Справа № 296/8518/20
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 або його представнику адвокату ОСОБА_3 майно, яке було вилучене 25.09.2020 під час обшуку по місцю мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої скарги адвокат вказав, що 25.09.2020р. по місцю проживання ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук, під час якого було вилучене майно, що зазначене в протоколі обшуку. В подальшому, 28.09.2020р. прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира подано клопотання про арешт майна, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку. Ухвалою слідчого судді від 01.10.2020 за результатом розгляду клопотання прокурора постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна. Посилаючись на те, що прокурор відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 вчинив бездіяльність, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна, адвокат ОСОБА_3 просить скаргу задовольнити.

Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Матеріалами справи встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000247 від 17.07.2019р. за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України.

Зміст скарги свідчить про те, що 25.09.2020р. по місцю проживання ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук, під час якого було вилучене майно, що зазначене в протоколі обшуку.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01.10.2020р. у справі №296/8176/20 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку 25.09.2020р. по місцю проживання ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури з клопотанням №25 від 05.10.2020р. про повернення тимчасово вилученого майна.

Прокурор відділу обласної прокуратури ОСОБА_4 листом №09/2-1858-20 від 09.10.2020р. роз"яснив адвокату ОСОБА_3 , що він та/або ОСОБА_5 можуть звернутися за поверненням тимчасово вилученого майна до слідчого, у володінні якого перебуває вилучене майно, а саме до слідчої СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 або у разі відсутності слідчої за місцем роботи до її безпосереднього керівника ОСОБА_7 за адресою: м.Житомир, вул.Старий Бульвар, 5/37.

Посилаючись на те, що прокурор відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 вчинив бездіяльність, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна, адвокат ОСОБА_3 просить скаргу задовольнити.

Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.2 КПК України).

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст.303 КПК України. Так, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію,

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк,

3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Зазначена норма закону дозволяє звернутися до слідчого судді із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого чи прокурора, наявність і строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Як визначено приписами ч.1 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; 3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; 11) повідомляти особі про підозру; 12) пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом; 13) затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання; 14) звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 15) підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; 16) погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом; 17) доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні; 18) перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України; 19) доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави; 20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; 21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Отже, з аналізу зазначених норм випливає, що прокурор, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, не уповноважений здійснювати повернення тимчасово вилученого майна.

Встановлено, що прокурор розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 №25 від 05.10.2020 р. та задовольнив його.

За таких обставин відсутня бездіяльність прокурора, в звязку з чим в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 303- 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1