КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа: 11/824/4/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальну справу за апеляціями потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Рент ЮЕЙ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 190 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 4 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначено шляхом поглишення менш сувого більш суворим і визначено остаточне покарання до відбуття у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76, 77 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, поклавши на нього такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком чинності змінено на підписку про невиїзд з постійного місця проживання та звільнено ОСОБА_6 з-під варти з зали суду.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь:

- потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 81 500 грн. та моральної шкоди - 20 000 грн.;

- потерпілого ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 71 800 грн. та моральної шкоди - 20 000 грн.;
- потерпілого ОСОБА_13 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 59 000 грн.;
- потерпілого ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди -14 400 грн.;
- потерпілого ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 3 574 грн.;
- потерпілої ОСОБА_16 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 35 800 грн.;
- потерпілого ОСОБА_17 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 87 804 грн. 22 коп.;
- потерпілого ОСОБА_18 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 41 937 грн.;
- потерпілого ОСОБА_19 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 27 000 грн. та моральної шкоди - 10 000 грн.;
- потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 145 531 грн. 75 коп.;
- потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 177 500 грн.;
- потерпілої ОСОБА_20 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 14 780 грн.;
- ТОВ «Коввад- Проммонтаж» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 300 000 грн.;
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1646 (одна тисяча шістсот сорок шість) грн. 40 коп.
Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 10 жовтня 2011 року, з метою заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_21 ввів останнього в оману, завіривши, що йому необхідна для роботи фототехніка ОСОБА_21 та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. Того ж дня, ОСОБА_21 знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_6 фотокамеру та два фотооб`єктиви. Заволодівши чужим майном, що належить ОСОБА_21 , а саме: фотокамеру «Саnоn 50 МК 2», вартістю 20 800 грн., фотооб`єктив «Саnоn», вартістю 6 600 грн.. та фотооб`єктив «Саnоn», вартістю 8 800 грн., спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 36 200 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд, чим вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману.
Крім того, 20 вересня 2011 року, о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Червоноармійська, 19 зустрівся із ОСОБА_22 , якому з метою заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_22 надати йому у тимчасове користування фотооб`єктив. В подальшому ОСОБА_22 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому фотооб`єктив «Саnоn 24-105» вартістю 10 000 гривень. Після цього ОСОБА_6 , заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 13 жовтня 2011 року, о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Зої Космодемянської, 22, зустрівся із ОСОБА_22 та з метою заволодіння фото-відеотехнікою попросив надати йому у тимчасове користування фотоапарат. В подальшому ОСОБА_22 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» вартістю 22 000 гривень. Після цього ОСОБА_6 , заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 30 листопада 2011 року, о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Зої Космодемянської, 22, зустрівся із ОСОБА_22 та з метою заволодіння фото-відеотехнікою попросив надати йому у тимчасове користування фотоапарат та фотооб`єктив. В подальшому ОСОБА_22 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn 60D» вартістю 8 300 гривень; об`єктив «Саnоn 70-200» вартістю 11 000 гривень. Після цього ОСОБА_6 , заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього, ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_22 на загальну суму 51 300 гривень, що є значною шкодою, так як вартість майна у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 07 жовтня 2011 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Ентузіастів, 9/2, зустрівся із ОСОБА_23 якому з метою повторного заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_24 надати йому у тимчасове користування фотооб`єктив та фотоапарат. В подальшому ОСОБА_23 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn ЕOS 7D» вартістю 13 554 гривень: один об`єктив «Саnоn» 24-105 вартістю 5 800 гривень. Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 01 грудня 2011 року, о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Мельникова, 1, зустрівся із ОСОБА_23 та з метою заволодіння фото-відеотехнікою попросив надати йому у тимчасове користування фотоапарат. В подальшому ОСОБА_23 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» вартістю 17 407 гривень. Після цього ОСОБА_6 , заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_23 на суму 36 761 гривень.
Крім того, 17 жовтня 2011 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Теремківська, 7, зустрівся із ОСОБА_25 , якому з метою заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_25 надати йому у тимчасове користування фотооб`єктив та фотоапарат. В подальшому ОСОБА_25 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» вартістю 16 800 гривень; об`єктив «Саnоn ЕF 70-200» вартістю 11 600 гривень.
Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_25 на суму 28 400 гривень.
Крім того, ОСОБА_6 в середині жовтня 2011 року, з метою повторного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_26 , ввів останнього в оману, завіривши, що йому на декілька днів необхідна для роботи фототехніка ОСОБА_26 та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. Того ж дня ОСОБА_26 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , передав ОСОБА_6 фотокамеру та фотооб`єктив. Заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, що належить ОСОБА_26 , а саме: фотокамерою «Саnоn 5D МК 2», вартістю 20 000 грн., фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 12 000 грн., спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 32 000 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд.
Крім того, 22 жовтня 2011 року, приблизно 6 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Захарівська, 27-А, зустрівся із ОСОБА_14 , якому з метою заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_14 надати йому у тимчасове користування фотообладнання. В подальшому ОСОБА_14 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn EOS 7D» із зарядним пристроєм та одним акумулятором, що йшли в комплекті, загальною вартістю 12 500 гривень; об`єктив «Post Tele МС» вартістю 400 гривень; акумулятор «Photixx» вартістю 500 гривень; карту флеш пам`яті «Transend» об`ємом 16 Гб, вартістю гривень; матерчату сумку до фотоапарату вартістю 500 гривень. Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_14 на суму 14 400 гривень.
Крім того, 24 жовтня 2011 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, площа Перемоги, 3, зустрівся із ОСОБА_13 , якому з метою заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_13 надати йому у тимчасове користування фотооб`єктив та фотоапарат. В подальшому ОСОБА_13 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» вартістю 25 000 гривень; об`єктив «Саnоn 24-70» вартістю 10 000 гривень; об`єктив «Саnоn 16-35» вартістю 14 000 гривень; об`єктив «Саnоn 70-200» загальною вартістю 10 000 гривень. Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 , шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_13 на загальну суму 59 000 гривень, що є значною шкодою так як вартість майна у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 28 жовтня 2011 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Олени Теліги, 17, а саме поблизу станції метрополітену «Дорогожичі», зустрівся із ОСОБА_27 , якому з метою заволодіння фото- відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото- відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_27 надати йому у тимчасове користування фотообладнання. В подальшому ОСОБА_27 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» вартістю 18 215 гривень; об`єктив «Minolta 50» вартістю 1 000 гривень. Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_27 на суму 19 215 гривень.
