Справа №463/9076/20
Провадження №1-кс/463/5022/20
У Х В А Л А

26 вересня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 , що погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000215 від 18 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сороцьке Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який працює начальником Тернопільської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Тернопільській області,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 2 місяці.

У ході розгляду вказаного клопотання захисником підозрюваного заявлено скаргу на незаконне затримання підозрюваного, в якій зазначено, що затримання відбулося з порушенням норм КПК України.

Клопотання мотивує тим, що останній підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.4 ст.189 КК України у кримінальному провадженні №0000215 від 18 серпня 2020 рокузокрема у тому, що діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , 28.07.2020, приблизно о 17 год., за попередньою домовленістю зустрівся у парку «Старий парк» в м. Тернополі з потерпілим ОСОБА_9 та вказав йому, що привласнив майно ТОВ «СхідЗахід», в сумі 10 тисяч доларів США, після чого він висловив вимогу надати грошові кошти в сумі 10 тисяч доларів США, при цьому погрожуючи ОСОБА_9 заподіянням тілесних ушкоджень у разі невиконання поставленої вимоги та перешкоджання зайняттю підприємницькою діяльністю у сфері торгівлі м`ясом. ОСОБА_9 , сприймаючи погрози щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень реальними, переживаючи за своє життя та здоров`я, 31.07.2020 передав ОСОБА_6 грошові кошти.

Окрім цього, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 13.08.2020, приблизно о 11 год. 20 хв. зустрівся біля літньої площадки ресторану «Аркобалено», що знаходиться на території парку імені Т. Шевченка у м. Тернополі, з потерпілим ОСОБА_9 , де в ході розмови висловили вимогу про необхідність, окрім наданих раніше 10 тисяч доларів США, надати ще 30 тисяч доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 13.08.2020 становило 825 798 гривень за нібито привласнену продукцію за період його роботи на ТОВ «СхідЗахід», та погрожуючи, що у разі відмови надання коштів протягом десяти днів, вони будуть вживати заходів щодо перешкоджання його законній підприємницькій діяльності у сфері торгівлі м`ясом та залучать інших осіб, які застосують до нього фізичне насильство. В подальшому, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 звернулися до підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які залякуючи потерпілого, погрожуючи застосувати насильства, сприяли реалізації злочинного умислу на вимагання чужого майна у ОСОБА_9 в сумі 30 тисяч доларів США.

Так, 08.09.2020 близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи у відповідності до розробленого плану ОСОБА_6 , спрямованого на одержання коштів в результаті вимагання від ОСОБА_9 , зустрілись на АЗС «ОККО» за адресою вул. Збаразьке кільце, 1, с. Великі Гаї, Тернопільська область, з ОСОБА_9 , в ході чого висловили погрозу застосування насильства над останнім у разі відмови надання 30 тисяч доларів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_9 , будучи заляканим, усвідомлюючи реальність дій вимагачів та сприймаючи погрози реальними, побоюючись за своє здоров`я та життя, погодився на передачу їм грошові кошти з суми 30 тисяч доларів США. 24.09.2020 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, близько 15 год. 30 хв., за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_9 на АЗС «Маркет» за адресою вул. Об`їзна, 31, с. Великі Гаї, Тернопільська область, та отримав від останнього частину грошових коштів в сумі 10 тисяч доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 24.09.2020 становило 281 874 гривень.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_6 повідомлено 25 вересня 2020 року.

