Провадження № 1-кс/760/6920/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво № ЗП 002046 від 12.03.2019р. про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002952 від 30.04.2020р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження № 0002952 від 30.04.2020р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, за процесуального керівництва прокуратури Київської місцевої прокуратури № 9, в ході досудового розслідування встановлено, що у березні 2016р. до ОСОБА_5 звернулися з пропозицією бенефіціарні власники ТОВ «Гуд Логістік» () ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (користується номером мобільного телефону: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) з пропозицією вкласти кошти в Товариство, оскільки у компанії на той час був складний фінансовий період.

Після переговорів ОСОБА_5 погодився та підписавши партнерську угоду інвестував у Товариство кошти та увійшов у склад учасників вказаного Товариства з часткою 40%. Також вказаною угодою були розподілені обов`язки кожного із сторін. Товариство використовувало домен ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно КВЕД здійснювало вантажні перевезення залізничним та автомобільним транспортом.

У грудні 2016р. за проханням учасника Товариства ОСОБА_8 , ОСОБА_5 додатково інвестував у Товариство кошти та частка останнього склала 51% статутного капіталу Товариства відповідно. Пізніше за рішенням акціонерів було прийнято рішення про вихід ОСОБА_9 з числа акціонерів. Частки статутного фонду розподілилися наступним чином: ОСОБА_10 35%, частка ОСОБА_5 65%.

У подальшому робота ТОВ «Гуд Логістік» стабілізувалася, фінансове становище Товариства дозволило вчасно здійснювати фінансові розрахунки з партнерами та в середині Товариства. Відповідно прибутки учасників Товариства збільшувалися.

Приблизно з березня 2018 року у ОСОБА_5 з ОСОБА_7 почали виникати розбіжності щодо прийняття управлінських рішень Товариства, різне бачення ведення бізнесу, оскільки ініціативи ОСОБА_7 наносили фінансову шкоду Товариству, а їх характер суперечив кінцевій меті діяльності Товариства.

У зв`язку з розбіжностями, які виникли у ОСОБА_5 з ОСОБА_7 , він приблизно 12-14 вересня повідомив їй свій намір продати частку в Товаристві та почав з цього приводу переговори з потенційними інвесторами. На вказане ОСОБА_11 погодилася. На протязі двох місяців ОСОБА_5 вів переговори з різними потенційними інвесторами, які в результаті відмовлялися викупити частку в Товаристві, мотивуючи це тим, що ОСОБА_10 є ненадійним компаньйоном та не виконує взятих на себе зобов`язань. В подальшому ОСОБА_5 від вказаних інвесторів стало відомо, що ОСОБА_7 паралельно з ОСОБА_5 зустрічалася з ними та вела якісь свої переговори. Зміст вказаних переговорів ОСОБА_5 не відомий. Таким чином, ОСОБА_5 зрозумів, що ОСОБА_12 вчиняє дії щодо недопущення зміни учасників Товариства.

Крім того, встановлено, що приблизно в середині жовтня 2018 року, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_13 , що якщо до 15 листопада 2018 року вони не знайдуть вирішення питання виходу ОСОБА_5 з учасників Товариства та виведення ним свого капіталу, то він буде змушений закрити вказане Товариство.

У цей час, тобто приблизно в другій половині жовтня 2018 року у ОСОБА_7 виник злочинний намір щодо заволодінням майном ОСОБА_5 (часткою у Товаристві та прибутком) шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб.

Так, приблизно через декілька днів ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, вводячи в оману ОСОБА_5 повідомила йому про те, що веде переговори з ТОВ «Сігейт» () щодо поглинання вказаним товариством ТОВ «Гуд Логістік» (). Вказані переговори вона веде одноосібно, оскільки давно знайома з засновниками підприємства-поглинача, на що ОСОБА_5 погодився. Засновниками ТОВ «Сігейт» () є громадяни України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , яких ОСОБА_7 залучила до незаконної схеми заволодіння майном ОСОБА_5 .