Крім того, ОСОБА_6 в кінці жовтня 2011 року, з метою повторного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_28 , ввів останнього в оману, завіривши, що йому необхідна для роботи фототехніка ОСОБА_28 та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. Знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_5 , ОСОБА_28 передав ОСОБА_6 фотокамеру та фотооб`єктив. Заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, що належить ОСОБА_28 , а саме: фотокамерою «Саnоn 5D МК 2», вартістю 20 944 грн. та фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 10 750 грн., спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 31 694 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд.
Крім того, на початку листопада 2011 року, ОСОБА_6 , перебуваючи по проспекту Свободи, 10 в місті Києві, протягом декількох днів зустрічався з ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та умисно, з метою повторного заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, а саме фототехнікою, повідомляв останньому неправдиву інформацію про його нібито участь у відеозйомках. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_29 надати йому у тимчасове користування фототехніку, яку невдовзі обіцяв повернути разом із грошовою винагородою. В свою чергу ОСОБА_29 , будучи впевненим у добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому частинами в різні дні наступну фототехніку: фотокамеру «Саnоn EOS 5D Маrк II» s/n , фотокамеру «Саnоn EOS 5D Маrк II» з/п , фотокамеру «Саnоn 7D» s/n , фотооб`єктив Саnоn ЕF 16-35 mm F/2.8LIIUSM, s/n 3527974, фотооб`єктив Саnоn ЕР 24-70 mm Р/2.8LUSM, s/n 3616926, фотооб`єктив Саnоn ЕР 24-70 mm F/2.8LUSM, s/n 3473021, фотооб`єктив Саnоn ЕF 70-200 mm F/2.8LUSM, s/n , фотооб`єктив Саnоn ЕF 70-200 mm F/4 L USM, s/n 224073, три карти пам`яті CF Transend 32 Гб 400, один зарядний пристрій Саnоn, шість акумуляторів LP-E6, одна сумка Lover Pro та один рюкзак Lover Pro.
ОСОБА_6 , заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, а саме вищевказаною фототехнікою, що належить ОСОБА_29 , завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 93 631 гривень 32 копійок. Після цього ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд, чим заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_6 , з метою повторного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_30 , ввів останнього в оману, завіривши, що йому необхідна для роботи фототехніка ОСОБА_31 та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. 8 листопада 2011 року ОСОБА_30 , знаходячись в приміщенні офісу № 6 по вул. Івана Мазепи, 7 в м. Києві, передав ОСОБА_6 фотокамеру, два фотооб`єктиви, дві картки пам`яті. Заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, що належить ОСОБА_30 , а саме: фотокамерою «Саnоn EOS 5D MARK2», вартістю 19 000 грн., фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 11 000 грн., фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 9 000 грн., картою пам`яті, вартістю 600 грн. та картою пам`яті, вартістю 600 грн., спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 40 200 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 10 листопада 2011 року, з метою повторного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_17 , ввів останнього в оману, завіривши, що йому необхідна для роботи його фототехніка та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. Того ж дня ОСОБА_17 , перебуваючи в приміщенні ресторану «Крила» по вул. Хрещатик, 19 в м. Києві, передав ОСОБА_6 три фотоапарати та два фотооб`єктиви. Заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, що належить ОСОБА_17 , а саме: фотоапаратом «Саnоn 5D», вартістю 15 000 грн., фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 8 000 грн., фотоапаратом «Саnоn 5D», вартістю 17 115 грн., фотоапаратом «Саnоn 5D», вартістю 17 253 грн., фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 9 000 грн., спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 66 368 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд.
Крім того, 16 листопада 2011 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, 26, зустрівся із ОСОБА_12 , якому з метою заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_12 надати йому у тимчасове користування фотообладнання. В подальшому ОСОБА_12 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» із зарядним пристроєм та батарейкою «Саnоn», що йшли в комплекті, загальною вартістю 27 720 гривень; фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» із зарядним пристроєм та батарейкою «Саnоn», що йшли в комплекті, загальною вартістю 19 529 гривень; карту пам`яті об`ємом 32 Гб вартістю 500 гривень; карту пам`яті об`ємом 16 Гб вартістю 400 гривень; карту пам`яті об`ємом 16 Гб вартістю 400 гривень; батарейку «Саnоn» вартістю 500 гривень, батарейний блок «Maike» вартістю 800 гривень; набір оптики «Саnоn» вартістю 22 400 гривень; набір оптики «Pentacon» вартістю 4 800 гривень. Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього, ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_12 на загальну суму 77 049 гривень, що є значною шкодою так як вартість майна у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 17 листопада 2011 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного центру «Паладіум», що по вул. Горького, 172 в м. Києві, маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, підійшов до ОСОБА_18 , який в цей час знаходився за вищевказаною адресою.
В наступному ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого, за усною домовленістю з ОСОБА_18 , отримав у останнього фотоапарат «Саnоn Е 09 5 D» вартістю 30 807 гривень, та об`єктив ЕF 24-70 mml вартістю 11 130 гривень, терміном на 1 місяць, тобто до 17.12.2011 року, за що мав сплатити грошові кошти в сумі 4400 гривень.
ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що в наступному не поверне ОСОБА_18 отримане в нього у користування майно, тим самим повторно заволодів майном ОСОБА_18 шляхом довіри, а саме фотоапаратом «Саnоn Е 09 5 D» вартістю 30 807 гривень, та об`єктивом ЕF 24-70 mml вартістю 11 130 гривень, що належить ОСОБА_18 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 41 937 гривень.
Крім того, 18 листопада 2011 року, з метою повторного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_32 , ОСОБА_6 ввів останнього в оману, завіривши, що йому необхідна для роботи його фототехніка та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. Того ж дня, ОСОБА_33 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , передав ОСОБА_6 п`ять фотооб`єктивів. Заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, що належить ОСОБА_32 , а саме: фотооб`єктивом «Саnоn ЕF 24-105», вартістю 9 000 грн., фотооб`єктивом «Саnоn ЕF 100-400», вартістю 12 000 грн., фотооб`єктивом «Саnоn ЕF 24-70», вартістю 9 000 грн., фотооб`єктивом «Саnоn ЕF 14 2.8», вартістю 9 600 грн., фотооб`єктивом «Саnоn ЕF 135 2», вартістю 8 800 грн., спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 48 400 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд.
Крім того, 19 листопада 2011 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 1, зустрівся із ОСОБА_11 , якому з метою заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_11 надати йому у тимчасове користування фотоапарат. В подальшому ОСОБА_11 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» вартістю 17 500 гривень. Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 23 листопада 2011 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Мельникова, 1, зустрівся із ОСОБА_11 та з метою заволодіння фото-відеотехнікою попросив надати йому у тимчасове користування відеокамери. В подальшому ОСОБА_11 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: відеокамеру Panasonic АJ-НYХ 200 вартістю 27 000 гривень; відеокамеру Panasonic АJ-НYХ 200 вартістю 27 000 гривень; карту пам`яті АJ Р2 об`ємом 32 Гб вартістю 5 000 гривень; карту пам`яті АJ Р2 об`ємом 32 Гб вартістю 5 000 гривень.
Після цього ОСОБА_6 , заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_11 на загальну суму 81 500 гривень, що є значною шкодою, так як вартість майна у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 20 листопада 2011 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Соломянська, 6-В, зустрівся із ОСОБА_34 , якому з метою заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_35 надати йому у тимчасове користування фотообладнання. В подальшому ОСОБА_36 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» вартістю 17 200 гривень; об`єктив «Саnоn 70-200» вартістю 11 200 гривень; об`єктив «Саnоn 16-35» вартістю 16 000 гривень; фільтри до об`єктиву вартістю 1 200 гривень; фільтр до об`єктиву вартістю 560 гривень; фільтр до об`єктиву вартістю 240 гривень; флеш кату пам`яті об`ємом 8 Гб вартістю 200 гривень; матерчатий рюкзак до фотоапарату вартістю 200 гривень. Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_35 на суму 46 800 гривень.