Вважає, що підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 189 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки останній розуміє тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаних кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється; підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може виготовити фіктивні документи, зокрема акти проведених інвентаризацій та інших документів, щодо виявлених нестач товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів ТОВ «СхідЗахід», , а також які вказуватимуть на факт можливого привласнення ОСОБА_9 майна ТОВ «СхідЗахід» в час його перебування на посаді начальника виробництва, окрім цього ОСОБА_6 може знищити або сховати одержані 31.07.2020 від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США; підозрюваний може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого ОСОБА_9 , свідків: ОСОБА_12 та інших, які допитані або будуть допитані у цьому кримінальному провадженні, а також підозрюваних: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , працівників ТОВ «СхідЗахід», керівником якого є його син ОСОБА_8 , шляхом вступу з ними у поза процесуальні відносини, надавати поради з врахуванням відомих йому обставин справи, а також схиляти до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню; для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати їх проведенню, оскільки останній обіймаючи посаду начальника Тернопільської державної податкової інспекції Тернопільського управління Головного управління ДПС у Тернопільській області набув широке коло зв`язків серед працівників інших правоохоронних органів, експертних установ, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності зможе впливати на експертів, які проводитимуть експертні дослідження у цьому кримінальному провадженні; ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчинити незаконні дії спрямовані на продовження вчинення кримінального правопорушення як особисто так і за допомогою залучення інших осіб, а саме: вимагати від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти, які він не отримав з причин його затримання та виготовляти фіктивні документи задля створення штучного алібі. При застосуванні більш м`яких запобіжних заходів буде неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам. З огляду на те, що дані злочини вчинено із погрозою застосування насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 . Просить врахувати наявність у підозрюваного майна та розмір грошових коштів, на які останній посягав шляхом вимагання у ОСОБА_9 - 40 000 доларів США, у випадку визначення застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 скаргу на незаконне затримання мотивує тим, що ОСОБА_6 було затримано без законних на те правових підстав та всупереч Конституції України, Конвенції про захист прав та основоположних свобод, норм КПК України, окрім того, до нього застосовано надмірне насильство і заподіяно тілесні ушкодження. Просить врахувати, що підозрюваного затримували невідомі особи, він затриманий по місцю роботи, а тому таке затримання не є під час вчинення злочину та не безпосередньо після вчинення злочину.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. При цьому ствердив, що коли суд прийде до висновку про те, що слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою із сплатою застави, то визначити розмір застави у розмірі 882 прожиткових мінімумів громадян. Окрім того, прокурор заперечив проти задоволення скарги на незаконне затримання, пославшись на те, що скарга є безпідставною, оскільки підозрюваний був затриманий одночасно із всіма учасниками групи, які причетні до кримінального діяння, одразу після затримання ОСОБА_8 , який отримав частину коштів від потерпілого. Тому у слідчого були підстави, визначені п.1 та п.2 ч.1 ст.208 КПК, для затримання ОСОБА_11 .

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що підозра є необґрунтованою. Потерпілий є троюрідним братом дружини, його зловили на крадіжці майна, у зв`язку із чим вигнали з роботи. Йому не погрожував. Просить визначити йому застав, оскільки 11 років хворіє діабетом. Окрім цього, він підтримав скаргу захисника на незаконне затримання та повідомив, що під час затримання йому заподіяно тілесні ушкодження, в нього є тілесні пошкодження, можливо струс головного мозку.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні навів мотиви скарги на незаконне затримання підозрюваного. Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 вважає, що підозра, яка висунута ОСОБА_6 не є обґрунтовано. Перший епізод підозри ґрунтується лише на показаннях потерпілого, гроші не були вилучені і іншими доказами він не підтверджується. По другому епізоду підозра також є необґрунтованою, оскільки ч.4 ст.189 КК України вмінена незаконно так як відсутній особливо великий розмір вимагання. Вважає, що збитки взагалі потерпілому не заподіяні. Окрім цього, вважає, що ризики передбачені ст..177 КПК України не обґрунтовані і не підтверджені доказами. Також вважає, що жодних об`єктивним даних про неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу у клопотанні не наведено.

Враховуючи вік підозрюваного, його стан здоров`я, що підтверджується медичними документами, міцні соціальні зв`язки, наявність сім`ї, житла, роботи, позитивні характеристики, вважає, що до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Якщо суд не погодиться із його доводами, просить врахувати рішення ЄСПЛ у справі «Piruzyan v. Armenia» п.п. 104-105 проте, що автоматична відмова у застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами п.3 статті 5 Європейської конвенції з прав людини. Окрім цього, при звільненні під заставу її розмір має бути помірним, а не надмірним тягарем для особи. А тому пропонує визначити розмір застави виходячи із положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.4 ст.189 КК України та за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.4 ст.189 КК України.

Про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.4 ст.189 КК України ОСОБА_6 повідомлено 25 вересня 2020 року.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. с ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, №300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_8 підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2020; протоколами допиту ОСОБА_9 , який повідомив про обставини вимагання у нього грошових коштів поєднаного з погрозами застосування, щодо нього насильства, в тому числі підозрюваними ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які погрожували розправою, а тому він налякався та передав їм 10 тис. доларів. Але в послідуючому ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продовжили дії по вимаганню 30 тис. доларів США і залучили для досягнення цієї мети підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які намагалися його затягнути в автомобіль і кудись завести, але він уник такої участі. В розмові вказані особи поводилися агресивно, переконували віддати гроші ОСОБА_6 , і якщо цього не станеться, то відріжуть вуха, проб`ють голову; показаннями потерпілого ОСОБА_9 про передачу коштів на вимогу групи цих осіб; протоколом проведення обшуку транспортного засобу марки «Тойота» моделі «Кемрі», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , за результатами якого вилучено грошові кошти в сумі 10000 доларів США, які були передані ОСОБА_9 у відповідності до висловленої йому вимоги; протоколом освідування ОСОБА_12 від 24.09.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.09.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) в порядку ст. 260 КПК України від 11.09.2020 стосовно ОСОБА_8 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) в порядку ст.260 КПК України від 11.09.2020 стосовно ОСОБА_9 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) в порядку ст.260 КПК України від 25.08.2020 стосовно ОСОБА_6 ; результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, на яких зафіксовано події пов`язані із вимаганням та передачею коштів, а також погрози потерпілому під час неодноразових зустрічей з підозрюваними.

Перелічені вище докази об`єктивно вказують на те, що підозрюваний міг вчините інкриміновані правопорушення, а тому підозра є обґрунтованою.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 підозрюється слідчими органами у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та до нього може бути застосовано покарання у виді реального позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки, злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , належить до категорії тяжких та особливо тяжких, що передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Кримінальний кодекс України не передбачає можливості звільнення особи від відбування покарання з випробуванням чи застосування більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією частини статті, у випадку засудження. Вказане саме по собі свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування як на території України, так і за її межам з метою уникнення покарання у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється. Окрім цього, він є працівником правоохоронного органу, у минулому працював у поліції, він обізнаний із оперативно-розшуковою діяльністю, має зв`язки у правоохоронних органах, що об`єктивно дає підстави вважати, що він може скритися від слідства і суду і переховуватися.

Також, вважаю обґрунтованим ризик того, що перебування на волі не виключає можливість знищення підозрюваним речей, документів та коштів, одержаних протиправним шляхом, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки згідно протоколів слідчих (оперативних) дій вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 був ініціатор вимагання коштів, та посилався на якусь недостачу, яку нібито допустив потерпілий, коли працював у ТЗОВ «СхідЗахід», а також те, що потерпілий до вже був передав 10 тис. доларів США на його вимогу.

Обґрунтованим є також ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого ОСОБА_9 , свідків: ОСОБА_12 та інших, які допитані або будуть допитані у цьому кримінальному провадженні, а також підозрюваних: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , працівників ТОВ «СхідЗахід», керівником якого є його син ОСОБА_8 , шляхом вступу з ними у поза процесуальні відносини, надавати поради з врахуванням відомих йому обставин справи, а також схиляти до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, оскільки він є впливовою особою, очолює Головне управління ДПС у Тернопільській області, має зв`язки і підлеглих правоохоронців, до цього тривалий час працював у правоохоронних органах .

Слідчий суддя також погоджується, що доведеними є ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчинити незаконні дії, спрямовані на продовження вчинення кримінального правопорушення як особисто так і за допомогою залучення інших осіб, зокрема, продовжити здійснення погроз із застосуванням насильства щодо потерпілого ОСОБА_9 , з метою одержання від останнього грошових коштів, які він повинен був передати на його вимогу, оскільки мета кримінально-карного діяння не доведена. Окрім цього, може вчинити нове кримінальне правопорушення, спрямоване на залякування потерпілого ОСОБА_9 .

Також, вважаю обґрунтованим ризик того, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати проведенню досудового розслідування, оскільки останній обіймаючи посаду начальника Тернопільської державної податкової інспекції Тернопільського управління Головного управління ДПС у Тернопільській області має широке коло зв`язків серед працівників інших правоохоронних органів, експертних установ, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності зможе впливати на експертів, які проводитимуть експертні дослідження у цьому кримінальному провадженні.

Тому з метою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слід обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому суд погоджується, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки ці запобіжні заходи в врахуванням його посадового становища, авторитету посади і зв`язків, які він має у області не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання завдань кримінального провадження визначених у ст.2 КПК України.

Окрім цього, відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд погоджується із доводами захисту про те, що вданому випадку, враховуючи особу підозрюваного, його вік, суть висунутого обвинувачення і те, що фактично насильство до потерпілого не було застосовано, автоматична відмова у застосуванні застави без здійснення судового контролю у даному випадку буде несумісною з вимогами п.3 статті 5 Європейської конвенції з прав людини.

У відповідності до положень ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий пропонує визначити розмір застави, з врахуванням існуючих виключних обставин, передбачених ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 1 500 000 грн. При цьому посилається на можливість внесення такої підозрюваним, виходячи з його майнового стану та суми коштів, яку він вимагав у потерпілого. В судовому засіданні прокурор уточнив, що розмір застави слід визначити 682 прожиткових мінімуми доходів громадян.

