У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва кримінальне провадження за №0000846 від 26.08.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плесецьке, Васильківського р-ну, Київської обл., громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 26 серпня 2020 року перебував в невстановленому місці та невстановлений час на землі знайшов таблетку в блістері із написом «Метадон». Піднявши із землі знайдену таблетку в блістері, на якій був напис «Метадон», розуміючи, що це є наркотичний засіб - метадон (фенадон), помістив знайдену ним зазначену таблетку в блістері до кишені своїх джинсів та став незаконно зберігати її при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 прийшов до своєї квартири АДРЕСА_2 , взяв одноразовий шприц, відкрив знайдену ним одну таблетку, де був напис «Метадон», яка була в блістері, та розвів її в воді. Даний розчин помістив в одноразовий шприц з метою власного вживання без мети подальшого збуту. Маючи на меті вжити вказаний наркотичний засіб, направився в сторону вул. Кибальчича, 15-А, що в м. Києві, де був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), для власного споживання без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 в присутності двох понятих, добровільно надав працівникам поліції одноразовий медичний шприц, в якому знаходився наркотичний засіб загальною масою 0,204 г, який ОСОБА_5 зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями незаконно зберігав без мети збуту наркочний засіб, тобто вчиненив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркоманії. Пояснив, що на даний час стає на шлях виправлення, у зв`язку з проходженням відповідного лікування.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, враховуючи, що обвинувачений добровільно пройшов курс лікування в лікувальному закладі від наркоманії, у зв`язку з чим останній, враховуючи положення ч. 4 ст. 309 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.
Суд, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Аналогічні правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності регламентовані ст. 44 КК України.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.
З п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16), випливає, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
З положень п. 24 Постанови слідує, що за змістом норм, передбачених частиною 4 статті 307 та частиною 4 статті 309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.
З довідки медичного центру ТОВ «Медичний центр «Санрайз» (ліцензія МОЗ України серії № 63 від 01 листопада 2018 року) від 10 грудня 2020 року за №5/1/10/12/20, вбачається, що ОСОБА_5 пройшов курс лікування та індивідуальної психокорекційної психотерапії.
За таких обставин, суд вважає, що у цьому випадку було встановлено безумовні обставини, регламентовані ч. 4 ст. 309 КК України, які дають достатні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він дійсно добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування, а не намагається в такий спосіб ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений злочин (кримінальний проступок), у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, а провадження закриттю.
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження щодо нього, процесуальні витрати стягненню з останнього не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 372, 369-372 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 16), ст.ст. 44, 309 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності - задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000846 від 26.08.2020 року, закрити на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Речові докази у справі:
- Компакт-диск DVD-R з написом «Verbatim» ємністю 4.7 Гб №РАР636ХС28084031 зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- медичний шприц з рідиною білого кольору, який запаковано в поліетиленовий пакет та скріплено підписами понятих, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, - знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1