Справа № 487/1754/20
Провадження № 1-кс/487/4433/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001116 від 22.03.2020 за ч. 4 ст. 296 КК України про тимчасовий доступ до документів,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_5 та іншої медичної документації, в якій зафіксовані відомості про точну дату та час звернення (доставки) до лікарні, встановлений діагноз, зазначені зі слів обставини одержання тілесних ушкоджень, перебування у стані алкогольного або іншого сп`яніння, надану медичну допомогу (лікування) тощо відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебувають у володінні ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), з можливістю вилучення завірених у встановленому порядку копій такої документації.
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001116 від 22.03.2020 за ч. 4 ст. 296 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 21.03.2020 у період часу з 19:40 год. до 20:30 год. старший інспектор взводу № 3 РПОП ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та старшина групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку РПОП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , перебуваючи в поза службовий час за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , проводили свій вільний час, розпиваючи спільно алкогольні напої.
Цього ж дня (21.03.2020) близько 20:30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у формі неускладненої гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покинули квартиру ОСОБА_7 та вийшли на вулицю. Усвідомлюючи факт перебування в громадському місці, а саме: перед входом в під`їзд і під балконами та вікнами багатоквартирного житлового будинку, демонструючи явну зневагу до загальноприйнятих норм моралі та проявляючи безсоромність, ОСОБА_6 оперся рукою на припаркований перед входом до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та став справляти свої природні потреби.
Побачивши це з балкону квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зробили ОСОБА_6 зауваження, попросивши його разом із ОСОБА_5 , який поряд тримав рюкзак ОСОБА_6 , відійти від машини.
Виказуючи неповагу до загальновизнаних в суспільстві норм моралі, а також норм поведінки, які забезпечують спокій та відпочинок мешканців будинку у вечірній час, ОСОБА_6 не припинив своїх дій та не пішов від автомобіля. Навпаки, використовуючи такий незначний (нікчемний) привід, ОСОБА_6 вирішив самоствердитися за рахунок приниження незнайомих осіб, які насмілилися робити йому зауваження, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю заподіянням їм тілесних ушкоджень.
З цією метою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_6 став голосно висловлюватись в бік ОСОБА_9 та ОСОБА_8 брутальною нецензурною лайкою, безпричинно провокуючи їх на конфлікт. В той же час, усвідомлюючи слушність зроблених зауважень і відсутність необхідності в спілкуванні з незнайомими особами, ОСОБА_5 , не лише не припинив протиправні дії ОСОБА_6 та не перешкоджав їм, а, навпаки, приєднався до вчинення злочину, надавши своїми спільними та узгодженими з ОСОБА_6 діями мовчазну згоду на вчинення хуліганства в групі з ним без ознак попередньої змови між собою.
Маючи спеціальну фізичну підготовку внаслідок проходження служби в РПОП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розраховували та бажали спровокувати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийти до них, після чого, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з метою демонстрації своєї винятковості та переваги над ними, безпричинно заподіяти їм тілесні ушкодження. За викладених обставин ОСОБА_6 та ОСОБА_5 хотіли самоствердитися за рахунок приниження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також підвищити свій авторитет в очах один одного та інших осіб, які стануть свідками цих подій.
Діючи умисно, в групі один з одним, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вперто ігноруючи зауваження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про припинення хуліганських дій та погрози виклику на місце події працівників органів Національної поліції, усвідомлюючи факт перебування в громадському місці та порушення спокою мешканців будинку в нічний час, продовжили грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства.
Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 продовжили викрикувати в бік ОСОБА_9 та ОСОБА_8 брутальну нецензурну лайку та надокучливо наполягати на тому, щоб вони виходили на вулицю.
Не припиняючи своїх протиправних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спонукали ОСОБА_9 вийти з квартири на вулицю. Після виходу ОСОБА_9 з під`їзду будинку, ОСОБА_6 різко підбіг до нього та наніс йому своєю головою удар в область голови, чим заподіяв тілесне ушкодження у вигляді забійної рани лобу, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Не бажаючи зупинятися на досягнутому та демонструючи свою перевагу, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи умисно та у складі групи, стали разом наносити ОСОБА_9 кулаками удари в область голови та тулуба (побої), які не спричинили тілесних ушкоджень.
Не бажаючи такого розвитку подій та намагаючись запобігти своєму побиттю, ОСОБА_9 вирвався та відійшов від ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в бік. Оскільки внаслідок зазначених активних дій не було досягнуто поставленої мети у вигляді придушення фізичного опору ОСОБА_9 та пригнічення його психологічного стану до безпорадного, що не давало можливості самоствердитися за рахунок його приниження, ОСОБА_5 , знаючи про знаходження в рюкзаку ОСОБА_6 належного тому пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, «Форт-16р» калібру 9 мм № НОМЕР_2 (вогнепальної зброї), запропонував ОСОБА_6 скористатись ним.
З цією метою ОСОБА_5 простягнув ОСОБА_6 його рюкзак, а той дістав з нього зазначену вогнепальну зброю та продемонстрував її ОСОБА_9 . Побачивши зброю та побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_9 побіг від ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в бік вулиці Школьної, в силу чого об`єктивно не представляв та не міг представляти безпосередньої небезпеки їх життю та здоров`ю.
Проте ОСОБА_6 , продовжуючи порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи в групі з ОСОБА_5 , з особливою зухвалістю, в порушення вимог ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2 Положення про порядок застосування вогнепальної зброї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 575 від 12.10.1992, протиправно застосував вогнепальну зброю та здійснив в бік ОСОБА_9 не менше двох пострілів.
Внаслідок цих дій ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сліпого непроникаючого вогнепального поранення правої бокової стінки живота та сліпого вогнепального поранення правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Своїми протиправними діями, які тривали 10-15 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 порушили спокій мешканців будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які вимушені були вийти на вулицю, з метою припинити їх хуліганські дії.
Проте, не припиняючи порушувати громадський порядок та існуючі в суспільстві загальновизнані норми поведінки та моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій та відпочинок громадян, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з метою самоутвердження та залякування присутніх, у грубій розв`язній манері стали голосно ображати їх брутальною нецензурною лайкою та демонструвати їм вогнепальну зброю. При цьому ОСОБА_5 спробував нанести удар ногою в область живота ОСОБА_11 , яка перебувала у стані вагітності та зовнішні ознаки вагітності якої неможливо було не помітити, чому завадила ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 здійснив ще один постріл в бік ОСОБА_9 , однак не поцілив.
Лише після того, як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прикривши своїми тілами, завели ОСОБА_9 до під`їзду будинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 припинили свої протиправні дії та покинули місце злочину.
У клопотанні слідчий зазначив, що проведеним тимчасовим доступом до медичної документації, яка перебуває у володінні ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » встановлено, що Журнал №1822 реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру в хірургічному кабінеті містить відомості про звернення 23.03.2020 підозрюваного ОСОБА_5 до ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із забійною раною м`яких тканин голови (обличчя). Зі слів: отримав удар в голову 21.03.2020 о 21:30 год. в м. Миколаєві на зупинці «Млинна» (ПГУ).
Проте, медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_5 відсутня в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а знаходиться у ОСОБА_5 та до закладу не поверталась.
Посилаючись на те, що з метою забезпечення об`єктивності, повноти та всебічності дослідження обставин справи, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судово-медичної експертизи стану здоров`я ОСОБА_5 на підставі документів, які перебувають у його володінні.
В судовому засіданні слідчий у судовому засіданні не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Відповідно до ст. 163 КПК України, клопотання розглянуто без участі особи у володінні якої знаходяться речі та документи.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором (ч. 1 ст. 160 КПК України).
Відповідно до положення п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.
Порядок доступу до такої інформації регулюється положеннями ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, а саме, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; а також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001116 від 22.03.2020 за ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.03.2020 у період часу з 19:40 год. до 20:30 год. старший інспектор взводу № 3 РПОП ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та старшина групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку РПОП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , перебуваючи в поза службовий час за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , проводили свій вільний час, розпиваючи спільно алкогольні напої.
Цього ж дня (21.03.2020) близько 20:30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у формі неускладненої гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покинули квартиру ОСОБА_7 та вийшли на вулицю. Усвідомлюючи факт перебування в громадському місці, а саме: перед входом в під`їзд і під балконами та вікнами багатоквартирного житлового будинку, демонструючи явну зневагу до загальноприйнятих норм моралі та проявляючи безсоромність, ОСОБА_6 оперся рукою на припаркований перед входом до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_8 , та став справляти свої природні потреби.
Побачивши це з балкону квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зробили ОСОБА_6 зауваження, попросивши його разом із ОСОБА_5 , який поряд тримав рюкзак ОСОБА_6 , відійти від машини.
Виказуючи неповагу до загальновизнаних в суспільстві норм моралі, а також норм поведінки, які забезпечують спокій та відпочинок мешканців будинку у вечірній час, ОСОБА_6 не припинив своїх дій та не пішов від автомобіля. Навпаки, використовуючи такий незначний (нікчемний) привід, ОСОБА_6 вирішив самоствердитися за рахунок приниження незнайомих осіб, які насмілилися робити йому зауваження, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю заподіянням їм тілесних ушкоджень.
З цією метою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_6 став голосно висловлюватись в бік ОСОБА_9 та ОСОБА_8 брутальною нецензурною лайкою, безпричинно провокуючи їх на конфлікт. В той же час, усвідомлюючи слушність зроблених зауважень і відсутність необхідності в спілкуванні з незнайомими особами, ОСОБА_5 , не лише не припинив протиправні дії ОСОБА_6 та не перешкоджав їм, а, навпаки, приєднався до вчинення злочину, надавши своїми спільними та узгодженими з ОСОБА_6 діями мовчазну згоду на вчинення хуліганства в групі з ним без ознак попередньої змови між собою.
Маючи спеціальну фізичну підготовку внаслідок проходження служби в РПОП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розраховували та бажали спровокувати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийти до них, після чого, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з метою демонстрації своєї винятковості та переваги над ними, безпричинно заподіяти їм тілесні ушкодження. За викладених обставин ОСОБА_6 та ОСОБА_5 хотіли самоствердитися за рахунок приниження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також підвищити свій авторитет в очах один одного та інших осіб, які стануть свідками цих подій.
Діючи умисно, в групі один з одним, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вперто ігноруючи зауваження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про припинення хуліганських дій та погрози виклику на місце події працівників органів Національної поліції, усвідомлюючи факт перебування в громадському місці та порушення спокою мешканців будинку в нічний час, продовжили грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства.
Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 продовжили викрикувати в бік ОСОБА_9 та ОСОБА_8 брутальну нецензурну лайку та надокучливо наполягати на тому, щоб вони виходили на вулицю.
Не припиняючи своїх протиправних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спонукали ОСОБА_9 вийти з квартири на вулицю. Після виходу ОСОБА_9 з під`їзду будинку, ОСОБА_6 різко підбіг до нього та наніс йому своєю головою удар в область голови, чим заподіяв тілесне ушкодження у вигляді забійної рани лобу, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Не бажаючи зупинятися на досягнутому та демонструючи свою перевагу, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи умисно та у складі групи, стали разом наносити ОСОБА_9 кулаками удари в область голови та тулуба (побої), які не спричинили тілесних ушкоджень.
Не бажаючи такого розвитку подій та намагаючись запобігти своєму побиттю, ОСОБА_9 вирвався та відійшов від ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в бік. Оскільки внаслідок зазначених активних дій не було досягнуто поставленої мети у вигляді придушення фізичного опору ОСОБА_9 та пригнічення його психологічного стану до безпорадного, що не давало можливості самоствердитися за рахунок його приниження, ОСОБА_5 , знаючи про знаходження в рюкзаку ОСОБА_6 належного тому пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, «Форт-16р» калібру 9 мм № НОМЕР_2 (вогнепальної зброї), запропонував ОСОБА_6 скористатись ним.
З цією метою ОСОБА_5 простягнув ОСОБА_6 його рюкзак, а той дістав з нього зазначену вогнепальну зброю та продемонстрував її ОСОБА_9 . Побачивши зброю та побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_9 побіг від ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в бік вулиці Школьної, в силу чого об`єктивно не представляв та не міг представляти безпосередньої небезпеки їх життю та здоров`ю.
Проте ОСОБА_6 , продовжуючи порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи в групі з ОСОБА_5 , з особливою зухвалістю, в порушення вимог ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2 Положення про порядок застосування вогнепальної зброї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 575 від 12.10.1992, протиправно застосував вогнепальну зброю та здійснив в бік ОСОБА_9 не менше двох пострілів.
Внаслідок цих дій ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сліпого непроникаючого вогнепального поранення правої бокової стінки живота та сліпого вогнепального поранення правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Своїми протиправними діями, які тривали 10-15 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 порушили спокій мешканців будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які вимушені були вийти на вулицю, з метою припинити їх хуліганські дії.
Проте, не припиняючи порушувати громадський порядок та існуючі в суспільстві загальновизнані норми поведінки та моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій та відпочинок громадян, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з метою самоутвердження та залякування присутніх, у грубій розв`язній манері стали голосно ображати їх брутальною нецензурною лайкою та демонструвати їм вогнепальну зброю. При цьому ОСОБА_5 спробував нанести удар ногою в область живота ОСОБА_11 , яка перебувала у стані вагітності та зовнішні ознаки вагітності якої неможливо було не помітити, чому завадила ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 здійснив ще один постріл в бік ОСОБА_9 , однак не поцілив.
Лише після того, як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прикривши своїми тілами, завели ОСОБА_9 до під`їзду будинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 припинили свої протиправні дії та покинули місце злочину.
Проведеним тимчасовим доступом в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (далі ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ») встановлено, що Журнал № 1822 реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру в хірургічному кабінеті містить відомості про звернення 23.03.2020 підозрюваного ОСОБА_5 до ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із забійною раною м`яких тканин голови (обличчя). Зі слів: отримав удар в голову 21.03.2020 о 21:30 год. в м. Миколаєві на зупинці «Млинна» (ПГУ).
Як вбачається з листа начальника ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 30.04.2020 р. за вих. №33/35-799, амбулаторна картка хворого ОСОБА_5 відсутня в реєстратурі, оскільки перебуває у ОСОБА_5 та до закладу не поверталась.
З метою забезпечення об`єктивності, повноти та всебічності дослідження обставин справи, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 за медичними документами.
Враховуючи те, що медична документація перебуває у ОСОБА_5 , на підставі якої можливо провести судово-медичну експертизу, а отримати її іншим шляхом не можливо, у органу досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до медичної документації стосовно лікування ОСОБА_5 .
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 160 КПК України, слідчим доведено наявність підстав, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, отримати вказані документи іншим способом неможливо, а тому є підстави для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 131, 159-163 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001116 від 22.03.2020 за ч. 4 ст. 296 КК України про тимчасовий доступ до документів задовольнити.
Надати слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 та ОСОБА_12 дозвіл на тимчасовий доступ до медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_5 та іншої медичної документації, в якій зафіксовані відомості про точну дату та час звернення (доставки) до лікарні, встановлений діагноз, зазначені зі слів обставини одержання тілесних ушкоджень, перебування у стані алкогольного або іншого сп`яніння, надану медичну допомогу (лікування) тощо відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, місце проживання: АДРЕСА_1 , з можливістю зробити копії цих документів.
Ухвала дійсна до 21.08.2020 року.
Роз`яснити положення частини 1 статті 166 КПК України, згідно яких, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1