справа №619/3898/20
провадження №1-кп/619/353/20
ВИРОК
Іменем України

03 вересня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Дергачі у спрощеному порядку кримінальне провадження № 0000570 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 20.02.2017 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.289 КК України до 7 років позбавлення волі, в силу ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.07.2015 по 20.06.2017 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 07.05.2018 на підставі ст.4 п.в ЗУ «Про амністію» від 22.12.2016,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

01.05.2020 о 14.57 годині ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні торгової зали ТОВ «РУШ» Магазин «ЕВА» №553 , за адресою: Харківська область, м.Дергачі, вул.Петровського/вул.Революції, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, проходив по рядах з відкритими прилавками з різним товаром.
Реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, обрав собі товар, а саме: станок для гоління «Жилет Фьюжен Проглайт Стайлер» з 1 змінним картриджем і 3 насадками для моделювання бороди і вусів, взяв його правою рукою, переклав в ліву та сховав під курточку, одягнуту на ньому. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 направився до виходу з вищевказаного магазину, де пройшовши повз касову зону з вказаним майном та не розрахувавшись за нього, покинув приміщення, тим самим таємно викрав чуже майно і в подальшому розпорядився викраденим на свій розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв ТОВ «РУШ» , юридична адреса 490101, м.Дніпро, вул.Володимира Антоновича, 6, майновий збиток, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №9749 від 18.05.2020 на суму 467 гривні 00 копійок.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинуваченим ОСОБА_3 , представленим захисником ОСОБА_5 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
Представником потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 подано заяву, згідно якої не заперечує проти розгляду обвинувального акту без їх участі у спрощеному порядку.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При вирішенні питання про призначення покарання суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи дані про ОСОБА_3 , який за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2005 року з діагнозом : тривожно-фобічний розлад, має батька ОСОБА_7 , який є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, матір ОСОБА_8 , яка є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, брата ОСОБА_3 , який є інвалідом дитинства по зору, раніше судимий за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 20.02.2017 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.289 КК України до 7 років позбавлення волі, в силу ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.07.2015 по 20.06.2017 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 07.05.2018 на підставі ст.4 п.в ЗУ «Про амністію» від 22.12.2016, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, якою відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, а також враховуючи відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України є обтяжуючими покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 124, 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса витрати за проведення товарознавчої експертизи №9749 від 18.05.2020 в розмірі 817.20грн.
Речовий доказ: станок для гоління «Жилет Фьюжен Проглайт Стайлер» з 1 змінним картриджем і 3 насадками для моделювання бороди і вусів залишити у розпорядженні ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1