Слідчий суддя вважає, що розмір застави, який пропонує визначити слідчий не є достатньо обґрунтований.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з урахуванням наданих даних про доходи та майно підозрюваного, існування об`єктивних ризиків, які наведені слідчим суддею в силу посадового становища підозрюваного, його ролі у інкримінованих діях, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно визначити розмір застави, який передбачений ст.182 КПК України - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 051 000 грн.

Саме такий розмір застави, на думку слідчого судді, є тим ступенем довіри при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у підозрюваного, щодо якого застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

В частині скарги про незаконне затримання слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 1 ст.208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

З матеріалів, наданих слідчому судді, вбачається, що підставами для затримання ОСОБА_6 , згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 вересня 2020 року зазначено, що 24 вересня 2020 року о 16:11 в приміщенні службового кабінету начальника Тернопільської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Тернопільській області, за адресою: м. Тернопіль, вул. Білецька, 1 було затримано ОСОБА_6 на підставі: особу застали під час вчинення злочину; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Частиною 5 ст.208 КПК України передбачено, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину зазначено в графі щодо ознайомлення з підставами та правами: «Кримінальне правопорушення не вчиняв. При затриманні отримав тілесні ушкодження». В графі зауваження і доповнення до протоколу зазначено: «1) затримання відбулось більше чим через місяць після можливої події крим. правопорушення, про що свідчить дата внесення відомостей в ЄРДР; 2) затримання відбулось з перевищенням влади із застосуванням насильства, що призвело до видимих тіл. ушкоджень і можливого ЗЧМТ; 3) не зазначено осіб, які проводили затримання із заст. сили.

Стороною захисту під час розгляду скарги не надано будь-яких даних щодо звернення до органу досудового розслідування із клопотаннями, заявами або скаргами затриманої особи.

Відповідно до ч.1 ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

З матеріалів, наданих слідчому судді вбачається, що ОСОБА_6 було затримано безпосередньо після вчинення інкримінованих дій групою осіб 24.09.2020 року

По другому епізоду підозри, зокрема після отримання від потерпілого підозрюваним ОСОБА_8 частини коштів, які вимагалися, і затримання останнього. Наявні у слідчого докази, в тому числі показання потерпілого, вказували на те, що ОСОБА_6 безпосередньо причетний до інкримінованого правопорушення.

Окрім того, як вбачається із протоколу затримання (а.с.28) він складений слідчим ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_7 , який і здійснював його затримання. Окрім того, у протоколі зазначені особи, які брали участь у його затриманні.

А тому слідчий судді вважає, що стороною захисту не надано відповідних доказів, які б свідчили про незаконність затримання підозрюваного. Викладені обставини свідчать про відсутність підстав для висновку про невідповідність протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, чи процедури затримання нормам КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 слідчим було дотримано вимоги КПК України, та наданими слідчому судді матеріалами підтверджується правомірність підстав для його затримання.

У зв`язку із наведеним скарга є безпідставною та до задоволення не підлягає.

Слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи захисту про те, що дії підозрюваного безпідставно кваліфіковані за ч.4 ст.189 КК України - вимагання передачі чужого майна, що завдало шкоди у особливо великому розмірі, оскільки на цій стадії слідчий суддя не вправі перевіряти правильність кваліфікації діяння. В той же час, слідчий суддя вважає, що підозра, яка висунута підозрюваному у вимаганні передачі чужого майна, що завдало шкоди у особливо великому розмірі вимаганні майна - 30 тис. доларів США, що є особливо великих розміром, яка вчинена групою осіб з погрозою насильства над потерпілим та обмеження його прав і законних інтересів є обґрунтованою, підтверджена матеріалами слідства. При цьому слідчий суддя вважає, що кваліфікація діянь підозрюваних за цією підозрою у ході досудового слідства може бути зміненою.

В частині заяви підозрюваного та його захисників щодо застосування до нього насильства під час затримання 24 вересня 2020 року, у відповідності до положень ч.6 ст.206 КПК України, слід таку зафіксувати та покласти обов`язок на слідчого забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_6 .

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

скаргу захисника ОСОБА_4 на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_6 відхилити.

Клопотання слідчого задоволити частково.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання 24 вересня 2020 року о 16 годині 11 хвилин.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 051 000 грн. (один мільйон п`ятдесят одна тисяча гривень)

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Тернопіль), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Зафіксувати заяву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка заявлена під час судового засідання, про застосування до нього насильства під час затримання 24 вересня 2020 року та покласти обов`язок на слідчого забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30 вересня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1