Крім того, ОСОБА_6 , 22 листопада 2011 року, з метою повторного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_16 , ввів останню в оману, завіривши, що йому необхідна для роботи її фототехніка та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. Того ж дня, ОСОБА_16 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_7 , передала ОСОБА_6 фотоапарат, фотооб`єктив та картку пам`яті. Заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, що належить ОСОБА_16 , а саме: фотоапаратом «Саnоn EOS 5D MARK2», вартістю 30 000 грн., фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 5000 грн., картою пам`яті, вартістю 800 грн., спричинив останній матеріальні збитки на загальну суму 35 800 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 , 23 листопада 2011 року, з метою повторного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_37 , ввів останнього в оману, завіривши, що йому необхідна для роботи його фототехніка та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. Того ж дня ОСОБА_38 , знаходячись поруч з будинком № 6 по вул. Лєскова в м. Києві, передав ОСОБА_6 фотокамеру та фотооб`єктив. Заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, що належить ОСОБА_37 , а саме: фотокамерою «Саnоn 7Б», вартістю 12 000 грн., фотооб`єктивом «TaMRON 17-50 VС», вартістю 5 000 грн., спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 17 000 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 27 листопада 2011 року, з метою повторного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_39 , ввів останню в оману, завіривши, що йому необхідна для роботи її фототехніка та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. Того ж дня ОСОБА_39 , знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_8 , передала ОСОБА_6 фотокамеру та два фотооб`єктиви. Заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, що належить ОСОБА_40 , а саме: фотокамерою «Саnоn 5D МК2», вартістю 29 564 грн., фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 3 000 грн., фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 10 000 грн., спричинив останній матеріальні збитки на загальну суму 42 564 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 30 листопада 2011 року, з метою повторного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_41 , ввів останнього в оману, завіривши, що йому необхідна для роботи його фототехніка та він бажає взяти її в оренду, запевнивши при цьому, що поверне її через декілька днів. Того ж дня, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_41 , знаходячись в парку Слави, що розташований вул. Івана Мазепи в м. Києві, передав ОСОБА_6 фотокамеру, два фотооб`єктиви, світло на камеру, акумулятор та сумку для техніки. Заволодівши повторно шляхом обману чужим майном, що належить ОСОБА_41 , а саме: фотокамерою «Саnоn 7D», вартістю 13 992 грн., фотооб`єктивом «Саnоn», вартістю 10 640 грн., фотооб`єктивом «Carl Zeiss», вартістю 7 000 грн., світлом на камеру «Р&V 296», вартістю 1205 грн., акумулятором «Sony NP», вартістю 201 грн., візір «LCDVF», вартістю 1600 грн., акумулятором «Саnоn», вартістю 795 грн., сумкою для техніки, вартістю 900 грн., спричинив останній матеріальні збитки на загальну суму 36 333 грн. Після чого ОСОБА_6 фототехніку не повернув, а розпорядився нею на власний розсуд, чим заволодів чужим майном шляхом обману, вчиненим повторно.
Крім того, 01 грудня 2011 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи по проспекту Бажана, 24/1 в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_42 , 1989 р. н., та умисно, з метою повторного заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, а саме фото-відеотехнікою, повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_43 надати йому у тимчасове користування фотоапаратуру, а саме фотоапарат та об`єктив. В свою чергу ОСОБА_43 , будучи впевненим у добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат марки «Саnоn» модель «EOS 7D», вартістю 14560 гривень; об`єктив марки «Саnоn» моделі «ЕF 17-40 mm», вартістю 6312 гривень.
Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_43 на суму 20872 гривень.
Крім того, 02 грудня 2011 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Нижній Вал, 43, зустрівся із ОСОБА_44 , якому з метою заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_44 надати йому у тимчасове користування фотообладнання. В подальшому ОСОБА_44 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» вартістю 20 600 гривень; акумулятор «Саnоn» вартістю 800 гривень; акумулятор «Саnоn» вартістю 800 гривень; карту пам`яті «Transend» об`ємом 32 Гб вартістю 1 000 гривень; об`єктив «Саnоn 17-40» вартістю 6 500 гривень; матерчату сумку чорного кольору «Кофр» вартістю 500 гривень. Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_44 на суму 30 200 гривень.
Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, на початку грудня 2011 року, створивши враження про свою причетність до проведення фотозйомок, звернувся до своєї знайомої ОСОБА_20 , якій повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що йому необхідна фотокамера для проведення зйомок та, достовірно знаючи про наявність такої фотокамери у ОСОБА_20 , попросив останню надати таку фотокамеру в тимчасове користування.
ОСОБА_20 , будучи введеною в оману в дійсності намірів ОСОБА_6 , на прохання останнього надала свою згоду та 09 грудня 2011 року, приблизно о 23 годині, перебуваючи в приміщенні кафе «Bierstube», розташованого по вул. Червоноармійській, 20-А в м. Києві, передала ОСОБА_6 у тимчасове користування на строк до 12 грудня 2011 року власну фотокамеру «Саnоn EOS 5D mark 2» із фотооб`єктивом «Саnоn ЕF 24-105 mm F4L IS USM», ціною за комплект 27853 грн., та карткою пам`яті на 16 Гб, ціною 680 гривень, на що для підтвердження факту отримання вказаних речей ОСОБА_6 написав відповідну розписку.
Однак ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_20 фотокамеру «Саnоn EOS 5D шаrк 2» із фотооб`єктивом «Саnоn EOS 5D mark 2» із фотооб`єктивом «Саnоn ЕF 24-105 mm F4L IS USM» та картою пам`яті на 16 Гб, у встановлений термін вказані речі не повернув та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_20 матеріальний збиток на суму 28 533 гривні. Крім того, 11 грудня 2011 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 84, зустрівся із ОСОБА_15 , якому з метою заволодіння фото-відеотехнікою повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_15 надати йому у тимчасове користування фотообладнання. В подальшому ОСОБА_15 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат «Саnоn 5D Маrк II» вартістю 24 000 гривень; об`єктив «Саnоn 50» вартістю 1 800 гривень; об`єктив «Саnоn 70-200» вартістю 9 492 гривень.
Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_15 на суму 35 292 гривень.
Крім того, ОСОБА_6 23.10.2011 року приблизно о 17 годині, перебуваючи по вул. Урлівська, 3 в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_45 та умисно, з метою повторного заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, а саме фото-відеотехнікою, повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_46 надати йому у тимчасове користування фотоапаратуру, а саме два фотоапарати та два об`єктиви. В свою чергу ОСОБА_47 , будучи впевненим у добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: фотоапарат марки «Саnоn» модель «5D Маrк II», вартістю 17938 гривень; фотоапарат марки «Саnоn» модель «5D», вартістю 12 800 гривень; об`єктив марки «Саnоn» моделі «ЕF 5D мм 1.8», вартістю 800 гривень; об`єктив марки «Tamron» моделі «SР 90 мм», вартістю 4600 гривень.
Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом фото-відеотехнікою ОСОБА_46 , ОСОБА_6 31.10.2011 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи по вулиці І. Франка, 36 в м. Києві разом із ОСОБА_48 , знову попросив надати йому у тимчасове користування фото та відеообладнання. В свою чергу потерпілий ОСОБА_47 , будучи впевненим у добросовісності ОСОБА_6 , передав останньому: 2 відеокамери марки «Sony» моделі «HVR-Z7», вартістю 62 400 гривень кожна, на загальну суму 124800 гривень; об`єктив марки «Саnоn» моделі «ЕF 28- 300», вартістю 22 000 гривень; система стабілізації марки Glidecam моделі НD-4000, вартістю 5800 гривень.
Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_46 на загальну суму 188 738 гривень, що є великим розміром, так як вартість майна у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 25 листопада 2011 року ОСОБА_6 у телефонній розмові із ОСОБА_49 повідомив неправдиву інформацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_50 надати йому у тимчасове користування фотообладнання. В подальшому ОСОБА_49 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , зателефонувавши ОСОБА_51 , оскільки на той час відеообладання перебувало у останнього у користуванні, попрохав зустрітись та передати його ОСОБА_6 .
