Провадження № 1-кс/643/4333/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2020 року Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 в порядку п.1 п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на рішення прокурора у кримінальному провадженні №0000006 від 26.01.2017,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла зазначена скарга ОСОБА_2 в порядку п.1 п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на рішення прокурора у кримінальному провадженні №0000006 від 26.01.2017.

Вивчивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Згідно ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, визначені у ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Таким чином, ч.1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Таким чином, в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України, і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

В порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_2 , в ній йдеться мова про оскарження бездіяльності прокурора першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №4, яка полягає у невчиненні процесуальних дій та оскарження рішення прокурора, а саме листа №0410-597-17 від 28.09.2020 щодо розгляду його скарги в порядку ст.308 КПК України та фактичній відмові у її задоволенні.

В той же час, слідчим суддею встановлено, що 28.09.2020 року за №0410-597-17 першим заступником керівника Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 заявнику надано лист-відповідь на подану ним скаргу в порядку ст.308 КПК України про недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 26.01.2017.

Відповідно до ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Виходячи з наведеного, для оскарження слідчому судді рішення прокурора в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України, воно повинно мати форму процесуального рішення, а саме постанови про задоволення скарги чи відмову у задоволенні скарги.

Разом з тим, оскарження такого рішення прокурора на досудовому розслідуванні як лист-відповідь не передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України. З цього приводу, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність прокурора, що не може бути предметом оскарження згідно вимог ст. 330 КПК України в порядку нагляду за досудовим розслідуванням слідчим суддею.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що в порядку ст.308 КПК України може бути оскаржено недотримання розумних строків, слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування прокурору вищого рівня. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень Особа, яка подала скаргу невідкладно повідомляється про результати її розгляду.

Виходячи з вищевказаного, заявнику зі скаргою в порядку ст.308 КПК України необхідно звернутися до Харківської обласної прокуратури.

При цьому, як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

Встановлено, що ОСОБА_2 звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України, а тому скаргу останнього необхідно повернути заявнику та роз`яснити, що із скаргою в порядку ст.308 КПК України він повинен звернутися до керівника Харківської обласної прокуратури, як до прокурора вищого рівня.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 в порядку п.1 п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на рішення прокурора у кримінальному провадженні №0000006 від 26.01.2017 - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1