Справа № 561/1026/20
ВИРОК
іменем України

30 грудня 2020 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000109 від 29 червня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серники, Зарічненського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 29 червня 2020 року приблизно об 09:00 год., перебуваючи у смт Зарічне Зарічненського району Рівненської області, без отримання підтверджуючих документів придбав за грошові кошти у невідомої йому та невстановленої органом досудового розслідування особи дві мотопомпи кустарного виготовлення, обладнані двигунами внутрішнього згорання «Мercedes Вenz», які пристосовані для незаконного видобування бурштину методом гідророзмиву ґрунту.
Зазначені мотопомпи на час придбання знаходились в с. Олександрове Зарічненського району Рівненської області. Не маючи власного транспортного засобу, яким можна здійснити її транспортування, ОСОБА_4 домовився з продавцем вказаних вище мотопомп, повних анкетних даних якого він не знає, про надання йому за грошові кошти послуг з доставки придбаних мотопомп до місця на якому планував здійснювати незаконне видобування бурштину, що знаходиться в урочищі «Борсукова гора», а саме за 5 км. від с. Олександрове Зарічненського району Рівненської області.
Після виконання невідомим чоловіком вказаної домовленості, ОСОБА_4 встановив мотопомпи поблизу меліоративної канави та залишив вказане місце для того щоб знайти та придбати в жителів с. Олександрове інше знаряддя, необхідне для видобутку бурштину, зокрема пожежні рукави, металеві труби, металеве знаряддя типу «шрайбер», підсаки, за допомогою яких планував здійснювати незаконне видобування бурштину, а також найняти осіб із жителів вказаного села для допомоги у видобуванні бурштину.
Таким чином, ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 19 Кодексу України «Про надра», самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, з корисливих мотивів, в порушення п. п. 2-5 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615, п. п. 3-4 Положення Про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 року, доставив дві мотопомпи кустарного виготовлення та, після придбання інших знарядь для видобутку бурштину, а також найму інших осіб, мав намір вчинити дії з гідророзмиву верхнього шару ґрунту з метою незаконного видобування бурштину, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та являється дорогоцінним камінням органогенного утворення.
Однак, виконавши дії із доставлення та встановлення двох мотопомп, залишаючи місце їх розташування із вищевказаною метою, ОСОБА_4 помітив працівників Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, які рухались на службовому автомобілі «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 та з метою залишитись непоміченим, сховався у кущах, а вказані мотопомпи залишив на місці їх перебування.
Того ж дня працівниками Зарічненського ВП, які входили до складу слідчо-оперативної групи, виявлено та вилучено дві мотопомпи кустарного виготовлення, обладнані двигунами внутрішнього згоряння Мercedes - Вenz, пристосовані та призначені для незаконного видобутку бурштину методом гідророзмиву ґрунту, які ОСОБА_4 залишив на місці події.
Отже, з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , останній не зміг вчинити всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме незаконного видобування бурштину.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України, а саме незакінченому замаху на незаконне видобування бурштину.
21 грудня 2020 року ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України, а також у цей же день між сторонами кримінального провадження: начальником Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено та підписано угоду від 21 грудня 2020 року про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного діяння та наведені обставини його вчинення; сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України, у виді обмеження волі строком один рік, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
При цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду на відповідне призначення.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України, та щодо узгодженої міри покарання у виді обмеження волі, яка передбачена санкцією цієї статті.
Дослідивши документи кримінального провадження, заслухавши думку сторін угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з`ясовано в обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Також обвинуваченому роз`яснено вимоги ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 240-1 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до вимог 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000109 від 29 червня 2020 року, укладену між начальником Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , разом з його захисником адвокатом ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, які зберігаються у Зарічненському ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, а саме дві мотопомпи кустарного виробництва, вироблені на базі дизельних двигунів з №№ , НОМЕР_2 конфіскувати в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1