Номер провадження: 11-кп/813/2390/20
Номер справи місцевого суду: 492/2266/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019 яким ОСОБА_3 , визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

встановив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_3 , визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

27.11.2020 засобами поштового зв`язку на адресу суду 1-ої інстанції із ДУ «Одеська виправна колонія №14» засудженим ОСОБА_3 була подана апеляційна скарга на зазначений вирок суду від 27.02.2019.

Вивчивши матеріали провадження, вважаю, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_3 підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга, на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру може бути подана протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Статтею 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок постановлений судом 1-ої інстанції 27.02.2019 та оголошений у присутності прокурора, засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , про що свідчить журнал судового засідання (т. 4 а.с. 64-65).

Згідно розписки, наявної в матеріалах провадження, засуджений ОСОБА_3 отримав копію вироку у день його проголошення, а саме 27.02.2019 (т. 4 а.с. 69).

Разом з тим, відповідно до конверту, відправленого із ДУ «Одеська виправна колонія №14», лист на адресу суду 1-ої інстанції був відправлений 27.11.2020, при цьому в апеляційній скарзі засудженим ОСОБА_3 зазначається дата її написання 21.11.2020 (т. 4 а.с.103, 105), тобто зі значним пропуском передбаченого законом 30-деного строку на апеляційне оскарження.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_3 не порушує питання щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», а також узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в п. 2 постанови по справі № 5-103 кс-15 від 1.10.2015 право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Натомість, відповідно до, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, зазначена апеляційна скарга засудженого ОСОБА_3 підлягає поверненню апелянту.
Керуючись ст.ст. 24, 116, 370, 395, 399, 405, 419, 532 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019, яким ОСОБА_3 , визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України повернути засудженому ОСОБА_3 , в зв`язку з подачею скарги після закінчення строку апеляційного оскарження та не порушенням питання про поновлення цього строку.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до положень ч. 7 ст. 399 КПК України, залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя Одеського апеляційного суду: ОСОБА_2