Так, 25 листопада, приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , за попередньою згодою власника фототехніки ОСОБА_50 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Студентська, 7-А, зустрівся із ОСОБА_52 , під час зустрічі з яким повідомив аналогічну інформацію про нібито участь у зйомках фото-відеопроектів та отримав від останнього: відеокамеру «Panasonic» АG-НVХ 204 із двома батареями, що йшли в омплекті, загальною вартістю 26 000 гривень; відеокамеру «Panasonic» АG-НVХ 200 із трьома батареями, що йшли в комплекті, загальною вартістю 24 000 гривень; два зарядні ристрої вартістю по 800 гривень, загальною вартістю 1600 гривень; один мережевий апдаптер до вищевказаних відеокамер вартістю 500 гривень; дві матерчаті сумки чорного ольору, у яких перебували відеокамери, вартістю 2 000 гривень, загальною вартістю 4 000 ивень. Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився им на власний розсуд.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 01 грудня 2011 року, приблизно у угій половині дня, перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Студентська, 7-А, стрівся із ОСОБА_53 . Спілкуючись, ОСОБА_6 повторно повідомив неправдиву формацію про його нібито участь у зйомках фото-відеопроектів та знову попросив у
ОСОБА_50 надати йому у тимчасове користування відеообладнання. В подальшому ОСОБА_49 , будучи впевненим в добросовісності ОСОБА_6 , подзвонив ОСОБА_54 , оскільки на той час відеообладання також перебувало у останнього у користуванні, попрохав зустрітись та передати його ОСОБА_6 .
Так, 01 грудня 2011 року, о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою згодою власника відеотехніки ОСОБА_55 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_9 , зустрівся із ОСОБА_52 ОСОБА_6 під час зустрічі із ОСОБА_52 отримав від останнього: відеокамеру «Panasonic» АG-НРХ 500Е вартістю 86 400 гривень; об`єктив «Fujinon» А 10x4.8 вартістю 52 000 гривень; карту пам`яті Р2 об`ємом 16 Гб вартістю 3200 гривень; зарядний пристрій вартістю 4 000 гривень; батарею до відеокамери вартістю 1 000 гривень; пластмасовий кейс чорного кольору до зарядного пристрою та батареї вартістю 1 000 гривень; зовнішній мікрофон до відеокамери вартістю 1 000 гривень.
Після цього ОСОБА_6 , повторно заволодівши вказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд.
А всього, ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_49 на загальну суму 204 700 гривень, що є великим розміром, так як вартість майна у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_6 , в період часу з 05.05.2012 року по 28.08.2012 року, знаходячись на території м. Києва, повторно шляхом обману заволодів грошовими коштами у особливо великих розмірах, що належать громадянам ОСОБА_56 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 та ТОВ «Коввад-Проммонтаж».
Так, громадяни ОСОБА_59 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_60 та ОСОБА_61 створили спільний бізнес - проект, на реалізацію якого їм терміново необхідні були кошти в сумі 220 тисяч євро. З цією метою вони звернулися до раніше їм не знайомого ОСОБА_6 з пропозицією позичити їм вказану суму коштів, на що останній погодився.
При цьому, суть їхньої усної домовленості зводилася до того, що між ОСОБА_6 та іноземною компанією «Інтер фінанс проект Лімітед», представником якої в Україні є ОСОБА_59 , 08.05.2012 року буде укладено договір, згідно якого ОСОБА_6 зобов`язувався перерахувати на рахунок вищевказаної компанії грошові кошти в сумі 220 тисяч євро за виконання експертної оцінки обладнання. Після виконання умов договору громадянин ОСОБА_59 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_60 та ОСОБА_61 зобов`язувалася повернути ОСОБА_6 позичені кошти та сплатити відповідні відсотки за користування позиченими грошима, а також у разі успіху їх бізнес - проекту надати ОСОБА_6 грошовий транш в сумі 20 млн.євро. 08.05.2012 року між ОСОБА_62 як представником іноземної компанії «Інтер фінанс проект Лімітед» та ОСОБА_6 було укладено договір доручення на проведення експертизи №1-01-12.
В цей же час ОСОБА_6 вирішив шляхом обману та зловживання довірою заволодіти коштами ОСОБА_63 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_64 та ОСОБА_65 . З цією метою ОСОБА_6 розробив план дій, суть якого зводилася до того, що він надасть вищевказаним громадянам неправдиву інформацію щодо наявності у нього на банківському картковому рахунку коштів в сумі 170 тисяч євро та повідомить про те, що необхідної суми 220 тисяч євро він зібрати не може, запропонує їм зібрати недостаючу суму коштів та перерахувати її на його картковий рахунок з метою подальшого перерахування необхідної суми коштів на рахунок іноземної компанії «Інтер фінанс проект Лімітед», виконавши таким чином свої зобов`язання перед ОСОБА_62 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_66 та ОСОБА_67 . Насправді ОСОБА_6 перераховувати будь-які кошти на рахунок іноземної компанії «Інтер фінанс проект Лімітед» не збирався, а мав умисел шляхом обману заволодіти перерахованими на його картковий рахунок та наданими наручно коштами
ОСОБА_63 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 .
З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_6 , діючи згідно розробленого злочинного плану, з метою заволодіння грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах, зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про вищевикладені обставини та попросив зібрати недостаючу суму коштів та перерахувати її різними способами на його картковий рахунок, вводячи останнього в оману, не маючи дійсного наміру виконувати свої зобов`язання та повертати отримані таким чином кошти. Після цього ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_56 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ,. ОСОБА_19 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 про необхідність збору недостаючої суми. Крім того, ОСОБА_8 звернувся до керівництва ТОВ «Коввад-Проммонтаж» з проханням перерахувати на рахунок ОСОБА_68 грошові кошти в сумі 300 000 грн. для накопичення вказаної ОСОБА_6 суми.
Таким чином, ОСОБА_8 09.05.2012 року перерахував на рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 11 000 доларів США, що згідно курсу іноземних валют Національного банку України станом на 09.05.2012 року із розрахунку 798, 99 гривень за 100 доларів США, становить 87 888 гривень 90 копійок, про що ОСОБА_6 написав відповідну розписку; ОСОБА_59 на потреби ОСОБА_6 , пов`язані з виконанням взятих на нього зобов`язань, в травні 2012 року особисто передав йому грошові кошти в сумі 1000 гривень; ОСОБА_10 11.06.2012 року перерахував на картковий рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 70 000 гривень, 19.06.2012 року перерахував на картковий рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2000 гривень, 04.07.2012 року перерахував на картковий рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2600 гривень та передав йому наручно грошові кошти в сумі 52 900 гривень; ОСОБА_19 01.06.2012. року перерахував на картковий рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 27 000 гривень; ОСОБА_9 31.05.2012 року передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2500 євро, що згідно курсу іноземних валют Національного банку України станом на 31.05.2012 року становить 25022 гривні 52 копійки, про що ОСОБА_6 написав розписку, а потім 05.06.2012 року перерахував на рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 700 000 гривень; ОСОБА_60 на потреби ОСОБА_6 , пов`язані з виконанням взятих на нього зобов`язань, в червні 2012 року особисто передав йому грошові кошти в сумі 2000 гривень; ОСОБА_61 08.06.2012 року перерахував на картковий рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10 000 євро, що згідно курсу іноземних валют Національного банку України станом на 08.06.2012 року становить 100 665 гривень 54 копійки.
Крім того, за домовленістю з ОСОБА_8 між ТОВ «Коввад-Проммонтаж» та ОСОБА_6 30.05.2012 року було укладено договір позики № 1 -МРС/КВ- 12-05-12 на суму 300 000 грн., які в подальшому були перераховані на рахунок ОСОБА_6 і які він повинен був використати для накопичення необхідної суми та реалізації своїх зобов`язань.
Таким чином, ОСОБА_59 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 та ТОВ «Коввад-Проммонтаж» шляхом перерахування різних сум коштів на картковий рахунок ОСОБА_6 , а також передачі коштів безпосередньо ОСОБА_6 , не підозрюючи про дійсні злочинні наміри останнього, передали йому грошові кошти.
В подальшому ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману коштами громадян в особливо великих розмірах, з метою обернення на свою користь і особистого збагачення, отримав наручно та зняв з свого карткового рахунку грошові кошти отримані від ОСОБА_63 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 та ТОВ «Коввад- Проммонтаж» на загальну суму 741 076 гривень 96 копійок, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.
Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_63 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 та ТОВ «Коввад-Проммонтаж» в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 розпорядився ними на свій розсуд, взятих на себе зобов`язань не виконав та грошові кошти не повернув.
Таким чином, ОСОБА_6 , повторно, шляхом обману, заволодів в особливо великих розмірах чужим майном, що належить гр.-м ОСОБА_56 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 та ТОВ «Коввад-Проммонтаж».