Зі слів ОСОБА_7 , місця для ОСОБА_5 як партнера немає, а тому вони погодили наступне: в якості компенсації ОСОБА_5 повертаються вкладені ним кошти та відбувається компенсація майна, яке викупляє ТОВ «Сігейт» по залишковій вартості, а залишкове майно продається по середньо ринковим цінам. ТОВ «Гуд Логістік» припиняє своє існування, бренд залишається власністю акціонерів «Гуд Логістік», а ТОВ «Сігейт» не компенсує власність бренду. 15 листопада 2018 року вони мали оголосити про закриття Товариства, припинити прийняття нових замовлень, завершити виконання своїх зобов`язань по укладених договорах та працівники, які мають намір й надалі працювати, мали перейти разом з ОСОБА_11 до ТОВ «Сігейт». На вказані умови ОСОБА_5 погодився та був впевнений, що ОСОБА_7 діє від імені та в інтересах ТОВ «Гуд Логістік» разом з співробітниками ТОВ «Сігейт» з метою поглинання підприємства та виведення ОСОБА_5 свого капіталу.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ввела останнього в оману, не маючи наміру виконувати та не виконавши вищевказані домовленості, діючи з корисливих мотивів, залучивши ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , почала діяти наступним чином.

Так, 20.11.2018р. ОСОБА_10 зареєструвала на Інтернет-порталі домен ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила всім агентам та клієнтам ТОВ «Гуд Логістік» про те, що відбувся перехід з домену ІНФОРМАЦІЯ_2 на новий домен ІНФОРМАЦІЯ_3 Використовуючи підприємство ТОВ «Чорноморська буксирна компанія» () (далі перейменовано в «Гуд логістик України» та « ОСОБА_17 », засновниками якого є ті ж самі особи, що й ТОВ «Сігейт», які діючи спільно з ОСОБА_7 , почали приймати нові замовлення від клієнтів та вести переписки по уже діючих договорах (з ТОВ «Гуд Логістік») з клієнтами. Вказані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 спричинили непорозуміння у клієнтів та агентів ТОВ «Гуд Логістік», що дало змогу фактично перевести боргові зобов`язання клієнтів перед ТОВ «Гуд Логістік» на ТОВ «Грін Логістик Україна» та залишити ТОВ «Гуд Логістік» з боргами перед підрядниками. Кошти, які згідно договорів про надання послуг повинно було отримати ТОВ «Гуд Логістік», шляхом обману були сплачені за вказівкою ОСОБА_7 та за погодженням вищевказаних осіб до ТОВ «Грін Логістик Україна». Сума завданих збитків складає понад 1 000 000,00 грн, до якої включаються: сума непогашеної позики, наданої ТОВ «Гуд Логістик» на користь ТОВ «Роза Вітрів»; вартість майна, яке належить ТОВ «Гуд Логістик» та наразі ймовірно зараз знаходиться в офісах, які раніше орендувало Товариство; коши, які були сплачені замовниками послуг, наданих фактично ТОВ «Гуд Логістик», проте сплачені на користь «ТОВ «Гуд Логістик Україна».

Також в ході використання домену ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 повідомляла клієнтам про відміну замовлень ТОВ «Гуд Логістік» та виконання їх ТОВ «Грін Логістик Україна», чим завдано збитків Товариству у вигляді недоотриманих прибутків.

У зв`язку із значними скаргами та зверненнями клієнтів ТОВ «Гуд Логістік» ОСОБА_5 на початку грудня стало відомо про незаконну діяльність ОСОБА_18 , а тому ним було ініційовано загальні збори Товариства та 07.12.2018р. рішенням зборів з присутнім на них нотаріусом ОСОБА_19 було відсторонено від виконання обов`язків директора Товариства та ОСОБА_5 прийняв на себе керівництво Товариством як тимчасовий виконувач обов`язків директора ТОВ «Гуд Логістік».

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 було ініційовано проведення аудиту підприємства, який було завершено 20.05.2019р. та передано за результатами перевірки висновок.

