Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7451/14-к
Провадження № 1-в/279/459/20
У Х В А Л А
іменем України
"15" вересня 2020 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені клопотання адвоката ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ст.213 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. Вирок набрав законної сили 20.01.2015 року та прийнятий на виконання уповноваженим органом пробації 09.06.2020 року.

Відповідно до ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Станом на 21.08.2020 року засуджена штраф не сплатила.

Адвокатом ОСОБА_3 внесено клопотання про звільнення засудженої від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, оскільки з дня набрання вироком законної сили минуло 5 років 8 місяців.

Відповідно до ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в певні, передбачені п.1-5 вказаної норми строки.

02.07.2020 року орган пробації звертався з поданням про розстрочку сплати штрафу. Ухвалою від 21.08.2020 року в задоволенні подання було відмовлено.

Кримінальним законодавством встановлені строки виконання обвинувального вироку, по закінченню яких особа звільняється від відбування покарання, якщо вирок не було виконано.

Ініціатор подання, прокурор та засуджений належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (подання) прокурора, засудженого, його захисника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом (ст.539 КПК України).

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення

строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину

Вищевказана норма Закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, відсутні.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи, що з дня набрання вироком суду законної сили минуло більше 5 років, докази того, що засуджена ухилялась від відбування покарання у справі відсутні, тому є підстави для задоволення подання і звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.53,80 КК України, ст.537, 539 КПК України, ст.26, 152 КВК України,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014 року по закінченню строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: