КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року відмовлено у задоволення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя обґрунтував прийняте рішення тим, що судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявами про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення суддею Апеляційного суду Київської області ОСОБА_6 . По суті заяви вбачається, що ОСОБА_5 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375 та ч. 2 ст. 367 КК України. Проте, з матеріалів скарги вбачається факт незгоди ОСОБА_5 з прийнятим судовим рішенням, що само по собі не може вказувати на подію злочину, передбаченого ст. 375 КК України, з огляду на висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 1 липня 2013 року при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2017 «Про незалежність судової влади». Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

До початку апеляційного розгляду на електронну адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_5 надійшла заява, відповідно до змісту якої останній просить розглянути скаргу за його відсутності. Скаргу підтримує просить її задовольнити (ас. 184).
Офіс Генерального прокурора про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник Офісу до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 за відсутності вказаних осіб.

До початку апеляційного розгляду судді суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявлено самовідводи з тих підстав, що зі змісту наявних у справі документів вбачається, що ОСОБА_5 подана скарга на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення відносно судді ОСОБА_6 , який на даний час є діючим суддею та колегою суддів, яким визначено для розгляду дане провадження, що може викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Заслухавши заяву суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить висновку про задоволення заяв суддів по самовідвід з таких підстав.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на вище встановлені обставини, за наявності обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДРз метою дотримання прав учасників апеляційного розгляду, а також для забезпечення повного, всебічного та неупередженого розгляду справи, запобігання виникненню будь-яких сумнівів у учасників процесу щодо безсторонності суддів, що у подальшому може бути розцінено як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, колегія суддів доходить висновку про задоволення самовідводу суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 376, 75, 81 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Матеріали справи ЄУН 757/23363/20-к за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року передати до відділу реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ управління забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ для повторного розподілу для визначення іншого складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________________ ________________________ _______________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3