Провадження № 1-КП/932/523/20
Справа № 932/4587/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000641 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000641 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 307 КК України.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт в нічний час, так як обвинувачений має постійне місце проживання, раніше є несудимою особою, а посилання на те, що обвинувачений переховувався, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні переконливі докази даної обставини. Також додав, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника та вказав, що йому дома перебувати буде комфортніше, ніж у тюрмі.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту та просив відмовити у зміні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту, з наступних підстав.

Так, частиною 2 п.5 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; дані щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа та інші відомості.

Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 за клопотанням прокурора було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07 лютого 2021 року.
Приймаючи таке рішення, судом були встановлені ризики про те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати розгляду справи по суті, які на час розгляду кримінального провадження не відпали та продовжують існувати.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини може переховуватися від суду.

Так само, в обґрунтування доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 зазначено, що на цей час кримінальне провадження не розглянуто, не допитані свідки, тобто з урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, вищезазначені ризики на цей час не відпали та продовжують існувати, а тому підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не вбачається, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Окрім цього, судом також враховано й те, що ОСОБА_5 тривалий час, перебував у розшуку, що підтверджується постановою від 20.05.2014 року, що міститься в матеріалах кримінального провадження, а отже посилання захисника на відсутність доказів на підтвердження даної обставини судом не приймається.

Посилання захисника на ту обставину, що обвинувачений має постійне місце проживання, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, так як не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , оскільки такі обставини існували і на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він звинувачується та жодним чином не виступали стримуючим фактором в його поведінці.
Також посилання захисника про тривале перебування обвинуваченого під вартою, судом не приймається, як підстава для зміни запобіжного заходу, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю та процесуальною поведінкою учасників процесу в даному судовому провадженні, при цьому дані обставини не спростовують необхідності продовження строку саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Між тим, стороною захисту дане клопотання подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_5 та без зазначення у ньому нових обставин, які раніше не розглядалися судом, що є порушення вимог ст. 201 КПК України.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт.

Керуючись ст.ст.132, 176-177, 182-184, 193-194, 201, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Головуючий суддя ОСОБА_1