На вирок суду першої інстанції потерпілими-цивільними позивачами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подані апеляції.

В апеляції потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_8 просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2013 року, яким засуджено ОСОБА_6 , 1988 року народження, за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76, 77 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 , 1988 року народження, засудити за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.70 КК України до реальної міри покарання без застосування ст.75 КК України.

За доводами апелянта, вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню, внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Апелянт зазначає, що обираючи ОСОБА_6 вид і міру покарання, у вироку суду написано, що судом враховано характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість вчиненого, дані про його особу, вік і стан здоров`я, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання а саме, те, що ОСОБА_6 раніше не судимий (в силу ст.89 КК України), на обліку лікаря- психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, працює, крім того враховано стан здоров`я підсудного (встановлено діагноз: вірусний гепатит С, жовтушна форма, середнього ступеня тяжкості), проте на думку апелянта, судом не враховано, що відповідно до ч.5 ст.12 КК України скоєний ОСОБА_6 злочин віднесено до особливо тяжких злочинів (санкцією ч.4 ст.190 КК України передбачено покарання від 5 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна). Також судом не враховано і те, що ОСОБА_6 вчинив декілька злочинів, більше ніж 30 епізодів, які були кваліфіковані за різними частинами ст.190, що може свідчити про те, що ОСОБА_6 займається злочинним промислом (професійним щахрайством) та таким чином заробляє собі на життя.

