Справа № 645/2440/20
Провадження № 1-кп/645/630/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
За участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
За участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3
Адвоката ОСОБА_4
Обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою та клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на теперішній час утримується в ДУ «ХСІ», обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 задоволено клопотання сторони обвинувачення та обрано щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, допитами потерпілих, допитами свідків, протоколами оглядів предметів, протоколами впізнання, протоколом слідчого експерименту. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Підстави застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 обґрунтовуються настанням ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: - переховуватися від суду, оскільки. ОСОБА_5 усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину: - незаконно впливати на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомі місця мешкання кожного потерпілого, що підтверджується слідчим експериментом; - вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , ніде не працює, утриманців не має. а отже маються достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого запобіжною заходу, ніж тримання під ватрою, у подальшому може продовжити вчиняти нові злочини та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З урахуванням доведеності обгрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень. їх тяжкість, прокурор зазначила, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував та зазначив, що можливо змінити обраний запобіжний захід на більш м*який домашній арешт, що також забезпечить виконання обов*язків обвинуваченим.
Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що підтримує думку адвоката стосовно зміни обраний запобіжний захід на домашній арешт, в зв*язку з тим, що йому необхідно забезпечувати себе та матір. Крім того вказав, що у разі зміни запобіжного заходу зобов*язується дотримуватися покладених обов*язків.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника зазначила, що обвинуваченим та його захисником не обґрунтовано клопотання належним чином, а ризики зазначені прокурором не зникли.

Потерпілі до підготовчого судовому засіданні не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали заяви про проведення розгляду кримінального провадження за їх відсутності.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, суд під час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою та клопотання про зміну обраного запобіжного заходу оцінює в сукупності обставини, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на , обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту); 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, враховуючи те, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно обвинувальних актів, скоїв неодноразово повторні кримінальні правопорушення з корисливих мотивів, а саме скоїв двадцять корисливих кримінальних правопорушень за які передбачено покарання у вигляді до 6 років позбавлення волі та вказане підтверджується поясненнями обвинуваченого в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, таким чином оцінюючи сукупність обставин, враховуючи, що ОСОБА_5 є неодружений, без постійного джерела доходу, офіційно непрацевлаштований, тому у зв`язку з відсутністю легальних джерел доходу у обвинуваченої ризик втечі та вчинення ним іншого кримінального правопорушення на цей час існує, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим вказаними пунктами ст. 177 КПК України.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

У зв`язку з цим проходить до висновку, що ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися, тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд продовжує строк тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

Сторона захисту у своїх запереченнях не надала достатніх доводів для суду для скасування запобіжного заходу та нових доказів, які перешкоджають або унеможливлюють перебування обвинуваченого під вартою.

Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували га момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м*який належить відмовити, клопотання прокурора задовольнити.

Будь-яких інших даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів до 29 листопада 2020 року.

Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_5 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 29 листопада 2020 року.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити

В судовому засіданні по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України оголосити перерву до 29 жовтня 2020 на 14 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1