Справа № 495/3086/20
№ провадження 1-кп/495/501/2020
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
"10" серпня 2020 р. м. Білгород Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00000465 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник в інтересах обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00000465 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
До суду від прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком до двох місяців, мотивуючи тим, останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у незакінченому замаху на умисне вбивство. Таким чином, ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 є ризик того, що він: може переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Фактичними обставинами на підставі яких, в ході досудового розслідування, зроблено висновок про наявність вищевказаних ризиків є те, що обвинувачений ОСОБА_3 , є особою, котра раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, раніше є судимою, що знаходить своє підтвердження у вимозі на судимість.
Тобто все вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_3 , після притягнення до кримінальної відповідальності належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та про те, що в будь-який момент здійснить спробу для уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, яке і передбачене за інкриміноване ОСОБА_3 діяння, та продовжить вчиняти умисні злочини.
На підставі вищевикладеного просить суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 строком до 60 діб.
Відповідно до наказу голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 липня 2020 року №28-в/г судді колегії суддів ОСОБА_6 перебуває у щорічній основній відпустці з 20.07.2020 року по 18 серпня 2020 року. Суддя колегії суддів ОСОБА_7 з 10.08.2020 року перебуває на лікарняному.
Відповідно Закону України «Про внесення змін до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю з дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
У зв`язку із відсутністю суддів колегії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 розглядається головуючим суддею ОСОБА_1 .
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не погодились із клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його стан здоров`я, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілий, свідки, не досліджено письмові докази, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
На даній стадії суддя не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт, тому клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 369-372, 392-395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 08 жовтня 2020 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: