Справа № 463/9075/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1117/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2020 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою скаргу захисника ОСОБА_7 ОСОБА_6 на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_7 відхилено.
Клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 , що погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 , задоволено та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою, тривалістю шістдесят днів, ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання 24 вересня 2020 року о 16 годині 35 хвилин.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, оскільки при обранні запобіжного заходу слідчим суддею не враховано, що підозрюваний є особою молодого віку, має постійне місце проживання, шкода відсутня.
На його переконання, слідчим суддею не було обґрунтовано в чому саме полягають ризики, передбачені ст.177 КПК України, а лише формально описані ризики з посиланням на припущення, що суперечить практиці ЄСПЛ.
Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 18 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000215, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.4 ст.189, ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України.

25 вересня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у пособництві у вимаганні разом з начальником Тернопільської державної податкової інспекції Тернопільського управління Головного управління ДПС в Тернопільській області ОСОБА_10 та з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у ОСОБА_13 грошових коштів за нібито привласнену ним продукцію за час його роботи в ТОВ «СхідЗахід», керівником якого є ОСОБА_11 , з погрозою насильства над ним та обмеження його прав і законних інтересів, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та вірно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які у значній кількості приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Ураховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 цього ж Кодексу, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що застосування до підозрюваного тримання під вартою в даному випадку відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий запобіжний захід є виправданим та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК, яка передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого іззастосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», а й передбачає, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (рішення у справі «Сергій Волосюк проти України» п. 38).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі «Вренчев проти Сербії» п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі «S.B.C. v. the UK» п. п. 23-24).

Водночас, в силу положень ч.4 ст.183 КПК України невизначення розміру застави є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя в достатній мірі не врахував встановлені в судовому засіданні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме дані про особу підозрюваного, що в сукупності вказують на наявність підстав вважати, що у разі визначення йому застави, така може бути достатньою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Колегія суддів також звертає увагу, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, без урахування їх у сукупності з іншими наявними обставинами, зокрема даними про особу підозрюваного, не може бути безумовною підставою для невизначення йому розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та його сімейний стан підозрюваного, суспільний інтерес, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що застава, у визначених п.3 ч.5 ст.182 цього ж Кодексу межах, здатна забезпечити виконання підозрюваним вказаних у ст.194 КПК України обов`язків, у зв`язку із чим визначити заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 400 гривень, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 названого Кодексу.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 на строк до 22 листопада 2020 рокуз визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 цього Кодексу, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 названого Кодексу.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_7 задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2020 року, якою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 , що погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 , задоволити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тривалістю шістдесят днів з моменту фактичного його затримання 24 вересня 2020 року о 16 годині 35 хвилин, тобто до 22 листопада 2020 року включно.
Визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, встановивши його в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент на розрахунковий рахунок Львівського апеляційного суду (банк отримувач ДКС України м. Київ, р/р UA0085066, МФО 820172, ).
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_7 :
1. прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
2. не відлучатися із м. Тернополя без дозволу слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У випадку внесення застави підозрюваний ОСОБА_7 має бути звільнений з-під варти та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4