справа № 208/5451/20
№ провадження 1-кс/208/1556/20
УХВАЛА
Іменем України

09 вересня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №001176 від 01.08.2020 року за ч.2 ст.190 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородаївські Хутори, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштований розлученого, має 4-х неповнолітніх дітей які проживають окремо з матір`ю дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає на час розгляду клопотання у знайомих за адресою: АДРЕСА_2 , - точної адреси не повідомив, раніше судимого:

-17.07.2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки, вирок набрав законної сили 25.09.2014, звільнення 13.11.2017 по відбуттю строку покарання;

-10.07.2014 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, вирок набрав законної сили 11.08.2014 року;

-11.10.2018 року Жовтневим районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, вирок набрав законної сили 12.11.2018 року, який закінчується 11.10.2020 року, -

встановив:

08.09.2020 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження №0001176 від 01.08.2020 року за ч.2 ст.190 КК України у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185, 190 КК України, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України.

09.09.2020 року ОСОБА_6 пред`явлена підозра у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Згідно до підозри, в межах даного провадження, повторно, 07.07.2020 року приблизно о 10.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 знаходився в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , у знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_7 належного останній електролобзика «Skil» модель 4170 F015417001, s/n104006902 та побачивши, в кімнаті на столі належний ОСОБА_7 мобільний телефон "Huawei Y3 (CRO-U00) 1 GB / 8 GB» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у ОСОБА_6 виник прямий протиправний умисел спрямований на незаконне заволодіння вказаним електролобзиком та мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_7 з котрою він перебував у довірливих відносинах заснованих на знайомстві.

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, 07.07.2020 року приблизно о 10.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, керуючись корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_7 сприймає його як свого знайомого та довіряє йому, попросив у останньої надати для виконання робіт з ремонту меблів електролобзик «Skil» модель 4170 F015417001, s/n104006902, а також мобільний телефон "Huawei Y3 (CRO-U00) 1 GB / 8 GB» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , за умови подальшого повернення вказаних речей того ж дня, при цьому не маючи наміру повертати останній вказані речі. ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_6 , не знаючи про наявність у ОСОБА_6 протиправного умислу направленого на заволодіння її майном, передала останньому електролобзик «Skil» модель 4170 F015417001, s/n104006902, а також мобільний телефон "Huawei Y3 (CRO-U00) 1 GB / 8 GB» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Отримавши вказане майно ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому майно потерпілій ОСОБА_7 не повернув, розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку судово- товарознавчих експертиз №19/104-10/1/704 від 11.08.2020 та №19/104-10/1/732 від 02.09.2020, майнової шкоди на загальну суму 1216,67 грн.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їхній сукупності, а саме протоколом допиту потерпілого, свідків, протоколів огляду предмету, протоколів пред`явлення особи для впізнання, договорами специфікації, та інше.

В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , підтримала клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працює, доходу не має, не має постійного місця проживання, за місцем реєстрації не проживає, а тому заявлені ризики передбачені ст. 177 КПК України, обґрунтовують ризик можливого ухилення підозрюваного від слідчого, прокурора та суду. Також підозрюваний знайомий із потерпілою особою та свідками, а тому може вчинити вплив на потерпілу та свідків, з метою ухилення від покарання, крім того враховуючи що ОСОБА_6 раніше судимий неодноразово за злочини корисливої направленості, висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, не має доходу, осіб які б його утримували, місця роботи, що робить реальним ризик можливості скоєння нового кримінального злочину. Також вважали звернути увагу слідчого судді, на те, що ОСОБА_6 перебуває на іспитовому строку за Вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 11.10.2018 року, що впливає на кваліфікацію злочину та ризики заявлені які підтверджують недотримання соціальних правил, відсутність виправлення та висновків зроблених ОСОБА_6 .. Посилання підозрюваного на наявність місця роботи, місця його проживання у м. Кам`янське жодними даними не підтверджена. Так останнім місцем проживання ОСОБА_6 відоме слідству це адреса АДРЕСА_4 , з якої підозрюваний випроваджений та допущений не буде, що підтверджено протоколом допиту свідка, а тому єдиним можливим запобіжним заходом, який унеможливить підозрюваного продовжити свою злочинну діяльність або вчинити нові злочини, перешкодить впливу на потерпілу та свідків, та не дозволить ухилитися від органу досудового слідства, суду, є тримання під вартою. Щодо застави просить суд прийняти в межах передбачених КПК України.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 підтримав клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як підозра у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України є обґрунтованою, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Злочин передбачає кримінальну відповідальність у виді тримання під вартою, а заявлені ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими. У клопотанні враховано, характеризуючи данні на особу підозрюваного, його ставлення до скоєного, спосіб життя та заробітку, відсутності осіб на утримані, сталих соціальних зв`язків, відсутність бажання виправлення та припинення асоціального способу життя, наявність незнятих та непогашених судимостей, в тому числі підозра у скоєнні злочину під час перебування на іспитовому строці.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання не оспорюючи фактичні дані зазначені у клопотанні та підозрі, визнав факт вчинення ним відображеного у клопотанні злочину, підтвердив що майно яким він заволодів 07.07.2020 року повинен був повернути потерпілій особі, яка є його знайомою, в той же день. Але 07.07.2020 року він заклав у ломбард телефон потерпілою без наміру його повернуті ОСОБА_7 , та електролобзик «Skil» здав також до ломбарду але вже в інший день. Та майно потерпілій не повернув. Те що він перебуває на іспитовому терміні за вироком суду він знає, та покладені обов`язки вироком суду від 11.10.2018 року йому було роз`яснено та доведено до відома. Він зареєстрований у с. Бородаївські Хутори, але там не проживає. Житла у м. Кам`янське не має. Мав намір проживати за адресою вул. Республіканська, № 70 у центрі, але його попросили притулок залишити. Тому він зараз проживає у друзів, але точної адреси не знає. Просить врахувати до він проходив медичне лікування у 7-ій міській лікарні, де йому було проведено операційне втручання. Виписався з лікарні він 27.08.2020 року, та продовжує лікуватися амбулаторно. Тому просить обрати відносно нього домашній арешт за місцем його проживання але адреси він не знає. Осіб які б його утримували не має.

Захисник ОСОБА_5 , враховуючи позицію підзахисного, вважав, що доцільним буде запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, який просив обрати на розсуд слідчого судді, з врахуванням того, що хоча і не офіційно, але підзахисний ОСОБА_6 має роботу та дохід, може себе утримувати, також має 4-х неповнолітній дітей, та одного вже повнолітнього, яким він надає допомогу, має місце проживання.

Також підставами для відмови у клопотанні, захисник вважав недотримання слідчим та прокурором вимог ч. 2 ст. 183 КПК України, з врахуванням санкції статті ч. 2 ст. 190 КК України, а тому просив у задоволенні клопотання відмовити, застосувати інший більш м`який запобіжний захід.

Заслухав прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідив матеріали клопотання, випісний епікриз на ім`я ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, ОСОБА_6 є особою, яка в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 001176 від 01.08.2020 року за ч.2 ст.190 КК України, у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Обґрунтованість пред`явленої 09.09.2020 року підозри ОСОБА_6 обґрунтована та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протокол огляду місця події; заявою та протоколів допиту потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання потерпілій та свідкові, протоколом огляду предмета, та іншими матеріалами за своєю сукупністю.

Також під час розгляду клопотання фактичні обставини викладені у підозрі підтверджені ОСОБА_6 , які він не оспорював.

Ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Так, згідно до ч. 2 ст. 190 КК України, перебачено кримінальну відповідальність за шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Згідно до ч. 2 ст. 190 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи що ОСОБА_6 пред`явлена підозра у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке найтяжчим покаранням є позбавлення волі на строк до трьох років, то такий злочин на час розгляду віднесений згідно до ч. 4 ст. 12 КК України до нетяжких злочинів.

Щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою, яка раніше засуджена за вироком 11.10.2018 року Жовтневим районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, вирок набрав законної сили 12.11.2018 року, який закінчується 11.10.2020 року, підозрюється у скоєнні злочину під час іспитового строку, не має постійного місця проживання, не зазначив адресу проживання на час розгляду клопотання, за місцем реєстрації не проживає, осіб на утриманні не має, має дітей але діти проживають з матір`ю, офіційного доходу не має, даних щодо неофіційного доходу, не зазначив, крім наявності такого, знайомий з потерпілою та свідками, раніше був неодноразово засуджений за корисні злочини, що робить обґрунтованими заявлені ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливати на потерпілого, свідка у даному кримінальному провадження, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилання сторони захисту на недоведеність заявлених ризиків, не знайшла свого підтвердження під час розгляду клопотання, та розцінюється як позиція сторони захисту, що не має свого обґрунтування.

Щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що виписка оформлена з медичного закладу підтверджує перехід підозрюваного на амбулаторне лікування, що не обумовлює його обов`язкове перебування у медичному закладі для отримання стаціонарного лікування.

Так, згідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, законодавець читко визначив підстави для застосування до раніше судимої особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою за злочин який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, що узгоджується із санкцією ч. 2 ст. 190 КК України, але за умови доведення прокурором, крім наявності підстав передбачених ст. 177 КК України, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як встановлено під час розгляду клопотання, прокурором не надано жодного підтвердження що під час внесення даний в ЄРДР за №001176 від 01.08.2020 року за ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а згідно до пояснень ОСОБА_6 він не допускав ухилення від слідства та суду, не є підозрюваним або обвинуваченим за іншим кримінальним правопорушенням, що не оспорювалося ні прокурором ні слідчим.

А тому враховуючи що подане клопотання містить обґрунтування підстав для обрання запобіжного заході відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як можливість їх допущення, але не містить обґрунтувань та доведеності прокурором, що, перебуваючи на волі ОСОБА_6 вже переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, клопотання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 в межах даного провадження внесеного в ЄРДР за №001176 від 01.08.2020 року за ч.2 ст.190 КК України, у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

В той же час, з огляду на викладене, слідчий суддя вважає недоведеним, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не запобігне ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на потерпілу та свідків.

Як з`ясовано під час розгляду клопотання, підозрюваний має житло за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено підозрюваним у засіданні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», Рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», Рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, виходячи з мети застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає достатнім та необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризику, передбаченому п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородаївські Хутори, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язку:
1)не залишати домоволодіння АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 години до 06.00 години;
2)прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
5)утримуватися від спілкування з потерпілою особою, та свідками в межах даного кримінального провадження, окрім часу прийняття участі в кримінальному провадженні.

Строк домашнього арешту визначити по 06.11.2020 року.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ..
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1