н/п 1-кп/490/598/2020

У Х В А Л А

02 грудня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0003851, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вознесенськ, Вознесенського району, Миколаївської області, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, студента 1-го курсу Надбузького професійного аграрного ліцею, раніше судимого: - 13.07.2018 р. Личаківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; - 11.12.2018 р. Овручським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 8 місяців позбавлення волі, проживаючого у кімнаті № НОМЕР_1 Надбузького професійного аграрного ліцею, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Надбузьке, вул. Павла Глазового, 18,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України,

Сторони судового провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 06 грудня 2020 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що він вчинив особливо тяжкі кримінальні правопорушення, а також наявність ризиків, задля запобігання яких до нього застосовані вказані запобіжні заходи, які станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник не заперечували проти клопотання прокурора.
Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного. Як випливає зі змісту ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 слідчим суддею було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, даний запобіжний захід декілька разів продовжувався судом. Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.
ОСОБА_3 обвинувачуєтсья у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за яке законом передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є також наявність ризиків, передбачених пп.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватися від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень за вчинення яких передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк більше десяти років та до довічного позбавлення волі. Тому, враховуючи той факт, що обвинувачений не має офіційних джерел прибутків, не має міцних соціальних зв`язків у м. Миколаєві, він може ухилятися від процесу притягнення до кримінальної відповідальності, а тому наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
- незаконно впливати на неповнолітнього свідка ОСОБА_6 , є те, що останній вказує на причетність ОСОБА_3 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а тому враховуючи особу ОСОБА_3 та те, що останній знаючи, адресу проживання свідка, перебуваючи на волі може вживати заходи впливу на вказаного свідка шляхом погроз фізичною розправою, з метою зміни ним показів на його користь, а тому наявні ризики, передбачені п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що ОСОБА_3 , відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних про його особу, згідно вимоги УІАП ГУНП в Миколаївській області, двічі притягувався до кримінальної відповідальності протягом 2018 року за ч.1 та ч.3 ст. 185 КК України, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте на шлях виправлення не став та знову обвинувачується у вчиненні особо тяжких насильницьких злочинів, вчинених з корисливих мотивів, що підтверджує його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тому наявні ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З метою запобігання вказаним ризикам ОСОБА_3 доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім взяття під варту не зможе запобігати вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.
Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки зазначений запобіжний захід не зможе запобігти незаконному впливу обвинуваченого на потерпілу, так як знає адресу її постійного проживання.
У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_3 застави.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не є можливим у зв`язку з тим, що відсутні у ОСОБА_3 міцні соціальні зв`язки з особами, що заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому ОСОБА_3 вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на потерпілого, а тому у суду є сумніви щодо виконання останнім покладених на нього обов`язків.
Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілого, свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.
Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою. Вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають утриманню його під вартою.
Керуючись ст.ст. 331, 370-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до 30 січня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів з моменту проголошення ухвали, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1