Справа № 182/7552/20
Провадження № 1-кс/0182/1443/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.12.2020 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2020 за № 0002347 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, з освітою середньою, не одружений, раніше судимий:
- 01.12.2005 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 01.04.2006 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 04.04.2008 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 187 ч. 2 ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4, ст. 71 ч. 1 КК України до 7 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 03.02.2014 звільнений по відбуття покарання;
- 12.11.2015 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, КК України до 4 років позбавлення волі.
- 04.06.2018 вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 391, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. 02.08.2019 звільнений по відбуттю покарання,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

23 грудня 2020 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2020 за № 0002347 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Нікопольського ВП знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2020 за № 0002347 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічні умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 21.11.2020 приблизно о 17:00 год., перебуваючи на прилеглій території до будинку № 210 по вул. Електрометалургів в м. Нікополь Дніпропетровської області звернув увагу на ОСОБА_7 , яка являється особою похилого віку, та яка в цей час проходила повз вищевказаний будинок, та при собі мала жіночу сумку, яку несла у правій руці.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення жіночої сумки у потерпілої ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 прослідував за ОСОБА_7 , до моменту коли остання підійшла до торцевої лівої сторони будинку АДРЕСА_3 , де відсутнє освітлення, після чого ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи особою фізично сильнішою, штовхнув у спину потерпілу ОСОБА_7 від чого остання не втримала рівновагу та впала навколішки, та повторно, відкрито з правої руки потерпілої шляхом ривку заволодів жіночою сумкою, чорного кольору, яка для потерпілої матеріальної цінності не становить в якій перебували документи та майно потерпілої, а саме: паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення, ідентифікаційний номер платника податків, гаманець, який для потерпілої матеріальної цінності не становить з банківською карткою «Ощадбанк», на рахунку якої були грошові кошти в сумі 1 472 грн., грошові кошти в сумі 240 грн., та мобільний телефон марки «Sаmsung GT-S 3600 і», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 408 від 10.12.2020 становить 375 грн., чим спричинив своїми діями ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 615 грн.
Довівши злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном втік, майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_5 вчинивши злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілої ОСОБА_7 виявив у жіночій сумці банківську картку потерпілої та у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_7 .
Маючи єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами з банківської картки потерпілої та не знаючи, яка сума грошових коштів може знаходитись на банківській картці вирішив заволодіти вказаними коштами, шляхом придбання в магазинах на території м. Нікополь продуктів харчування та інших побутових товарів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської карти «Ощадбанк», яка на праві власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 , яка не перебувала з ним в злочинній змові, проходячи по вул. Електрометалургів в м. Нікополі, зустріли раніше знайомого їм ОСОБА_9 , з яким разом прослідували до магазину «8-й квартал», по вул. Електрометалургів в м. Нікополі, Дніпропетровської області, де ОСОБА_5 вводячи в оману ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які не перебували з ОСОБА_5 в злочинній змові, та про злочині наміри останнього не були обізнані, передав банківську картку «Ощадбанк» ОСОБА_9 та попрохав придбати побутові товари та продукти харчування. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 перебуваючи у вказаному магазині будучи не обізнаним у злочинному замислі ОСОБА_5 21.11.2020 о 18:17 год. розрахувався за придбання товарів вищевказаною карткою без РIN-коду на суму 172 грн. таким чином ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами в сумі 172 грн., які належать ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки «Ощадбанк», яка на праві власності належить ОСОБА_7 , вчинене повторно, ОСОБА_5 прослідував разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до магазину «Колбасмаркет», що розташований по вул. Електрометалургів в м. Нікополі Дніпропетровської області, де ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному магазині будучи не обізнаним у злочинному замислі ОСОБА_5 21.11:2020 о 18:48 год. розрахувався за придбання товарів вищевказаною карткою без РIN-коду на суму 149 грн. 77 коп., таким чином ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами в сумі 149 грн. 77 коп., які належать ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки «Ощадбанк», яка на праві власності належить ОСОБА_7 , прослідував разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до магазину «Гастроном», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 54-Г, де ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 перебуваючи у вказаному магазині будучи не обізнаним у злочинному замислі ОСОБА_5 21.11.2020 о 18:57 год. розрахувався за придбання товарів вищевказаною карткою без РIN-коду на суму 157 грн. 50 коп. та 21.11.2020 о 18:59 год. розрахувався за придбання товарів вищевказаною карткою без РIN-коду на суму 117 грн. 50 коп., таким чином ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами на загальну суму 275 грн., які належать ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки «Ощадбанк», яка на праві власності належить ОСОБА_7 , прослідував разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до магазину «Фінік», розташованого по вул. Шевченка, 188 в м. Нікополі Дніпропетровської