Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

07 жовтня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання начальника відділення СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 1, ч.5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до 30.09.2020 року.

Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що у період часу з 21.09.2017 року до 13.10.2017 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, вчинив пособництво у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_9 в особливо великих розмірах.

У поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважає, що вона є незаконною, а повідомлення про підозру, вручення якого відбулося з порушенням порядку, є необґрунтованим. Доводить, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків, на які вказує прокурор у клопотанні. Просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року.

Апелянт ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду поданої нею апеляційної скарги, що підтверджується телефонограмою від 27 вересня 2020 року, в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі адвоката, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Як вбачається з клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , слідчим на його обґрунтування вказано про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 1, ч.5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення останнім незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( п. 131 справа "Алєксандр Макаров проти Росії" від 12 березня 2009 року) зазначено, що докази про ризик перешкоджання здійсненню розслідування ( спроби маніпулювати свідками чи погрожувати їм) не мають бути голослівними посиланнями, а повинні бути підкріплені фактами, здатними довести, що незастосування до підозрюваного арешту справді спричинить перешкоджання розслідуванню, а ризик вчинення нових злочинів, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 17 березня 1997 року "Мюллер проти Франції", повинен враховуватися, беручи до уваги минуле особи та спосіб її життя.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий судя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Слідчим суддею в рамках даного кримінального провадження, з врахуванням особи ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання і рід занять, обрано підозрюваному найбільш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання, передбачений законом, строк дії якого, згідно оскаржуваної ухвали, закінчився 30 вересня 2020 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачає. Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_6 до 30 вересня 2020 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3