Справа № 742/3594/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/762/20
Категорія - ч.1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2018 року за № 0000134, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2020 року, якою звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прилуки Чернігівської області, громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2020 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито вказане кримінальне провадження.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Таке рішення суду обґрунтоване тим, що санкція статті 125 ч.1 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_9 , передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

На час розгляду клопотання минуло більше двох років з дня вчинення злочину. В матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачена ухилялася від слідства або суду, або дані про вчинення нею нового злочину.

Вказані підстави відповідають положенням п.2 ч.1 ст. 49 КК України, а тому суд прийшов до висновку щодо можливості звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.09.2020 року щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Стверджує, що ухвала суду не відповідає вимогам КПК України з огляду на те, що звільнення обвинуваченої за ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є нереабілітуючою обставиною, а тому суд повинен був встановити винуватість чи невинуватість обвинуваченої.

Автор скарги переконаний, що у зв`язку із невизнанням обвинуваченою вини протягом судового засідання, до обов`язку суду при закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав належить встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому просить врахувати, що у разі не встановлення винуватості особи при звільненні від кримінальної відповідальності, потерпіла сторона змушена звертатись у порядку цивільного судочинства і доказувати обставини, які мають ознаки кримінального правопорушення, що є неприпустимим.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілої. Зазначає, що вимоги потерпілої не ґрунтуються на положеннях закону про кримінальну відповідальність. Виконання вимог ст. 49 КК України є обов`язком суду, який позбавлений за цих підстав можливості дослідити всі докази захисту та докази обвинувачення, а відповідно і постановити вирок у справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи потерпілої, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, обвинувачену та її захисника, а також прокурора, які заперечили проти апеляційної скарги потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.3 ст.285 КПК України, у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Зазначених положень закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 02.09.2018 року, близько 14 год. перебуваючи біля кіоску №40 продовольчого павільйону ринку «Привіз», шо знаходиться поблизу площа Привокзальна ,1 в м.Прилуки , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, штовхнула ОСОБА_7 на бетонне покриття, в результаті чого вона впала обличчям до низу і згідно висновку судово медичної експертизи № 322 від 20.10.2018 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця зовнішньої поверхні нижньої третини лівого плеча, двох синців правої молочної залози, синця в ділянці верхньої третини лівого стегна по передній поверхні, синця в ділянці середньої третини лівого стегна по передній поверхні, синця в ділянці верхньої третини лівої гомілки, саден обох ліктьових суглобів та продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_7 декілька ударів ногами в область стегон і сідниць та згідно висновку судово - медичної експертизи № 311 від 20.10.2018 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці, синця в ділянці нижньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні, двох синців по внутрішній поверхні середньої третини правого стегна, синця по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров 'я.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_9 заявила клопотання про закриття провадження в справі в зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, аргументуючи тим, що є всі підстави для його задоволення, оскільки строки притягнення до кримінальної відповідальності сплинули.

Потерпіла та її представник не заперечували проти закриття провадження в справі, оскільки дана підстава для закриття провадження не є реабілітуючою.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно зі ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

У відповідності до вимог ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі вимог ст. 288 ч.3 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що з моменту вчинення проступку і до розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності минуло більше двох років.

Одночасно матеріали справи не містять у собі відомостей про те, що строк давності, встановлений ст. 49 КК України будь-яким чином призупинявся або переривався, тобто відсутні дані, які б вказували на те, що обвинувачена ухилялася від слідства або суду, або дані про вчинення нею нового злочину.

Таким чином, з матеріалів справи убачається, що суд, встановивши наявність усіх підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, та отримавши згоду обвинуваченої ОСОБА_9 на звільнення її від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності, обґрунтовано звільнив останню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрив кримінальне провадження щодо неї, при цьому суд роз`яснив наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

Доводи апеляційної скарги потерпілої, що суд не встановив вину чи невинуватість обвинуваченої, не з`ясував обставини, установлені під час кримінального провадження, не перевірив їх доказами, а відразу прийняв рішення за клопотанням обвинуваченої і закрив кримінальне провадження на підставі ст.49 КК України, є небгрунтваними, оскільки такі доводи суперечать та спростовуються положенням п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.ч.1,4 ст.286 КПК України.

Судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, оскільки ним правильно застосовано кримінальний закон, який підлягав застосуванню, а при його ухваленні не було допущено порушень вимог КПК України .

Тому підстав до задоволення апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 про скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відносно ОСОБА_9 апеляційний судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2020 року, якою звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4