Справа № 595/2131/19
Провадження №1-кп/595/23/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000149 від 15 травня 2019 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190 ККУкраїни,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до зміненого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 07 червня 2017 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області, яке розміщене в м. Бучач по вул. Агнона, у ОСОБА_4 виник злочинний намір на підроблення офіційного документу - декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» та подальше її використання з метою протиправного отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливою метою, в особистих інтересах, що виразилось в отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в порушення вимог Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» 07 червня 2017 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області, яке розміщене в м. Бучач по вул. Агнона, 3, ОСОБА_4 підробив офіційний документ - декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» за період з 01 грудня 2016 року до 31 травня 2017 року, а саме - власноручно вніс кульковою ручкою, засвідчивши своїм підписом, завідомо неправдиві дані, у Розділі III Декларації «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» про те, що у нього та членів його сім`ї немає у власності нерухомого майна, хоча останній володіє житловим будинком, загальною площею 276,94 кв.м. згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 29.07.2015 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.358 КК України - підроблення офіційного документа особою, яка має право посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Окрім цього, 07 червня 2017 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області, яке розміщене в м. Бучач по вул. Агнона, 5. ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливою метою, в особистих інтересах, що виразилось в отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, подав в Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області завідомо підроблений ним офіційний документ - декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» за період з 01 грудня 2016 року до 31 травня 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Окрім цього, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами державного бюджету України шляхом обману, внаслідок повідомлення посадовим особам Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації неправдивих відомостей про майновий стан своєї сім`ї, а саме шляхом подання попередньо підробленої декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» за період з 01 грудня 2016 року до 31 травня 2017 року та на підставі якої в подальшому спеціалістом відділу Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації здійснено розрахунок та призначено ОСОБА_4 державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї , яку виплачено в період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року, тим самим заволодів чужим майном шляхом обману, а саме коштами державного бюджету України на загальну суму 32832, 54 грн., які були перераховані на розрахунковий рахунок Акціонерного зариства Райффайзен Банк Аваль за № НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, 14 грудня 2017 року (точного часу досудовим розслідуванням не становлено) в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області, яке розміщене в м.Бучач по вул. Агнона, 3, у ОСОБА_4 виник злочинний намір на повторне підроблення офіційного документу - декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» та подальше її використання з метою протиправного отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Реалізуючи свій злочинний намір, 14 грудня 2017 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області, яке розміщене в м. Бучач по вул. Агнона, 3, ОСОБА_4 повторно, діючи умисно, з корисливою метою, в особистих інтересах, що виразилось в отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в порушення вимог Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» підробив офіційний документ - декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» за період 01 червня 2017 року до 30 листопада 2017 року, а саме власноручно вніс кульковою ручкою, засвідчивши своїм підписом, завідомо неправдиві дані, у Розділі III Декларації «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей») про те, що у володінні членів його сім`ї немає у власності нерухомого майна, хоча останній володіє житловим будинком, загальною площею 276,94 кв.м. згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 29.07.2015 року, а його дружині - ОСОБА_7 на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 68,6 кв.м., право власності на яку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.06.2017 за реєстраційним : номером 101.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України - підроблення офіційного документа особою, яка має право посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно.

Окрім того, 14 грудня 2017 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області, яке розміщене в м. Бучач по вул. Агнона, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливою метою, в особистих інтересах, що виразилось в отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, подав в Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області завідомо підроблений офіційний документ - декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» за період з 01 червня 2017 року до 30 листопада 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Окрім цього, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами державного бюджету України шляхом обману, внаслідок повідомлення посадовим особам Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації неправдивих відомостей про майновий стан своєї сім`ї, а саме шляхом подання попередньо поробленої декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за визначенням усіх видів соціальної допомоги» за період з 01 червня 2017 року до 30 листопада 2017 року та на підставі якої в подальшому спеціалістом відділу Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації здійснено розрахунок та призначено ОСОБА_4 державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї, яку виплачено в період з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року, тим самим заволодів чужим майном шляхом обману, а саме коштами державного бюджету України на загальну суму 36860,70 грн., які перераховані на розрахунковий рахунок Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за № НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 1 ст.190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ч.1 ст.358 КК України - підроблення офіційного документа особою, яка має право посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, ч.3 ст.358 КК України - підроблення офіційного документа особою, яка має право посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно, ч.4 ст.358 ККУкраїни - використання завідомо підробленого документа, ч. 2 ст.190 КК 5 країни - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечив, суду пояснив, що він звернувся до УПСЗН із заявою про надання державної соціальної допомоги. Жодного злочину він не вчиняв. Просив його виправдати. На питання сторони обвинувачення та суду відмовився надавати відповіді в порядку ст. 63 Конституції України.

