Справа № 306/558/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/385/20, за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 09. 06. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, на строк до 31. 07. 2020 включно, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, на підставі ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_8 у відповідності до ч. 5 ст. 194 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду (слідчого судді) на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту с. Нижні Ворота, Воловецького району, Закарпатської області, в якому фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду (слідчого судді); повідомляти слідчого, прокурора або суд (слідчого суддю) про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000230 від 06. 05. 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22. 04. 2020 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 , який в той час знаходився на вул. Шевченка в м. Свалява, біля приміщення гуртожитку Свалявського будівельно технічного ліцею, що розташований за адресою м. Свалява вул. Шевченка, 51 та розпочав висловлювати вимогу про передачу
-2-

йому грошових коштів в сумі 150 грн., на що останній відмовив йому. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосовуючи фізичну силу наніс потерпілому ОСОБА_9 , в той час як останній знаходився в сидячому положенні на землі, декілька ударів руками затиснутими в кулак в область голови та обличчя. Від завданих ударів, ОСОБА_9 впав на землю, після чого ОСОБА_8 наніс йому ще декілька ударів ногами в область лівої частини тулубу в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: переломів 9-10 ребер зліва, лівобічного гемотораксу, струсу головного мозку, забою лівої нирки, гематоми верхньої повіки, субконюктивального крововиливу лівого ока. Після того як ОСОБА_9 знепритомнів, ОСОБА_8 відкрито заволодів належними ОСОБА_9 мобільним телефоном марки «Huawei» моделі: Y7, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 2800 (дві тисячі вісімсот) грн. з карткою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_3 та гаманцем, в якому містилися грошові кошти в сумі 200 грн. та особистими документи останнього, які знаходилися в кишенях його штанів, внаслідок чого спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 3000 (три тисячі) грн.
Вказані вище вказані тілесні ушкодження, згідно висновку судово - медичної експертизи № 221/2020 від 26. 05. 2020 кваліфікуються як середньої ступені тяжкості тілесні ушкодження, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день, та як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, як такі що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день. Тілесні ушкодження у вигляді гематоми верхньої повіки, сукон`юктивального крововиливу кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Органом досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що злочин в якому підозрюється ОСОБА_8 є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому існують ризики, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь які речі, які мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженні, особисто чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі, може незаконно впливати на свідків, у зв`язку з чим на даний час є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що у клопотанні слідчим взагалі не обґрунтовано та в ході розгляду клопотання прокурором не доведено того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_8 буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні. При цьому єдиним обґрунтуванням неможливості застосування до підозрюваного більш

-3-

м`якого запобіжного заходу сторона обвинувачення вказує на тяжкість вчиненого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Також слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя зазначив, що слідчим не надано доказів того, що ОСОБА_8 продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, що раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень, крім того, подія кримінального правопорушення відбулась у квітні 2020 року, щодо ОСОБА_8 , як особи причетної до даного злочину відомості здобуті набагато раніше, ніж повідомлено йому про підозру, з ним вже протягом деякого часу провадяться слідчі дії, на які він з`являвся при першому виклику, відомостей про ухилення ОСОБА_8 від слідства слідчому судді не надано. На думку слідчого судді, наявність лише обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину не може вважатися достатньою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 .. З врахуванням сукупності викладених висновків, практики Європейського Сду з прав людини, викладеної у рішеннях «Харченко проти України», «Боротюк проти України», «Летельє проти Франції» та характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, тимчасові підробітки (зі слів), проживає з малолітніми дітьми, що свідчить про наявність соціальних зв`язків та про наявність стримуючих чинників, які здатні зменшити вказані стороною обвинувачення ризики, слідчий суддя прийшов до висновку, про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 09. 06. 2020 та постановити нову ухвалу про обрання щодо ОСОБА_8 , підозрюваного за ч. 1 ст. 187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На його думку, ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою і такою, що винесена внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. Також прокурор вказує на те, що при розгляді клопотання слідчий суддя не врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які містять достатні підстави для застосування саме такого запобіжного заходу, зокрема: переховування від органу досудового слідства, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. Також прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а також просить врахувати, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що додатково свідчить про існування ризику продовження підозрюваним злочинної діяльності. У зв`язку з наведеним прокурор вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та достатність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та суперечить положенням ст. ст. 177,178 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги заяву прокурора ОСОБА_10 , подану до апеляційного суду, про розгляд апеляційної скарги без його участі.

-4-

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є недостатніми для переконання, що жоден і більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першої цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.

-5-

Статею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23. 02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Пунктом «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, установленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Розглядаючи клопотання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу, урахував конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого та дав їм належну оцінку.
Зокрема, слідчий суддя дослідив ті відомості, на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра та перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри й на підставі їх оцінки - міг переконатися, про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення. Слідчим суддею також, враховано тяжкість покарання, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, тимчасові підробітки (зі слів), проживає з малолітніми дітьми, що свідчить про наявність соціальних зв`язків та про наявність стримуючих чинників, які здатні зменшити вказані стороною обвинувачення ризики та мотивував свої висновки, чому інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вірно оцінив зібрані дані як про особу підозрюваного, так і про обставини вчиненого кримінального правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 та прийшов до правильного висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Одночасно, апеляційний суд погоджується й із висновками слідчого судді про те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про не достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам встановлених під час судового розгляду клопотання.
Слідчим суддею обґрунтовано враховано відсутність у матеріалах клопотання доказів переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування або суду.
Отже, єдиною наявною підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - є лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. У контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину, не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Оскільки прокурором не було доведено обставин того, що до ОСОБА_8 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що не суперечить положенням ст. ст. 178, 194 цього Кодексу.

-6-

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу не грунтуються на матеріалах судового провадження. Всім обставинам провадження слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України, в тому числі і щодо наявності у підозрюваного попередньої судимості.
При цьому, слід зауважити, що прокурором апеляційному суду не надано будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, порушував умови вказаного запобіжного заходу і не дотримувався покладених на нього обов`язків. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.
Також колегія суддів враховує і те, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_8 на свободу на даній стадії досудового розслідування прокурором не доведена.
Інші доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді клопотання, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін.
При прийнятті рішення колегія суддів також ураховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певну пору доби - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді