УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України в рамках кримінального провадження № 0000860, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,
в с т а н о в и в:
22.06.2020 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України в рамках кримінального провадження № 0000860, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, в якій скаржник просила скасувати зазначене повідомлення про підозру.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_3 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що слідчими СУ ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000860 від 20.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. 25 червня 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 366 КК України, а 07.02.2020 ОСОБА_6 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. 21.02.2020 року Генеральним прокурором ОСОБА_8 доручено здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні детективам НАБУ. 27.05.2020 року старшим групи прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000860 в частині повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та з 28.05.2020 року визначена підслідність за слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань. Скаржник зазначає, що відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 256 та ч. 1 ст. 366 КК України, щодо посадових осіб СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві, внесені до ЄРДР 15.03.2019 року під №0000129 від 15.03.2019 та під №0000130 від 15.03.2019 року відповідно і в подальшому зазначені кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження під №0000860, що на її думку і надає можливість оскаржити повідомлення про підозру ОСОБА_6 . Також скаржник вказує, що вважає складання та вручення оскаржуваного повідомлення про підозру незаконним з огляду на те, що слідчі СУ ГУНП в Одеській області в силу вимог ст. 216 КПК України не наділені повноваженнями здійснювати кримінальне провадження відносно працівників правоохоронного органу до яких відноситься ОСОБА_6 . Крім того, скаржник вказувала, що твердження зроблені у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 366 КК України є безпідставними та не підтверджуються фактичними обставинами та матеріалами провадження: відсутній будь-який зв`язок між ОСОБА_6 та членами злочинної організації ОСОБА_10 , відсутній причинно-наслідковий зв`язок між тяжкими наслідками у розмірі 2 374 368 178,41 та діями ОСОБА_6 щодо невжиття заходів, передбачених ст. 214 КПК України в інтересах злочинної організації, зовсім не узгоджуються з фактичними даними. Тобто, на думку скаржника, викладені у повідомленні про підозру фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення не містять елементів складу злочину ст. 256, ст. 366 КК України. Скаржник посилається на те, що ОСОБА_6 з метою розкриття злочинів, пов`язаних з торгівлею нафтопродуктами у 2012-2014 роках групою підприємств, вилучав в рамках кримінального провадження №0000074 оригінали документів для подальшого їх використання як доказів у розслідуваних ним кримінальних провадженнях, однак усі вилучені документи, зникнення яких інкримінується ОСОБА_6 , наявні та зберігались у ДФС м. Києва. Крім того, 06.03.2014 року безпосередньо ОСОБА_6 вніс до ЄРДР відомості про вчинення службовими особами ТОВ «Цикловаст» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК україни, яке зареєстроване під №0000038. Дане кримінальне провадження об`єднано з №00000076 в якому здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених злочинною організацією ОСОБА_11 . Вищевикладене, на переконання скаржника, свідчить про відсутність достатніх підстав вважати, що відбулась навіть подія кримінального правопорушення, передбаченого ст. 256, ст. 366 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримала скаргу та просила її задовольнити з підстав у ній наведених, надала слідчому судді клопотання про долучення до матеріалів скарги письмових документів на підтвердження доводів у ній наведених.

Присутні у судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечували, вважаючи повідомлення про підозру ОСОБА_6 достатнім чином обґрунтованим на даному етапі досудового розслідування. Надали слідчому судді для огляду матеріали кримінального провадження №0000860.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження №0000860 від 20.03.2017, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, п.п. 23 п. 1 § 1 Розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", статтю 303 КПК України доповнено пунктом 10, яким встановлено, що підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Нормою, що міститься у п. 4 § 2 Перехідних положень до Розділу 4, зазначеного вище Закону встановлено, що Підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" набув чинності 15 березня 2018 року.

Таким чином, зі змісту процитованих вище положень випливає, що законодавцем передбачена можливість оскарження повідомлень про підозру у справах, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР після 15 березня 2018 року.
У судовому засіданні було встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000860, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 366 КК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР по вказаному кримінальному провадженні, воно було розпочате внесенням відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України 17 березня 2017 року, в той час, як відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256 та ч. 1 ст. 366 КК України внесені до ЄРДР 15 березня 2019 року.

При цьому, відповідно до постанови старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника 6-го відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 27.05.2020 року кримінальне провадження №0000860 від 20.03.2017 розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та стосовно ОСОБА_6 в частині повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Таким чином, не зважаючи на те, що кримінальне провадження, в рамках якого ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, внесене до ЄРДР 20 березня 2017 року, відомості про злочини досудове розслідування стосовно яких наразі здійснюється Державним бюро розслідувань були внесені до ЄРДР після 15 березня 2018 року, а отже повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні може бути оскаржене в порядку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