Представник потерпілої особи в судовому засіданні пояснила, що було проведено перевірку достовірності інформації щодо майнового стану ОСОБА_4 по поданим ним деклараціям «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги». При перевірці декларації, було виявлено, що ОСОБА_4 не зазначив, що у його власності є житловий будинок, а також у власності його дружини є квартира. В зв`язку з чим було складено акт про недостовірність даних та на його адресу була направлена претензія, однак ОСОБА_4 добровільно кошти не повернув, в зв`язку з чим Управління звернулося до поліції. На даний час шкода відшкодована.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона працює головним спеціалістом УПСЗН, та перевіряє правильність оформлення документів, які подаються з метою отримання допомоги. До Управління приносять вже заповнені декларації, і працівники УПСЗН завжди попереджають громадян, що для отримання допомоги, необхідно правильно та достовірно заповнювати декларації, а також про те, що необхідно вказувати все наявне майно, та про необхідність внесення змін при зміні майнового стану. Заяву та декларацію передають у відділ призначення допомоги.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона працює головним державним соціальним інспектором Управління праці та соціального захисту населення. Також, вона є начальником відділу до повноважень якого входить перевірка правильності надання державних соціальних допомог. Одна з функцій їхнього відділу є перевірка правильності надання інформації про доходи і майновий стан осіб і членів їх сімей, які звернулися за державною соціальною допомогою. Дана перевірка здійснюється шляхом запитів, шляхом опитування та іншими методами. Під час здійснення вибіркової перевірки справ, в тому числі заявника ОСОБА_4 , було виявлено, що члени сім`ї заявника володіють двома житловими приміщеннями, а саме квартирою та житловим будинком. В зв`язку з тим, що майно перевищує встановлені законом норми, вони не мають права на встановлення державної соціальної допомоги, про що було вказано в Акті. Для з`ясування обставин, ОСОБА_4 було запрошено до УПСЗН, проте останній відмовлявся від пояснень. Після чого, документи по ОСОБА_4 були передані юристу УПСЗН. Рішення про надання допомоги її відділ не приймає, тільки здійснює перевірку.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні відмовилася від дачі показів, на підставі ст.63 Конституції України, оскільки підсудний є її чоловіком.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №1.1-463/19 від 06.11.2019 року вбачається, що рукописний текст «немає» у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з грудня 2016 р. до травня 2017 р. у Розділі III «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», виконаний ОСОБА_4 . Підпис у вигляді буквеного тексту «Лось ОСОБА_11 » у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з грудня 2016 р. до травня 2017 р. у кінці декларації над рядком «(підпис заявника)», виконаний ОСОБА_4 . Рукописний текст «немає» у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період за період з 01.06.2017 до 30.11.2017 у Розділі III «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї чи зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», виконаний ОСОБА_4 . Рукописний текст « ОСОБА_4 » та підпис у декларації про доходи та щайновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період за період з 01.06.2017 до 30.11.2017 у кінці декларації над рядком «(підпис заявника)», виконаний ОСОБА_4 . Підпис у заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 07.06.2017 на другій сторінці над рядком «(підпис)», виконаний ОСОБА_4 . Підпис у заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 14.12.2017 на другій сторінці над рядком «(підпис)», виконаний ОСОБА_4 .

Із Акту проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги від 04.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 при зверненні за державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям 14.12.2017 року не вказав у декларації наявність житлового будинку, загальною площею 276,94 м2, що є його власністю та двокімнатної квартири, загальною площею 68,6 м2, що є власністю його дружини ОСОБА_10 і знаходиться в Івано-Франківській області. Також, у попередніх зверненнях 06.12.2016 року та 07.06.2017 року приховав факт здійснення купівлі нерухомого майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №144905364, вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 276,94 м2 , розташований в АДРЕСА_3 , та належить на праві власності ОСОБА_4 . Дата, час державної реєстрації 11.09.2018 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 144904660, вбачається, що квартира, двокімнатна, загальна площа 68,6 м2, що розташована за адресою АДРЕСА_2 . Дата, час державної реєстрації 09.06.2017 року.

Із Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 07.06.2017 року, вбачається, що дані документи заповнені та підписані ОСОБА_4 . Дані про нерухоме майно в декларації відсутні. Крім того, ОСОБА_4 в декларації зазначив, що об`єкти рухомого і не рухомого майна не купляли та не продавали. Відповідальність за достовірну інформацію повністю бере на себе.

Із Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 14.12.2017 року, вбачається, що дані документи заповнені та підписані ОСОБА_4 . Дані про нерухоме майно в декларації відсутні. Крім того, ОСОБА_4 в декларації зазначив, що об`єкти рухомого і не рухомого майна не купляли та не продавали. Відповідальність за достовірну інформацію повністю бере на себе.

Із Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 06.12.2016 року, вбачається, що дані документи заповнені та підписані ОСОБА_4 . Дані про нерухоме майно в декларації відсутні. Крім того, ОСОБА_4 в декларації зазначив, що об`єкти рухомого і не рухомого майна не купляли та не продавали. Відповідальність за достовірну інформацію повністю бере на себе.

Також судом було досліджено справу ОСОБА_4 заведену Управлінням праці та соціального захисту населення як на отримувача допомоги, зокрема Рішення б/н від 16 червня 2015 року про припинення виплати соціальної допомоги та письмове пояснення обвинуваченого написане на адресу начальника УПСЗН.

Відповідно до частини 1,2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цих Кодексом.

Згідно із статтею 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них відповідно до частини 2 статті 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із статтею 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами статті 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до вимог статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини 1 статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 2 статті 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.

Згідно пред`яленого обвинувачення, судом також встановлено, а саме :
- за епізодом обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України
Підстави та порядок отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї регламентовано Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» №1768-ІІІ від 01.06.2000 року зі змінами, Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим//Затв. Постановою КМУ від 24.02.2003 року №250, яким передбачено, що допомога не призначається, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму) (п.10) та припиняється у разі, коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру (п.12).

На думку органу досудового розслідування своїми умисними та протиправними, шахрайськими діями обвинувачений вчинив незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошових коштів, які виділяються з Державного бюджету України тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 190, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману.

Таке твердження органу досудового слідства не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження, а докази надані стороною обвинувачення не доведені перед судом щодо їх переконливості. Обвинувачення висунуте ОСОБА_4 спростовується наступним.

Суд вважає, доведеним той факт, що обвинуваченим було подано до Управління праці та соціального захисту населення Бучацької РДА декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» за період з 1 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року в якій протиправно не зазначив, що є власником нерухомого майна, а саме житлового будинку, загальною площею 276.94 кв.м. згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 29.07.2015 року.

Зазначена обставина не оспорювалась і захисником, проте сторона захисту посилається на те, що зазначена нерухомість не впливала і не могла вплинути на призначення чи відмову у призначені соціальної допомоги сім`ї обвинуваченого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є начальником відділу УПСЗН в своїх показах, також підтвердила, що наявність одного будинку у сім`ї не могло вплинути на призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Будь-яких інших неспростовних та беззаперечних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України суду не надано.

