Вирок
Іменем України

22 грудня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001063 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красний Яр Кокчетавської області Казахстан, громадянин України, вірменина, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2020 року о 17 год. 11 хв. ОСОБА_4 перебував у приміщенні торгового залу магазину «Продукти 1029» ТОВ «АТБ маркет», що за адресою: вул. Житній Ринок, 6, в м. Житомир.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 з корисливих мотивів, виник умисел, направлений на таємне викрадення будь- якого чужого майна, яке належить ТОВ «АТБ маркет».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, таємно, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у вищевказаному магазині, шляхом вільного доступу з вітрин таємно викрав чуже майно, а саме: 2 пляшки горілки «Козацька Рада», об`ємом 0, 5 л., вартістю 74 грн. 50 коп. за одну пляшку, одну вакуумну упаковку окіст «Київський» марки «Своя лінія», вагою 0, 359 грам, вартістю 48 грн. 08 коп. та одну вакуумну упаковку четвертини курячої в марки «Своя лінія», вагою 0, 430 грам, вартістю 44 грн. 57 коп. та сховав вказане майно під куртку, в яку був одягнений.

В подальшому, утримуючи вказане майно у такий спосіб з метою доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за викрадений товар, минаючи касову лінію, направився до виходу з магазину та намагався покинути приміщення магазину, таким чином виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені та припинені охоронцем вищезазначеного магазину.

Таким чином, ОСОБА_4 намагався завдати ТОВ «АТБ маркет» матеріальної шкоди на загальну суму 241 грн. 65 коп.

30 листопада 2020 року в приміщенні Житомирської місцевої прокуратури між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 160 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник не заперечує проти затвердження вказаної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про винуватість відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що останній раніше не судимий, повністю відшкодував завдані збитки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30 листопада 2020 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 160 годин громадських робіт.

Речові докази по справі, а саме 2 плашки горілки «Козацька рада» об`ємом 0.5 л, 1 вакуумну упаковку окісту « Київського» марки «Своя лінія» вагою 0.359 грам та одну вакуумну упаковку четвертини курячої марки «Своя лінія» повернути власнику за належністю; DVD-диск з відеофайлами з магазину «Продукти 1029» -залишити в матеріалах кримінального провадження..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення

Головуючий суддя ОСОБА_1