З приводу суті викладених у скарзі доводів, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри 07 лютого 2020 року, ОСОБА_6 на момент розгляду скарги слідчим суддею, підозрюється у тому, що він, перебуваючи в період з 12.07.2012 по 01.06.2013 на посаді старшого слідчого в ОВС ВРКС СУ ДПС у м. Києві та в період з 01.06.2013 по 12.02.2014 на посаді начальника 3-го ВРКР СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві, являючись службовою особою, працівником правоохоронного органу, наділений владними повноваженнями слідчого у кримінальній справі №50-6270, в подальшому - кримінальному провадженні №0000074, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою сприяння учасникам злочинної організації створеної ОСОБА_11 та укриття їх злочинної діяльності, створюючи умови для уникнення кримінальної відповідальності за ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів, зборів в період з 12.07.2012 по 12.02.2014, зловживаючи службовим становищем в інтересах злочинної організації, з метою отримання неправомірної вигоди її учасниками, складаючи постанови про проведення виїмок, в яких містились завідомо неправдиві відомості, а також шляхом надання запитів в порядку ст. 93 КПК України витребував з ряду митниць оригінали документів, які оформлялись в період з 01.01.2009 по 12.02.2014 під час імпорту (транзиту) нафтопродуктів підприємствами ТОВ «Завніштрансгаз», ТОВ «Цикловаст», ПП «Фірма «Армада-Плюс», ДП «Петрол», ПМП «Петрол-Форвардінг» та інших підконтрольних ОСОБА_11 підприємствами на митну територію України товарно-матеріальних цінностей та їх фіктивного вивозу за відсутності будь-якого зв`язку щодо причетності цих підприємств до розслідуваних ним злочинів, бажаючи своїми діями сприяти, з невстановлених слідством мотивів, ОСОБА_11 та членам його організації в укритті злочинних дій. А також умисно, всупереч інтересам служби, не вжив передбачені ст. 214 КПК України заходи щодо обв`язкової реєстрації кримінального провадження та подальшого припинення в кримінальному порядку незаконної діяльності злочинної організації, внаслідок чого ОСОБА_11 та членами очолюваної ним злочинної організації за період з 23.03.2012 п. 28.02.2014 отримано неправомірну вигоду від реалізації не розмитнених нафтопродуктів в розмірі 2 374 368 178,41 грн., внаслідок несплати до державного бюджету обов`язкових митних платежів (податків) на загальну суму 2 374 368 178,41 грн., що відповідно до примітки ст. 364 КК України більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками. Тобто за вказаних вище обставин ОСОБА_6 підозрюється у заздалегідь не обіцяному сприянні учасникам злочинної організації та укритті їх злочинної діяльності шляхом надання приміщень, сховищ, а також заздалегідь не обіцяному здійсненні інших дій по створенню умов, які сприяють їх злочинній діяльності (ч. 2 ст. 256 КК України), зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної або юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки (ч. 2 ст. 364 КК України) та у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів (ч. 1 ст. 366 КК України).

Слідчий суддя звертає окрему увагу на те, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Разом з цим, оцінивши у сукупності надані прокурором під час судового розгляду даної скарги матеріали кримінального провадження № 0000860 від 20.03.2017, слідчий суддя вважає їх недостатніми для того, щоб в подальшому висунути ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 366 КК України з огляду на наступне.

Так, як вбачається з постанови старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника 6-го відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 27.05.2020 року, яка на момент розгляду скарги є чинною, кримінальне провадження №0000860 від 20.03.2017 розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та стосовно ОСОБА_6 в частині повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

При цьому, як вбачається з мотивувальної частини зазначеної постанови, підставою для такого висновку прокурора стало те, що за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження та відповідно до повідомленої зміненої підозри ОСОБА_6 не вбачається в його діях об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у тому числі заподіянні шкоди, що охоплювалась би його діями.

За таких обставин, зважаючи на закриття зазначеного кримінального провадження в частині наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та стосовно ОСОБА_6 в частині повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а також беручи до уваги термін, протягом якого досудове розслідування кримінального провадження здійснюється слідчими Державного бюро розслідувань та відсутність з їх боку дій, спрямованих на усунення зазначеного вище протиріччя, слідчий суддя вважає, що подальше притягення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності в рамках наразі повідомленої йому підозри є неможливим.

Крім того, слідчий суддя звертає окрему увагу на те, що постановою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника 6-го відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 27.05.2020 року було констатовано, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснювалось не уповноваженими кримінальним процесуальним законом суб`єктами, з порушенням правил підслідності, визначених в ст. 216 КПК України, що не дозволяє враховувати у кримінальному провадженні будь-які докази здобуті слідчими СУ ГУНП в Одеській області. Разом з цим, ані слідчий, ані прокурор не надали до суду доказів на підтвердження того, що ними здійснювались заходи, спрямовані на усунення зазначеного порушення норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України є необґрунтованими, а тому повинне бути скасованим, а скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - задоволеною.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 93, 110, 216, 276-278, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України в рамках кримінального провадження № 0000860, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.

Повідомлення прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України в рамках кримінального провадження № 0000860, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде оголошений 15 липня 2020 року о 08 годині 03 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1