Склад кримінального правопорушення - заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), передбачений ч.1 ст.190 КК України, повинен мати наступні обов`язкові елементи.

Заволодіння чужим, майном або права на таке майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), має місце тоді, коли в результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.

Обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що не зазначення обвинуваченим одного житлового будинку який на той час перебував у його власності не вплинуло і не могло вплинути на призначення йому державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї, то суд вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

На підставі встановленого, суд, виходячи з конституційного принципу презумпції невинуватості, закріпленого також і у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 17 КПК України, згідно яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку та констатує відсутність неспростовних і беззаперечних доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України є підставою для виправдання останнього за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 190 КК України, за відсутності в її діях складу даного кримінального правопорушення, сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, а тому підлягають тлумаченню на користь обвинуваченого.

- за епізодом обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому що, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами державного бюджету України шляхом обману, внаслідок повідомлення посадовим особам Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації неправдивих з відомостей про майновий стан своєї сім`ї, а саме шляхом подання попередньо підробленої декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за визначенням усіх видів соціальної допомоги» за період з 01 червня 2017 року до 30 листопада 2017 року та на підставі якої в подальшому спеціалістом відділу Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації здійснено розрахунок та призначено ОСОБА_4 державну соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім`ї, яку виплачено в період з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року, тим самим заволодів чужим майном шляхом обману, а саме коштами державного бюджету України на загальну суму 36860,70 грн.

Зокрема, з об`єктивної сторони шахрайство може полягати у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому, теорія кримінального права визначає обман як повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого. Таким чином, обман може мати як активний (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей про певні факти, обставини, події), так і пасивний (умисне замовчування юридичне значимої інформації) характер. У другому випадку для наявності шахрайства необхідно встановити, що бездіяльність винного призвела до помилки потерпілого щодо обовязковості або вигідності передачі майна (права на майно) шахраєві, була причиною добровільної передачі потерпілим майнових благ.

При цьому, суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ст.190 КК України, характеризується прямим умислом та корисливою метою. Частина 2 ст.24 КК України визначає прямий умисел як таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 подаючи в Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» не вказав наявність у нього житлового будинку та у власності дружини квартири.

Згідно позиції сторони захисту, обвинувачений не був обізнаний з наявністю у дружини нерухомого майна, а саме по собі не зазначення будинку, що належить ОСОБА_4 не впливало на призначення допомоги.

Як вбачається із свідоцтва про одруження від 6 листопада 2002 року ОСОБА_4 одружений із ОСОБА_10 .

З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_10 є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 . Власність на дану квартиру ОСОБА_10 набула згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна ( квартири ) яке буде створено у майбутньому №кс2-6-1-3-5 від 15.09.2015 року.

Акт прийому передачі вказаної квартири підписаний сторонами, а саме ОСОБА_10 та ПП «Долина Буд»

Таким чином стороною обвинувачення не надано, а судом в ході судового розгляду не здобуто жодного неспростовного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 знав про наявність у його дружини нерухомого майна і умисно не вказав дане майно в декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги».

Враховуючи наведене, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, врахувавши заперечення сторони захисту, суд прийшов до висновку, що жодним чином не підтверджується факт того, що ОСОБА_4 умисно не вказав декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» нерухоме майно, з метою заволодіння грошовими коштами державного бюджету.

Відповідно до статті 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Згідно положень частини 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора.

Згідно з частиною 2 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі встановлених обставин, суд приходить до переконання про недоведеність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого і частиною 1 ст.190 КК України

- за епізодами обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що з метою заволодіння коштами соціальних допомог, а саме допомоги малозабезпеченим сім`ям власноручно підробив офіційний документ - декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» за період з 01 грудня 2016 року до 31 травня 2017 року, а саме - власноручно вніс кульковою ручкою, засвідчивши своїм підписом, завідомо неправдиві дані, у Розділі III Декларації «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» про те, що у нього та членів його сім`ї немає у власності нерухомого майна, хоча останній володіє житловим будинком, загальною площею 276,94 кв.м. згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 29.07.2015 року.

