Провадження № 1-кп/760/1682/21
Справа № 760/272/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 06.01.2021 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 12.11.2020 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Марківці Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 та 2018 року народження, офіційно працевлаштований в СКП «Броварська ритуальна служба» прибиральником кладовища, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На початку червня місяця 2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Івана Лепсе, знайшов та підібрав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , видане Службою безпеки України 15.04.2016 на ім`я ОСОБА_4 , яке в подальшому залишив собі з метою використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті.
Після чого, гр. ОСОБА_3 шляхом переклеювання фотокартки на свою власну, підробив вище вказане посвідчення з метою використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-20/56050-ТД від 24.11.2020 у посвідчення учасника бойових дій, виданого Службою безпеки України 15.04.2016, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , вносились зміни шляхом переклеювання фотокартки.
Крім цього, встановлено, що 12.11.2020 приблизно о 07 год. 15 хв., ОСОБА_3 знаходився поблизу станції метрополітену «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, що розташована в Солом`янському районі м. Києва, де у нього виник злочинний умисел на використання завідомо підробленого посвідчення учасника бойових дій, виданого Службою безпеки України 15.04.2016, серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке він зберігав при собі, з метою отримання права на безкоштовний проїзд в громадському транспорті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.11.2020 приблизно о 07 год. 20 хв. ОСОБА_3 , проходячи через контрольно пропускний пункт на станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті пред`явив контролеру КП «Київський метрополітен» у м. Києві завідомо підроблений документ, а саме посвідчення учасника бойових дій, видане Службою безпеки України 15.04.2016, серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , тим самим використав завідомо підроблений документ, після чого був запрошений працівником поліції УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві до службового приміщення вказаної станції метро, де у подальшому вище вказане посвідчення учасника бойових дій у останнього було вилучено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані на досудовому розслідуванні за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, використання завідомо підробленого документа та використанні завідомо підробленого документа.

Під час досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

До обвинувального акту додані:
-Письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надана в порядку ч.2 ст.302 КПК України щодо визнання свої винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка написана обвинуваченою у присутності захисника ОСОБА_5 .

Зі змісту заяви слідує, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зокрема із тим, що на початку червня місяця 2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Івана Лепсе, знайшов та підібрав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , видане Службою безпеки України 15.04.2016 на ім`я ОСОБА_4 , яке в подальшому залишив собі з метою використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті. Після чого, гр. ОСОБА_3 шляхом переклеювання фотокартки на свою власну, підробив вище вказане посвідчення з метою використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті. Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-20/56050-ТД від 24.11.2020 у посвідчення учасника бойових дій, виданого Службою безпеки України 15.04.2016, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , вносились зміни шляхом переклеювання фотокартки. 12.11.2020 приблизно о 07 год. 15 хв., ОСОБА_3 знаходився поблизу станції метрополітену «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, що розташована в Солом`янському районі м. Києва, де у нього виник злочинний умисел на використання завідомо підробленого посвідчення учасника бойових дій, виданого Службою безпеки України 15.04.2016, серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке він зберігав при собі, з метою отримання права на безкоштовний проїзд в громадському транспорті. Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.11.2020 приблизно о 07 год. 20 хв. ОСОБА_3 , проходячи через контрольно пропускний пункт на станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті пред`явив контролеру КП «Київський метрополітен» у м. Києві завідомо підроблений документ, а саме посвідчення учасника бойових дій, видане Службою безпеки України 15.04.2016, серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , тим самим використав завідомо підроблений документ, після чого був запрошений працівником поліції УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві до службового приміщення вказаної станції метро, де у подальшому вище вказане посвідчення учасника бойових дій у останнього було вилучено.

-Матеріали досудового розслідування.

Як вбачається з наданих матеріалів, до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення нею кримінального проступку.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 т. 381 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав вищевикладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних проступів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, використання завідомо підробленого документа та використанні завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень не належать до злочинів, та свідчить про незначну суспільну небезпеку вчинених ним діянь; офіційно працевлаштований; за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.
Судом не було встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Призначаючи покарання, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид покарання суд приймає до уваги характер вчинених кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований на посаді прибиральника кладовища в СКП «Броварська ритуальна служба», за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиросердечно розкаявся у вчиненому, тому суд вбачає за доцільне призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень,

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши обвинуваченій ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема, поліетиленовий пакет експертної служби № 0008193, в середині якого знаходиться посвідчення учасника бойових дій, виданого Службою безпеки України 15.04.2016, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень,

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ по кримінальному провадженню : поліетиленовий пакет експертної служби № 0008193, в середині якого знаходиться посвідчення учасника бойових дій, виданого Службою безпеки України 15.04.2016, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1