Також потерпілий ОСОБА_8 вказує на те, що судом не було враховано ні сімейний стан ОСОБА_6 , ні його характеризуючі дані з місця роботи та з місця фактичного проживання (зареєстрований у м. Дубляни Львівської області, а фактично мешкає у м. Києві). Не надано належної оцінки судом і тому факту, що ОСОБА_6 неодноразово змінював своє місце проживання у м. Києві, як під час досудового, так і судового слідства, що підтверджується матеріалами справи (наявні чотири різні адреси).

Крім цього апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано і поведінку ОСОБА_6 під час судового слідства, а саме те, що він без поважних причин не з`являвся за викликом суду, тільки після зміни судом 30 травня 2013 року міри запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту та затримання ОСОБА_6 у суду з`явилась змога розпочати судове слідство по справі (30 серпня 2013 року).

Потерпілий ОСОБА_8 вказує на те, що ні ОСОБА_6 , ні його захисником не було надано суду жодних доказів, які б підтвердили той факт, що підсудний має роботу або будь-яке інше законне джерело доходів, також відсутні будь-які документи, які б підтвердили твердження підсудного про те, що він є засновником та директором ТОВ «Рент ЮЕЙ».

Крім цього апелянт зазначає, що судом відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання та звільнено його з під варти з зали суду, але судом не враховано, що ОСОБА_6 не має постійного місця проживання у м. Києві, у підписці про невиїзд вказана адреса; АДРЕСА_2 , однак, у потерпілого виникають сумнів, що ОСОБА_6 перебуває за вказаною адресою, оскільки засуджений неодноразово змінював адресу свого проживання у м. Києві.

На думку потерпілого ОСОБА_8 , судом не достатньо вмотивовано застосування ст.75 КК України, оскільки більшість підстав не мають під собою реального підтвердження, відсутні з цього приводу будь-які документи у матеріалах справи.