Окрім цього, 07 червня 2017 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області, яке розміщене в м. Бучач по вул. Агнона, 5. ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливою метою, в особистих інтересах, що виразилось в отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, подав в Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області завідомо підроблений ним офіційний документ - декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» за період з 01 грудня 2016 року до 31 травня 2017 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 14 грудня 2017 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області, яке розміщене в м. Бучач по вул. Агнона, 3, ОСОБА_4 повторно, діючи умисно, з корисливою метою, в особистих інтересах, що виразилось в отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в порушення вимог Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» підробив офіційний документ - декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» за період 01 червня 2017 року до 30 листопада 2017 року, а саме власноручно вніс кульковою ручкою, засвідчивши своїм підписом, завідомо неправдиві дані, у Розділі III Декларації «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей») про те, що у володінні членів його сім`ї немає у власності нерухомого майна, хоча останній володіє житловим будинком, загальною площею 276,94 кв.м. згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 29.07.2015 року, а його дружині - ОСОБА_7 на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 68,6 кв.м., право власності на яку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.06.2017 за реєстраційним : номером 101.

Тим самим на думку органу досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документа, особою яка має право посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, також ч.3 ст.358 КК України підроблення офіційного документа, особою яка має право посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем вчинено повторно.

Таке твердження органу досудового слідства не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження, а докази надані стороною обвинувачення не доведені перед судом щодо їх переконливості. Обвинувачення висунуте ОСОБА_4 спростовується наступним.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 91 КПК України обов`язковому доказуванню у кримінальному проваджені підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Так, надаючи оцінку наданим органами досудового розслідування письмовим доказам, суд виходить з наступного, а саме: згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до примітки ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Об`єктивна сторона злочинів, передбачених частинами 1,3, 4 статті 358 КК України характеризується, зокрема, вчиненням діяння з підробленням посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою завідомо підробленого документа.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 09 липня 2015 року ухвалив постанову у справі № 5-50кс15, якою роз`яснив, що при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

Суд враховує правову позицію висловлену ВС, відповідно до якої офіційний документ повинен відповідати вимогам, встановленим у примітці до ст. 358 КК України, зокрема, складання та використання вказаного документу має спричиняти наслідки правового характеру (ВС/ККС, справа № 461/7315/15к від 01.03.18)

Як вбачається з матеріалів справи органом досудового розслідування інкримінується у провину ОСОБА_4 власноручне заповнення та підписання декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за періоди 1 грудня 2016 по 31 травня 2017 року та за період з 1 червня 2017 року до 30 листопада 2017 року, в яких вказав, що у власності його та членів його сім`ї нерухоме майно відсутнє та надав дані декларації до Управління праці та соціального захисту населення Бучацької РДА, тобто використав завідомо підроблений документ.

Судом встановлено, що форма бланку Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги була затверджена Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22 березня 2007 року № 204 (із змінами).

Разом з тим, бланк - це стандартна форма документа з частково надрукованим текстом, яка вимагає для остаточного його складання доповнення необхідними реквізитами, і лише після оформлення належним чином (внесення необхідних даних, наявність печатки, штампа, підпису уповноваженої особи,) бланк стає документом.

Суд вважає, що з огляду на визначення офіційного документа наданого в примітці статті 358 КК України, декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, заповнені ОСОБА_4 не містить ознак притаманних офіційному документу, є приватний документом і не набуває статуту офіційного документа до часу її реєстрації в Управлінні праці та соціального захисту населення Бучацької РДА.

Суд вважає та прийшов до переконання, що Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги набувають статусу офіційного документу лише після їх реєстрації у даному випадку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бучацької РДА, а тому внесення недостовірних відомостей до бланку Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, їхнє підписання та подання до моменту реєстрації в Управлінні праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області не є предметом кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1,3, 4 статті 358 КК України.

