Справа № 215/310/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2021 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.02.2020 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- 31.01.2020 Криворізькою місцевою прокуратурою №2 до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001972 від 23.12.2019 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, рішення по якому станом на 23.01.2021 не прийняте,

ВСТАНОВИЛА:
23 січня 2021 року слідчий СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0000050 від 23.01.2021.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2021 приблизно о 01.21 годині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді поліцейського полку патрульної поліції взводу №1 роти №2 батальйону №2 в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», державний номерний знак НОМЕР_1 , спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працює інспектором взводу №1 роти №2 батальйону № 2 полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області, отримали на службовий планшет повідомлення, що надійшло на лінію НОМЕР_2 зі змістом: «Хуліганство за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця А. Головка, 10В, магазин ТОВ «АТБ-Маркет».

З метою виконання покладених на працівників полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області 23.01.2021 приблизно о 01.30 годині ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули до магазину ТОВ «АТБ-Маркет» по вул. А.Головка, 10В в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де побачили групу осіб, які висловлювались нецензурною лайкою та поводили себе агресивно.

Виконуючи свої службові обов`язки, з метою припинення правопорушення, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли із службового автомобіля та попрямували до групи вищевказаних осіб. В цей час вони підійшли до хлопця, який в подальшому був встановлений як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який почав висловлюватись до них нецензурною лайкою, погрожувати їм фізичною розправою та поводити себе агресивно.

На прохання працівників патрульної поліції припинити висловлюватись нецензурною лайкою та припинити свої протиправні дії ОСОБА_5 , наблизився впритул до поліцейського полку патрульної поліції взводу №1 роти №2 батальйону №2 в АДРЕСА_2 ОСОБА_8 та діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень працівникові поліції у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, наніс йому один удар власною головою в область надбрівної дуги лобу.

Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти свої злочинні дії в ході припинення працівниками патрульної поліції правопорушення та затримання останнього в порядку ст.261 Кодексу України про адміністративні правопорушення умисно наніс ще один удар кулаком правої руки в область лобу ОСОБА_8 ..

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження. Згідно з довідкою № 446, виданої КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Криворізької міської Ради ОСОБА_8 встановлено діагноз: забій, гематоми лівої надбровної дуги та лобу.

Після цього з метою припинення злочинних дій ОСОБА_5 до останнього на підставі ст.ст. 44, 45 ЗУ «Про національну поліцію» було застосовано фізичну силу, спеціальні засоби кайданки та доставлено до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

У зв`язку з цим 23.01.2021 о 12 год. 20 хв. йому повідомлено про підозру відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднання громадян, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до 5 років. Крім того, щодо підозрюваного розглядається кримінальне провадження суддею Тернівського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_10 , в якому 23.12.2020 та 30.12.2020 винесені ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_5 у судове засідання на 17.02.2021, оскільки останній, будучи належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, без поважної причини не з`являвся до суду.
Також зважаючи на те, що ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження працівнику поліції під час виконання останнім своїх службових обов`язків, він офіційно не працює, тобто не має належних та постійних засобів для існування, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків у місті Кривому Розі, які б могли стримати останнього не покидати постійного місця мешкання та не покидати межі м. Кривого Рогу або території України, є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також ОСОБА_5 може незаконно вливати на свідків або потерпілого та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії за участю потерпілого працівника поліції ОСОБА_8 , свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не встановлені всі особи, які перебували на місці вчинення злочину, частина з яких є знайомими підозрюваного. Залишаючись на свободі підозрюваний ОСОБА_5 може в подальшому безперешкодно спілкуватися зі свідками даного кримінального правопорушення, та таким чином може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 не працює та не має постійного джерела доходу, у зв`язку з чим є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою здобуття грошових коштів для проживання.

Враховуючи вказані обставини є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний причетність до скоєного визнав, але заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного підтримала думку свого підзахисного, зазначила про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, оскільки він проживає разом із своєю матір`ю, тому ризик переховування від слідства і суду відсутній. Також вказує на неможливість впливу підозрюваного на потерпілого, який є працівником поліції, та свідків, особи яких ще повністю не встановлені. Крім того, враховуючи, що підозрюваний жалкує про скоєне, що в свою чергу, свідчить про відчутність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, просить призначити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши пояснення підозрюваного та заперечення його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення до клопотання докази вказують на об`єктивний зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням та наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України за ознаками умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Тобто із рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений законом, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В пункті 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011) вказано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

В даному випадку особа підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднання громадян, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

Слідчим суддею встановлено, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: з метою уникнення відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, що у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів; вагомість наявних доказів про вчинення ним вказаного кримінального правопорушення та те, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі та бажаючи його уникнути, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому суду, чим допустити настання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи, що на теперішній час триває досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення обставин події, є необхідність у проведенні слідчих дій зі свідками, у зв`язку з чим існує ризик незаконного впливу підозрюваного на них, частина з яких є його знайомими.

Також ОСОБА_5 , будучи знайомим зі свідками події зможе безперешкодно з ними спілкуватись, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, у нього відсутні джерела законного отримання коштів, що може свідчити про настання ризику, передбаченого у п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження слідчий суддя може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
Також слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання, разом із матір`ю, однак вважає, що заявлені ризики дійсно об`єктивно існують і застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе їм запобігти та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має; у нього відсутні місце роботи та офіційні джерела доходів, який маючи судимість за вчинення умисного корисливого злочину проти власності та незавершене кримінальне провадження, де він обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину за ознаками умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою обґрунтовується наявністю таких ризиків як те, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою застосування даного запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, так як більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконана, що тільки такий запобіжний захід, як тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Оскільки інкримінований підозрюваному злочин за ч. 2 статті 345 КК України вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України вважає за можливе не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИЛА:
Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи його з 23 січня 2021 року по 23 березня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосереднього до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя