Провадження № 1-кп/947/682/20
УХВАЛА
30.12.2020 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у об`єднаному кримінальному проваджені №0000162 від 20.01.2019; №0002249 від 10.08.2018; №0000299 від 03.02.2019; №0003447 від 20.12.2018; №0002328 від 17.08.2018; за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштований, з неповною середньою освітою, не одружений, раніше судимий:

-02.10.2017 Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;

-03.12.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

-10.12.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяця;

-20.12.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., на підставі ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання повністю приєднано не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м.одеси від 02.10.2017 у вигляді 3 років обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, штраф виконується самостійно;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Нова Маячка Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, офіційно не працевлаштований, з неповною середньою освітою, не одружений, раніше судимий:

-03.12.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;

-10.12.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік 1 місяць;

-20.12.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки;

зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_3 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_10 та захисника адвоката ОСОБА_11 ,

представника служби у справах дітей ОМР ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мотивуючи своє клопотання наступним.
Так, прокурор вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які у теперішній час не зменшились та виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні нетяжких злочинів, а ОСОБА_4 - також у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за які передбачені покарання у виді позбавлення волі на певний строк, офіційно не працевлаштовані, не мають офіційного джерела прибутку, раніше неоднаразово судимі, а ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі, можуть впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити нові кримінальні правопорушення, а також здійснити спробу переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_3 поклався на розсуд суду, оскільки він відбуває покарання у виді позбавлення волі по іншій справі.

Захисник ОСОБА_11 заперечив проти продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 і заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 вважав, що домашній арешт забезпечить належну поведінку обвинуваченого, оскільки той має постійне місце проживання в м.Одесі, визнає свою вину, намірів ухилятися від суду не має, злочин вчинив будучи неповнолітнім.

Обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 та інші учасники судового розгляду, підтримали позицію адвоката ОСОБА_11 , а представник служби у справах дітей поклався на розсуд суду.

Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , через суспільну небезпеку інкримінованих йому злочинів та суспільний інтерес, який переважає над особистою волею обвинуваченого.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинувачених строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні нетяжких злочинів, а обвинувачені ОСОБА_4 , додатково у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які досліджуються судом.
Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені, з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує у випадку доведеності їх вини:

можуть здійснити дії на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають офіційного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, мають не зняту і непогашену судимість, а ОСОБА_3 відбуває реальне покарання у виді позбавлення волі;

можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальних проваджень з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує у випадку доведеності їх вини та часткове оспорювання кваліфікації;

можуть вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на висунуте їм обвинувачення, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, неодноразові судимості за аналогічні злочини, кількості епізодів, що їм інкримінуються.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особи обвинувачених, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, крім застави для обвинуваченого ОСОБА_4 не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Квашко проти України».
Обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідчать про суспільний інтерес конкретного кримінального правопорушення, який, з огляду на презумпцію невинуватості, переважає над особистою волею обвинувачених.
Тому в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 слід відмовити.
Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчинених кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинені без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів. Ухвала втрачає силу 28.02.2021.
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів. Ухвала втрачає силу 28.02.2021.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20000 (Двадцять тисяч) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк два місяця з дня звільнення його з під варти:

1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо кожного обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала окремому оскарженню відповідно до ст.392 КПК України не підлягає.

Суддя ОСОБА_1