищений транспортний засіб відповідачу у відповідності до ст. 1194 ЦК України, оскільки вони не ґрунтуються на чинному законодавстві та є його власним тлумаченням законодавства, оскільки зазначеною статтею встановлено лише обов`язок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Крім того, колегія суддів враховує і ту обставину, що потерпіла погодилася з таким рішенням суду щодо розміру стягнутої матеріальної шкоди і не оскаржувала рішення суду в цій частині.
За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_7 , оскільки доводи, які містяться в його апеляційній скарзі суперечать вимогам чинного законодавства, яке чітко регламентує порядок відшкодування шкоди внаслідок події ДТП, винуватість по якій визнана вироком суду.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції, які наведені ним у вироку щодо обґрунтованості стягнення матеріальної шкоди та її розміру є слушними.
Виходячи з вищенаведеного колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим та ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та були б підставами для скасування або зміни вироку в частині його оскарження, колегією суддів не встановлено, тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч.1 п.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4