області, де ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному магазині будучи не обізнаним у злочинному замислі ОСОБА_5 21.11.2020 о 19:02 год. розрахувався за придбання товарів вищевказаною карткою без РIN-коду на суму 198 грн., таким чином ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами в сумі 198 грн., які належать ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки «Ощадбанк», яка на праві власності належить ОСОБА_7 , прослідував разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Шевченка, 183, де ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 перебуваючи у вказаному магазині будучи не обізнаним у злочинному замислі ОСОБА_5 21.11.2020 о 19:05 год. розрахувався за придбання товарів вищевказаною карткою без РIN-коду на суму 142 грн. 60 коп., таким чином ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами в сумі 142 грн. 60 коп., які належать ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки «Ощадбанк», яка на праві власності належить ОСОБА_7 , прослідував разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до магазину «Українське м`ясо», що розташований по вул. Шевченка в м. Нікополі Дніпропетровської області, де ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 перебуваючи у вказаному магазині будучи не обізнаним у злочинному замислі ОСОБА_5 21.11.2020 о 19:16 год. розрахувався за придбання товарів вищевказаною карткою без РIN-коду на суму 100 грн. 70 коп. 21.11.2020 о 19:17 год. на суму 147 грн. 00 коп., таким чином ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами на загальну суму 247 грн. 70 коп., які належать ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки «Ощадбанк», яка на праві власності належить ОСОБА_7 прослідував разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до магазину «Вавілон», який розташований по вул. Шевченка, 180 в м. Нікополі, Дніпропетровської обл., де ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_8 перебуваючи у вказаному магазині, будучи не обізнаним у злочинному замислі ОСОБА_5 21.11.2020 о 19:05 год. розрахувався за придбання товарів вищевказаною карткою без РIN-коду на суму 101 грн. 50 коп. таким чином ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами в сумі 101 грн. 50 коп., які належать ОСОБА_7 . Після чого, перебуваючи в магазині «Вавілон» ОСОБА_9 вдруге намагався розрахуватись вказаною карткою, однак йому продавцем було повідомлено, що картка заблокована та останній покинув вказаний магазин та віддав картку ОСОБА_5 .
Таким чином, вказаними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1 286 грн. 57 коп.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
22.12.2020 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив повторно умисні, невеликої тяжкості та тяжкий, корисливі злочини, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, у провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 ; він не працює та не має постійного джерела доходів, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне тому в якому підозрюється; може незаконно впливати на потерпілу та свідків. Є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне тому в якому підозрюється; може незаконно впливати на потерпілу та свідків. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний офіційно не працює і не має законних джерел існування, що може стати причиною вчинення нових корисливих злочинів. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Проти клопотання підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечує, вважаючи, що такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання - АДРЕСА_2 . Факт вчинення кримінальних правопорушень не заперечу. Повинен отримати грошові кошти, а тому зможе відшкодувати потерпілій спричинену матерільну шкоду. Проживає з цивільною дружиною.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечував. Доказів того, що його підзахисний може переховуватись від слідства немає. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194 КК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, 22 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується електронним рапортом про подію; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколами огляду місця події; протоколом огляду добровільно наданих ОСОБА_5 речей; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; висновком судово-товарознавчої експертизи; протоколами допиту потерпілої, свідків та самого підозрюваного. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 6-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього, останній зможе залишити місце свого проживання. Також у клопотанні обґрунтовано зазначено, що є ризик /вчинення іншого кримінального правопорушення/ п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як, не зважаючи на те, що у провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно нього перебуває обвинувальний акт, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні нових злочинів.
Разом з тим, слідчий суддя суд не погоджується з наявністю ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для їх запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Що стосується ризику незаконного впливу на потерплу та свідків, то стороною обвинувачення, у клопотанні не доведено наявність вказаного ризику.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його вік, наявність у нього міцних соціальних зв`язків цивільної дружини, наявність постійного місця проживання.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених судом щодо останнього ризиків лише у такий спосіб, оскільки недоведені стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, крім переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, і на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаних ризиків є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень-злочинів, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього. Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання цілодобово.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2020 за № 0002347 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися з м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл..
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 22.02.2021 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1