Справа № 347/1695/20
Провадження № 1-кс/347/525/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2020 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
володільця майна ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 17.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна
В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000284 від 17.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.
Із клопотання вбачається, що 17.09.2020 до Косівського ВП надійшов рапорт начальника СРПП Косівського ВП ГУНП в Івано- Франківській області про те що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Старий Косів, Косівського району, 17.09.2020 року, близько 06:00 години із русла річки «Черемош», що в с. Слобідка, Косівського району здійснював видобування піщано-гравійної суміші, яку в подальшому навантажував на кузов автомобіля марки «ЗИЛ -ММ3 4502» синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 та перевозив без відповідних документів.

17.09.2020 року під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки «ЗИЛ -ММ3 4502» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , на який здійснювалось навантаження піщано-гравійної суміші, піщано-гравійну суміш та одну металеву лопату. Власником вказаного автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , житель с. Рожнів, Косівського району, Івано-Франківської області, однак він перебуває в користуванні ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого, погоджено із прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури, оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити повністю та з метою збереження речових доказів, забезпечення можливої конфіскації і забезпечення проведення необхідних судових експертиз - накласти арешт на автомобіль марки «ЗИЛ - ММ3 4502» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником якого ОСОБА_6 житель с. Рожнів, Косівського району Івано-Франківської області, однак перебуває в користуванні ОСОБА_5 , навантажену на кузов зазначеного транспортного засобу незаконно здобуту піщано-гравійну суміш та одну металеву лопату.
Прокурор вважає дане клопотання обґрунтованим та просить суд його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки навантажена на вказаний автомобіль суміш не піщано-гравійною; автомобіль він позичив у родича з метою доставки за місцем свого проживання у власних цілях незначної кількості суміші.
Власник майна, на яке передбачається накласти арешт, в судове засідання не прибув. За змістом ч.1 ст.172 КПК України встановлено дводенний строк розгляду клопотання про арешт майна з дня його надходження до суду, а неприбуття в судове засідання осіб, вказаних у даній статті не є перешкодою для розгляду клопотання. Отже, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутності власника майна ОСОБА_6 .
Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.3), копію рапорту І. Бельмеги (а.с.4), копію посвідчення водія ОСОБА_5 (а.с.5), копію свідоцтва про реєстрацію автомобіля ЗИЛ-ММЗ д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.6), копію протоколу огляду місця події від 17.09.2020 року (а.с.7-9), постанову про визнання речових доказів від 17.09.2020 року - слідчий суддя приходить до наступних висновків: вказаний у клопотанні автомобіль є речовим доказом у розумінні ст.98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст.96-2 КК України: спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно (п.4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи, що вказані в клопотанні речі мають значення речових доказів в межах кримінального провадження №0000284 від 17.09.2020 року, а тому, з метою їх збереження як доказів та предметів дослідження під час проведення відповідних експертиз, забезпечення можливої конфіскації слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речового доказу, забезпечення можливої конфіскації та забезпечення проведення необхідних судових експертиз, що слідчим повністю доведено.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на автомобіль марки «ЗИЛ - ММ3 4502» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_6 , навантажену на кузов зазначеного транспортного засобу незаконно здобуту піщано-гравійну суміш та одну металеву лопату.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.
Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1