Згідно вказаного висновку встановлено: 1) наявність заборгованості перед автоперевізниками в сумі 451 705,47 грн. Фактично надані послуги отримала ТОВ «Грін Логістик Україна» (вказані злочинні дії вчинялися ОСОБА_7 за сприяння ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ); 2) заборгованість ТОВ «Сігейт» перед ТОВ «Гуд Логістік» у сумі 170 721,07 грн. Зі слів колишнього співробітника ТОВ «Гуд Логістік» ОСОБА_20 , вказівку оплачувати заборгованість надала ОСОБА_10 ; 3) заборгованість компаній ТОВ «Степ», «InterPhoto», «Альфа-Форвард» перед ТОВ «Гуд Логістік» в сумах еквівалентно 11 300,00 дол. США, 1 695,32 дол. США та 1 100,00 дол. США відповідно; 4) відсутність майна ТОВ «Гуд Логістік» в офісах Харківської, Дніпропетровської, Одеської, Львівської, Київської областей та м. Києва після розірвання договорів оренди ОСОБА_21 (вказані злочинні дії були вчинені ОСОБА_7 під приводом поглинання Товариства); 5) відбулося переоформлення членства товариства ТОВ «Гуд Логістік» у міжнародній організації WCA (Міжнародна федерація експедиторських асоціацій) шляхом використання підроблених документів, що підтверджується листом, який додається; 6) відбулася позика на загальну суму 699 000,00 грн., яка видана ТОВ «Гуд Логістік» компанії ТОВ «Роза вітрів», де ОСОБА_10 є одноосібним засновником; 7) було виявлено закупівлю ТОВ «Гуд Логістік» нетипової продукції, яка не пов`язана з господарською діяльністю Товариства у доволі таки великих та необґрунтованих розмірах; 8) фальсифікація звітності фінансової організації ТОВ «Гуд Логістік» за 2016-2017 роки, згідно якої стверджується, що збитки Товариства складають 20 000 000,00 грн., що не відповідає дійсності.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 є фактичним директором та одним із контролерів ТОВ «Грін логістик Україна», введення бухгалтерського обліку якого здійснюється співробітниками ТОВ «Сігейт», засновниками якого є ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , що ще раз підтверджує їх спільний умисел та погодженість спільних дій.

Крім того, встановлено, що за час перебування ОСОБА_7 на посаді директора ТОВ «Гуд Логістік» (), останньою було укладено сумнівні договори з суб`єктами господарювання, а саме: ТОВ «БК СТАРТ» (), ТОВ «ВЛ-СЕРВІС» (), ТОВ «КРАФТКОР» (), ТОВ «Мерта Груп» (), ТОВ «ОСТА-ГРУПП» (), ТОВ «Промлогістик» (), ПП «КОНСАЛТІНГОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛКОНСАЛТГРУП» (), на виконання яких на рахунки зазначених товариств було перераховано кошти.

23.09.2020р., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2020р. (справа № 760/19794/20), проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OA64, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5-76530- 18К-1С77, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OB60, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5-76530-18К-1С69, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5- 76530-19L-OB27, ноутбук «Lenovo» SN PF10JHOG, ноутбук «Lenovo» SN PF-1NXK6Y19/04 та ноутбук «HP» SN CND8290FXN, системний блок «Артлайн IT» SN AL166839, системний блок «everest» SN SU692532, системний блок «Артлайн» SN AL166900.

В клопотанні поставлено питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, вилучене під час обшуку, проведеного 23.09.2020р. в період часу з 10:32год. по 15.23год., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2020р., а саме: системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OA64, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5-76530- 18К-1С77, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OB60, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5-76530-18К-1С69, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5- 76530-19L-OB27, ноутбук «Lenovo» SN PF10JHOG; ноутбук «Lenovo» SN PF-1NXK6Y19/04 та ноутбук «HP» SN CND8290FXN, системний блок «Артлайн IT» SN AL166839, системний блок «everest» SN SU692532, системний блок «Артлайн» SN AL166900.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2020р. надано дозвіл слідчим на проведення обшуку квартири (офісу) АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ТОВ «ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «МЖКБУД» () та перебуває в користуванні ТОВ «СІГЕЙТ» (), з метою відшукання та вилучення: фінансово-господарської документації, яка стосується взаємовідносин між ТОВ «СІГЕЙТ» (), ТОВ «Роза Вітрів» () та ТОВ «Чорноморська буксирна компанія», яку в подальшому перейменовано в ТОВ «Гуд логістик України», а потім в ТОВ «Грін Логістик Україна» () за період часу з 01.01.2018р. по 11.09.2020р.