Апелянт вказує на те, що не зважаючи на те, що йому відшкодована задана шкода діями ОСОБА_6 , але іншим потерпілим збитки не відшкодовані, тобто більшу частину завданих матеріальних збитків засуджений не відшкодував, а тому ОСОБА_8 вважає, що є всі підстави вважати, що завдані матеріальні збитки його злочинними діями надалі відшкодовані не будуть, хоча судом і задоволені пред`явлені цивільні позова.

Потерпілий ОСОБА_8 зазначає, що крім завданих матеріальних збитків ОСОБА_6 завдано значної шкоди діловій репутації, не тільки йому, але іншим учасникам нашого інвестиційного проекту, а тому, на думку апелянта, враховуючи усе викладене, судом ОСОБА_6 призначено покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені ст.190 КК України, але за своїм видом є явно несправедливим внаслідок м`якості.

В апеляції потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_9 просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2013 року, яким засуджено ОСОБА_6 , 1988 року народження, за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76, 77 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 , 1988 року народження, засудити за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.70 КК України до реальної міри покарання без застосування ст.75 КК України.

За доводами апелянта, вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню, внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Потерпілий ОСОБА_9 зазначає, що він не перебував у судовому засіданні, оскільки залишив заяву про те, що підтверджує свої покази дані ним під час досудового слідства, підтримав позовну заяву і одночасно просив викликати його до суду в разі необхідності його присутності. Таку заяву він написав тому, що тривалий час кримінальна справа по обвинувачення ОСОБА_6 не розглядалась, в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не з`являвся за викликом, а ознайомившись із вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року, йому стало відомо, що судовий розгляд справи проводився у спрощеному порядку, згідно положень ст.299 КПК України, в зв`язку з чим його присутність у судовому засіданні судом визнано не доцільною.

Апелянт не погоджується з мірою покарання, яка була обрана судом для ОСОБА_6 , а саме застосування відносно нього ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_9 зазначає, що йому як потерпілому злочинними діями ОСОБА_6 було завдано значної матеріальної та моральної шкоди, особливо постраждала його ділова репутація, як приватного підприємця (нанесено непоправимої шкоди).

На думку апелянта, суд повинен був також керуватись не лише Кримінальним кодексом України, а і положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», де у п. 3 зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Потерпілий ОСОБА_9 вказує на те, що судом не враховано тяжкість скоєного ОСОБА_6 злочину, йому пред`явлено обвинувачення за ч.4 ст.190 КК України, який ч.5 ст.12 КК України злочин віднесено до особливо тяжких злочинів; також не враховано те, що ОСОБА_6 вчинено декілька злочинів, не тільки проти нього, а проти інших громадян, наявність великої кількості епізодів та потерпілих по справі, які були кваліфіковані за різними частинами ст. 190 КК України, що свідчить про злочинну професійну діяльність ОСОБА_6 та про його спосіб отримання коштів для свого життя; крім цього не враховано відсутність будь-яких підтверджуючих даних щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_6 , поведінку ОСОБА_6 під час судового розгляду справи, неодноразові неявки до суду за викликом без поважних причин, порушення ним умов підписки про невиїзд, змінено чотири адреси за час досудового та судового слідства; відсутність постійного місця проживання у ОСОБА_6 в м. Києві, суду не надано ні довідки з місця проживання, ні копії договору оренди квартири на певний строк. А тому у мене не має впевненості в тому, що ОСОБА_6 зараз проживає саме за тою адресою, яка вказана у підписці про невиїзд, яка відібрана судом 20.11.13 року.

Крім цього, апелянт вказує на те, що ОСОБА_6 не відшкодував завдані йому матеріальні збитки у розмірі 95531 грн. 75 коп. та моральні збитки у розмірі 50000 грн. і потерпілий впевнений в тому,що завдані моральні і матеріальні збитки йому відшкодовані взагалі не будуть, не зважаючи на задоволений судом заявлений ним цивільний позов.

На думкупотерпілого ОСОБА_9 , судом не достатньо вмотивовано застосування ст. 75 КК України, оскільки більшість підстав не мають під собою реального підтвердження, відсутні з цього приводу будь-які документи у матеріалах справи, а тому апелянт вважає, що судом ОСОБА_6 призначено покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені ст.190 КК України, але за своїм видом є явно несправедливим внаслідок м`якості.

В апеляції потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_10 просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2013 року, яким засуджено ОСОБА_6 , 1988 року народження, за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76, 77 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 , 1988 року народження, засудити за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ст.70 КК України до реальної міри покарання без застосування ст.75 КК України.

За доводами апелянта, вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню, внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Потерпілий ОСОБА_10 зазначає, що він не перебував у судовому засіданні, оскільки залишив заяву про те, що підтверджує свої покази дані ним під час досудового слідства, підтримав позовну заяву і одночасно просив викликати його до суду в разі необхідності його присутності. Таку заяву він написав тому, що тривалий час кримінальна справа по обвинувачення ОСОБА_6 не розглядалась, в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не з`являвся за викликом, а ознайомившись із вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року, йому стало відомо, що судовий розгляд справи проводився у спрощеному порядку, згідно положень ст.299КПК України, в зв`язку з чим його повторно не викликали до суду.