До того ж, суд вважає за необхідне звернути увагу та зазначити, що підроблення - це повна або часткова зміна змісту посвідчення або іншого офіційного документа шляхом виправлення, підчищення, дописки, витравлення тексту, підроблення підпису, відбитку печатки, штампа тощо.

Враховуючи наведене, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, врахувавши заперечення сторони захисту, суд прийшов до висновку, що жодним чином не підтверджується факт того, що ОСОБА_4 підробив, а також пред`явив, тобто використав офіційний документ - декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в розумінні офіційних документів, оскільки сам по собі заповнений бланк встановленого зразка не породжує юридичних наслідків, а тому не є офіційним документом.

Тому суд приходить до висновку про недоведеність наявності у діях особи об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.ч.1,3, 4 ст. 358 КК України. З об`єктивної сторони цей злочин виражається в таких альтернативних діях: а) підроблення посвідчення або іншого офіційного документа; б) збут підробленого офіційного документа; в) виготовлення підроблених печатки, штампа чи бланка підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печатки, штампа чи бланка; г) збут підроблених печатки, штампа чи бланка.

В даному випадку стороною обвинувачення не доведено наявності в діянні обвинуваченої особи обов`язкових ознак, які вказують на наявність складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК. Так, у всіх інкримінованих епізодах відсутній предмет злочину - офіційний документ,

ККС ВС висловив правову позицію та пояснив, за яких умов документ не є офіційним, а в діянні особи відсутній склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа) справа №701/1114/16-к (провадження № 51-6327км18).

Згідно з положеннями статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Згідно положень частини 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» № 5 від 29 червня 1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

Згідно з частиною 2 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, при ухваленні судового рішення не допускається обвинувальний ухил, по суті якого кожен, хто постав перед судом повинен бути визнаний винним, а навпроти гарантується та усіляко забезпечується презумпція невинуватості особи. Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу. При цьому, саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачена особа винна.

Суд вважає, що органами досудового розслідування не доведено, а під час судового розгляду не встановлено вчинення ОСОБА_4 злочинів передбачених ч. 1,3, 4 ст. 358 КК України за обставин, що бажаючи отримати державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_4 в своїх інтересах власноруч здійснив підроблення офіційного документа, як особа що має право посвідчувати такий документ, і який надає права з метою його використання його підроблювачем, а також вчинення вказаних дій повторно та використання завідомо підробленого документа.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, заперечення сторони захисту, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3, 4 ст. 358 КК України, та ч.1,2 ст.190 КК України в яких він обвинувачується.

Також судом враховується позиція Верховний Суд зазначена в Ухвалі від 28 січня 2020 року, згідно якої, колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду прийшла до висновку про те, що за приховання особою або навмисне подання недостовірних даних про доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, настає цивільна-правова, а не кримінальна відповідальність, тому виникає необхідність відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні від 17 вересня 2019 року (провадження № 51-473 км19) Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати.

Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі встановлених обставин, суд приходить до переконання про відсутність в діяннях ОСОБА_4 складів кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 358 , частиною 3 ст.358 частиною 4 статті 358 КК України , частиною 1 статті 190 КК України, частиною 2 статті 190 КК України.

Згідно пункту 10 частини 1 статті 7, частини 1, 2, 4 статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 358, ч.3 ст.358 та ч. 4 ст. 358 КК України у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати, за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до частини 9 статті 100 КПК України.

Відповідно до статті 124 КПК України витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні в розмірі 2512 грн. 16 коп. необхідно віднести за рахунок Державного бюджету України, у зв`язку з ухваленням судом виправдувального вироку.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, і суд не вбачає підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, так як прийшов до висновку про ухвалення виправдувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

Ухвалив
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч. 1 ст. 358, ч.3 ст.358 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України та виправдати, за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч. 1 ст. 358, ч.3 ст.358 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили : особову справу ОСОБА_12 повернути Управлінню праці та соціального захисту населення Бучацької РДА.

Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні в розмірі 2512 грн. 16коп. віднести за рахунок Державного бюджету України

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1