Провадження № 1-кс/752/9371/20
У Х В А Л А

27 листопада 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0004319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна, -
встановив:
до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 в якому просить накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, зазначив, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.
Слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власників майна, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.
Із матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004319 від 11.09.2019 з правою кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, з приводу шахрайського заволодіння квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
В обгрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що представник ТОВ «Фінтайм капітал» ОСОБА_5 на початку червня 2020 року запропонував потерпілому ОСОБА_6 придбати квартиру, яка була раніше предметом залогу перед банком у гр. ОСОБА_7 . Після не виконання гр. ОСОБА_7 умов договору з банком, квартира була стягнена на предмет іпотеки та підготовлена до продажу на державних торгах, через систему «Прозоро».
ОСОБА_6 зацікавила вказана квартира, так як її вартість була на час придбання нижче ринкової і 11.06.2020 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтайм КАПІТАЛ»», було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 .
Приблизно через тиждень після придбання квартири, ОСОБА_6 зателефонував гр. ОСОБА_7 (колишній власник квартири) та під час особистої зустрічі у погрозливій формі вимагав безоплатної передачі вказаної квартири йому назад, на що отримав відмову.
В подальшому, 18.07.2020, перевіряючи реєстр речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_6 дізнався, що власником його квартири АДРЕСА_1 являється гр. ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2020 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 реєстровий №484. Крім того, встановлено, що від імені ОСОБА_6 діяв гр. ОСОБА_10 на підставі довіреності від 10.07.2020 за реєстровим № 4569, посвідченої приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 .
ОСОБА_6 зазначив, що жодних згод, доручень, довіреностей нікому не давав, жодних документів не підписував, у нотаріусів ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ніколи не був. Хто такий ОСОБА_10 йому не відомо.
Крім того, в ході досудового розслідування було встановлено та допитано ОСОБА_10 , який повідомив, що його знайомий запропонував підписати договори купівлі-продажу у приватного нотаріуса за грошову винагороду, і в червні 2020 року, перебуваючи у приміщенні нотаріуса по вул. Саксаганського в м. Києві, ОСОБА_10 підписав договори купівлі-продажу квартири з ОСОБА_7 за грошову винагороду у сумі 1000 грн. При цьому жодного відношення до квартири він не мав і з приводу довіреності на його ім`я від ОСОБА_6 йому нічого не відомо.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначена квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі- продажу укладеного 14.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 .
У зв`язку з тим, що група осіб шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , наявна необхідність у накладенні арешту, оскільки на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України вона є об`єктом протиправних дій та набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, відомості щодо вчинення якої внесені до ЄРДР, а відтак, відповідає критеріям положень ст. 98 КПК України. Разом з тим, незастосування накладення арешту може призвести до приховування, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню
У зв`язку з вищевикладеним, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане нерухоме майно, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню, збереження майна та недопущення його відчуження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, постановою слідчого від 12.10.2020 року квартиру АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що слідчим в клопотанні доведено, що з метою збереження речового доказу та недопущення його відчуження, у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України,-
постановив:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1