Потерпілий ОСОБА_9 вказує на те, що судом не враховано тяжкість скоєного ОСОБА_6 злочину, йому пред`явлено обвинувачення за ч.4 ст.190 КК України, який ч.5 ст.12 КК України злочин віднесено до особливо тяжких злочинів; також не враховано те, що ОСОБА_6 вчинено декілька злочинів, не тільки проти мене, а проти інших громадян, наявність великої кількості епізодів та потерпілих по справі, які були кваліфіковані за різними частинами ст. 190 КК України, що свідчить про злочинну професійну діяльність ОСОБА_6 та про його спосіб отримання коштів для свого життя; крім цього не враховано відсутність будь-яких підтверджуючих даних щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_6 , поведінку ОСОБА_6 під час судового розгляду справи, неодноразові неявки до суду за викликом без поважних причин, порушення ним умов підписки про невиїзд, змінено чотири адреси за час досудового та судового слідства; відсутність постійного місця проживання у ОСОБА_6 в м. Києві, суду не надано ні довідки з місця проживання, ні копії договору оренди квартири на певний строк. А тому у мене не має впевненості в тому, що ОСОБА_6 зараз проживає саме за тою адресою, яка вказана у підписці про невиїзд, яка відібрана судом 20.11.13 року.

Крім цього апелянт вказує на те, що ОСОБА_6 не відшкодував завдані йому матеріальні збитки у розмірі 127500 грн. та моральні збитки у розмірі 50000 грн. і потерпілий впевнений в тому що завдані моральні і матеріальні збитки йому відшкодовані взагалі не будуть, не зважаючи на задоволений судом заявлений ним цивільний позов.

На думку потерпілого ОСОБА_9 , судом не достатньо вмотивовано застосування ст. 75 КК України, оскільки більшість підстав не мають під собою реального підтвердження, відсутні з цього приводу будь-які документи у матеріалах справи, а тому апелянт вважає, що судом ОСОБА_6 призначено покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені ст.190 КК України, але за своїм видом є явно несправедливим внаслідок м`якості.

На апеляції потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано заперечення, в яких захисник просить апеляції залишити без задоволення, а вирок вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України залишити без змін.

Адвокат ОСОБА_7 зазначає, що судом першої інстанції, при призначенні ОСОБА_6 покарання, враховано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, працює, а також враховано стан здоров`я підсудного, якому встановлено діагноз: вірусний гепатит С, жовтушна форма, середнього ступеня тяжкості, проте, за доводами захисника, не враховано судом наявність у ОСОБА_6 бронхіальної астми III ступеня, що підтверджується випискою №1842 Міської клінічної лікарні ім Князя Лева від 13.04.2010 року.

Також захисник вказує на те, що згідно виписки з історії хвороби №254 від 31 травня 2018 року Київської міської клінічної лікарні №17 у ОСОБА_6 діагностовано діагноз: Глибока одонтогенна флегмона шиї. Одонтогенний тотальний медіастиніт. Гостра правобічна емнісма плеври без бронхіальної нориці з виходом в адгезивний плеврит.
Адвокат ОСОБА_7 вважає, що підсудного ОСОБА_6 можна охарактеризувати з одного боку, як добру й чуйну людину, яка навіть малознайомій людині готова прийти на допомогу, а з іншого боку боязку та не впевнену у собі особистість, яка намагається уникнути проблем та не готова до жорстких викликів.
На переконання захисника, судом першої інстанції надано належну оцінку усім доказам у справі та винесено вирок який є обгрунтований та законний, в якому абсолютно виправдано застосовано ст.75 КК України, та застосовано до підсудного Ланди умовний термін.
Адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що з огляду на те, що у судових засіданнях, які відбувались у Шевченківському районному суді м. Києва, потерпілі та цивільні позивачі ОСОБА_69 , ОСОБА_70 та ОСОБА_71 та їх представник ОСОБА_72 не заперечували проти призначення ОСОБА_6 покарання через його м`якість, підстав для оскарження передбачених п. 9 ст. 348 КПК України у них не має.
Щодо прав цивільного позивача, то захисник зазначає, що ОСОБА_8 матеріальну та частково моральну шкоду відшкодовано у повному обсязі, про що представник ОСОБА_72 заявила у судовому засіданні 18.11.2013 року, в якому долучила заяву про відсутність майнових претензій, окрім того потерпілому ОСОБА_8 повністю задоволено моральну шкоду, та компенсовано його втрачену ділову репутацію 14.12.2020 року, про що свідчить долучена до справи розписка про отримання ним коштів.
Адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що представник Кропива, а також потерпілі та цивільні позивачі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 проти прохання прокурора в частині призначення покарання не заперечували, а натомість просили долучити до матеріалів справи заяви потерпілих про відшкодування їм матеріальної шкоди, що свідчить про те, що вони не можуть бути особами, що можуть подати апеляцію, відповідно до п. 9 ст. 348 КПК України (1960 року).
Крім цього захисник зазначає, що цивільним позивачам ОСОБА_73 та ОСОБА_10 частково відшкодовано матеріальну шкоду, що підтверджується їх розписками від 14.12.2020 року.

Під час апеляційного розгляду потерпілі-цивільні позивачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подали заяви про відмову від своїх апеляцій.

Потерпілі та їх представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судовіе засідання 14.12.2020 року не з?явилися, при цьому потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подали клопотання про розгляд своїх заяв про відмову від апеляції у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне закрити провадження у зв`язку з відмовою потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від своїх апеляцій, думку обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення заяв потерпілих про відмову від своїх апеляцій, перевіривши матеріали справи й обговоривши заяви потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відкликання апеляції, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно зі ст.355 КПК 1960 року до початку розгляду справи в апеляційному суді особа, яка подала апеляцію, має право доповнити, змінити або відкликати її.
Відповідно до вимог ст.364 КПК 1960 року у разі відмови особи, яка подала апеляцію, від своїх вимог і при відсутності апеляцій інших учасників судового розгляду, апеляційний суд виносить ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Оскільки потерпілі - цивільні позивачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відкликали свої апеляційні скарги, а апеляцій від інших учасників судового розгляду не надходило, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.
Керуючись статями ч. 2 ст. 379, 355, 364 КПК України 1960 року, пунктами 11 і 15 розділу XI Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Прийняти відмови потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від апеляцій на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Апеляційне провадження за апеляціями потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілих від апеляцій.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - скасувати.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4