23.09.2020р. в період часу з 10:32год. по 15.23год., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2020р., проведено обшук квартири (офісу) АДРЕСА_3 , в ході якого було відшукано та вилучено майно, а саме: системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OA64, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5-76530- 18К-1С77, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OB60, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5-76530-18К-1С69, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5- 76530-19L-OB27, ноутбук «Lenovo» SN PF10JHOG; ноутбук «Lenovo» SN PF-1NXK6Y19/04 та ноутбук «HP» SN CND8290FXN, системний блок «Артлайн IT» SN AL166839, системний блок «everest» SN SU692532, системний блок «Артлайн» SN AL166900.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилученні речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2020р., не було прямо надано дозвіл на відшукання вказаних речей, тому вони вважаються тимчасово вилученим майном.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В ході судового розгляду клопотання було встановлено, що 23.09.2020р. в період часу з 10:32год. по 15.23год., під час проведення обшуку в квартирі (офісі) АДРЕСА_3 , було вилучено майно, яке не було прямо передбачене в ухвалі слідчого судді від 11.09.2020р., а саме: системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OA64, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5-76530- 18К-1С77, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OB60, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5-76530-18К-1С69, системний блок «GIGABYTE» SN , системний блок «DELL» SN ОС27К5- 76530-19L-OB27, ноутбук «Lenovo» SN PF10JHOG; ноутбук «Lenovo» SN PF-1NXK6Y19/04 та ноутбук «HP» SN CND8290FXN, системний блок «Артлайн IT» SN AL166839, системний блок «everest» SN SU692532, системний блок «Артлайн» SN AL166900.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Разом з тим, слідчим було прийнято рішення про вилучення вказаних електронних носіїв інформації, оскільки, за версією слідства, на вказаних електронних носіях інформації містяться документи в електронному вигляді щодо фінансово-господарської діяльності підприємств, зазначених в ухвалі про обшук.

На думку слідчого судді, в органа досудового розслідування були відсутні обґрунтовані підстави для вилучення вказаних електронних носіїв інформації, оскільки доступ до їх ніяким чином не обмежувався власником майна, тому орган досудового розслідування мав можливість безперешкодно оглянути вказані електронні носії інформації за участю спеціаліста на наявність у ній документів в електронному вигляді щодо фінансово-господарської діяльності підприємств, зазначених в ухвалі про обшук, та в подальшому скопіювати їх відповідно до вимог ст. 99 КПК України з метою подальшого використання як доказів обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Проте органом досудового розслідування було проігноровано вказані вимоги законодавства.

Крім того, органом досудового розслідування не було долучено доказів до клопотання, які б обґрунтовували необхідність законного утримання тимчасово вилученого майна, зокрема, стороною обвинувачення не було доведено слідчому судді, що інформація, яка знаходиться на вказаних електронних носіях інформації, за властивостями програмного забезпечення не може бути відтворена без самих пристроїв, та що її використання як доказу можливе лише при наявності даних пристроїв.

Враховуючи, що дозвіл на відшукання та вилучення електронних носіїв інформації системного блоку «GIGABYTE» SN , системного блоку «GIGABYTE» SN , системного блоку «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OA64, системного блоку «GIGABYTE» SN , системного блоку «DELL» SN ОС27К5-76530- 18К-1С77, системного блоку «GIGABYTE» SN , системного блоку «DELL» SN OC27K5-76530-19L-OB60, системного блоку «GIGABYTE» SN , системного блоку «DELL» SN ОС27К5-76530-18К-1С69, системного блоку «GIGABYTE» SN , системного блоку «DELL» SN ОС27К5- 76530-19L-OB27, ноутбуку «Lenovo» SN PF10JHOG; ноутбуку «Lenovo» SN PF-1NXK6Y19/04 та ноутбуку «HP» SN CND8290FXN, системного блоку «Артлайн IT» SN AL166839, системного блоку «everest» SN SU692532, системного блоку «Артлайн» SN AL166900, слідчим суддею не надавався та стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в право власності осіб на безперешкодне користування своїм майно, тому, на думку, слідчого судді відсутні правові підстави для їх арешту, у зв`язку з чим клопотання слідчого є необґрунтованим.

Крім того, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що 23.09.2020р. в період часу з 10.32год. по 15.23год., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2020р., проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із трекінг-номеру посилки: 779, в якій було направлено до суду клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, дане клопотання було подане прокурором до відділення Укрпошти лише о 18.36год. 25.09.2020р.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор, у визначений ч. 5 ст. 171 КПК України строк не звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, тому тимчасово вилучене майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Клопотань про поновлення процесуального строку прокурором подано не було.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст.ст. 98, 99, 100, 131, 132, 168, 169, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002952 від 30.04.2020р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України прокурор повинен негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1