ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 658/2712/17 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/46/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
іменем України

05 січня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001573 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 вересня 2020 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конишевка Конишевського району Курської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого;
засуджено:
за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Вирішено питання про процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 29 червня 2017 року близько 22 год., знаходячись на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти 20 цеглин «ракушняк», вартістю 15,66 грн. за 1 шт., на загальну суму 313,20 грн., але не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки цього ж дня о 22.20 год. був зупинений ОСОБА_8 ..

У поданій на вирок апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , порушує питання про зміну вироку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Свої доводи мотивує тим, що відповідно до вимог ст.49 КК України особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років. Всупереч вказаному, судом першої інстанції не було застосовано вимоги ст.49 КК України та не застосовано закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає обов`язковому застосуванню. Оскільки ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення 29.06.2017 року та з того часу минуло 3 роки, суд першої інстанції не роз`яснив йому положення ст.49 КК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Просить змінити вирок суду та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив на підставі ст.49 КК України звільнити його від покарання, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Згідно матеріалів справи, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за який він засуджений, в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Оскільки він та інші учасники судового провадження, не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд обмежився тільки допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу винного, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

Що ж до доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку, то вони є обґрунтованими.

Згідно із ч.5 ст.74 КК України особу може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як установлено судом, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року, що діє з 01.07.2020 року, є проступком.

З дня вчинення ОСОБА_7 проступку, передбаченого ч.2.ст.15, ч.1 ст.185 КК України, і до набрання вироком щодо нього законної сили минули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а саме 3 роки. Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_7 у цей період вчинив новий злочин або ухилявся від слідства чи суду, матеріали кримінального провадження не містять.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 дав згоду на його звільнення від призначеного покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Отже, ухвалюючи вирок та призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню, тобто не застосував положення статей 49, 74 КК України, що відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
У зв`язку з необхідністю виправлення помилки суду під час призначення ОСОБА_7 покарання, яка не погіршує становище обвинуваченого і не тягне за собою необхідність призначення йому більш суворого покарання, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання не можна визнати законним, тому його слід змінити з наведених вище підстав.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Тому, зважаючи на доводи прокурора та заявлені ним вимоги, його апеляційну скаргу слід задовольнити.
Керуючись ч.2 ст. 376, ст.404, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання - змінити. На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
У решті цей вирок щодо нього - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Ухвала набрала законної сили 05 січня 2021 року
Копія ухвали оформлена 05 січня 2021 року
Секретар судового засідання ОСОБА_5