Справа №484/2694/20
Провадження №1-кс/484/868/20
У Х В А Л А
про продовження строку запобіжного заходу
12.10.2020р м.Первомайськ
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0001458 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаусово Друге Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, який має неповна середню освіту, не працює, одружений, дітей не має, інвалідності не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України є таким, що не має судимості,
що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики, передбачені ст.. 177 КПК, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, зловживає спиртними напоями, неврівноважений, на критику реагує агресивно, схильний до вчинення насильства, засобів до існування не має; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни свідчень.

На судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити, продовживши строк тримання під вартою до 18.11.2020р.
Підозрюваний та захисник просили відмовити в задоволенні клопотання, вказуючи, що ризики, вказані у клопотанні, необґрунтовані. Вважають, що відносно підозрюваного слід обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем проживання цілодобово.
Вислухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст.. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання. Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст.. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що до ЄРДР внесена інформація (кримінальне провадження № 0001458) щодо вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого 19.08.2020р. повідомлено про підозру ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом з своєю співмешканкою ОСОБА_7 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . 18.08.2020р., точний час досудовим слідством не встановлений, під час сумісного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 , удар кулаком в обличчя, від якого остання втратила свідомість. В подальшому ОСОБА_7 була доставлена до лікувального закладу де через деякий час померла.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.08.2020р. була оглянута територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вилучений змив речовини бурого кольору зі шпалери на стіні в спальній кімнаті, який згідно висновку експерта №612-і містить кров людини і не виключається її походження від ОСОБА_7 .
Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що підозрюваний під час сумісного проживання неодноразово спричиняв їй тілесні ушкодження.
Згідно пояснень свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_12 , у ОСОБА_7 були наявні на обличчі синці за декілька днів до смерті.
Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_13 , який є лікарем, під час огляду ОСОБА_7 18.08.2020р. він виявив чисельні гематоми обличчя та грудної клітини. Зіниці очей були різного розміру, що свідчить про внутрішньочерепний крововилив.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №267 від 19.08.2020р. причиною смерті ОСОБА_7 стала травматична субдуральна гематома, яка утворилась в результаті нападу з використанням тупого твердого предмету.
З протоколу огляду предмету від 14.09.2020р. вбачається, що був зафіксований факт виклику швидкої медичної допомоги чоловіком.
ОСОБА_5 був затриманий 18.08.2020р.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином, наявні докази, які містяться в матеріалах провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Також матеріали провадження вказують на наявність ризиків, зазначених прокурором. При цьому, слід зазначити, що ризик це не визначена подія, та по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства, суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (справа «Харченко проти України) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який є тяжким, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Він одружений, але з дружиною не проживає, дітей не має, на утриманні осіб не має, проживає один, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Постійної роботи підозрюваний не має, отже у нього відсутні стабільні засоби до існування. Інвалідність та хронічні захворювання, які б перешкодили утриманню його під вартою, відсутні. За місцем проживання характеризується як особа, схильна до вживання алкогольних напоїв, неврівноважений, на критику реагує агресивно.
Отже, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.
Зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до підозрюваного будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Постановою керівника місцевої прокуратури строк досудового розслідування кримінального провадження продовжений до 18.11.2020р.
Тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України, дозволяє застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Викладене вище свідчить про те, що клопотання старшого слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосування насильства.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
клопотання задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою терміном до 18.11.2020р. включно.
Строк дії ухвали до 18.11.2020р. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1