ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/4409/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/417/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарське Володарського району Донецької області, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 24.06.1999 року за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 143, ст. 42 КК України (1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 25.12.2004 року звільнений з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№26) за відбуттям строку покарання;
- 21.08.2008 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений 19.10.2012 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 7 днів;
- 16.05.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 6 місяців, 05.11.2014 року звільнений з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№26) за відбуттям строку покарання;
- 19.11.2018 року ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,-
визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.186 КК України 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 року у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_8 до відбування покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 29.05.2019 року приблизно о 00 годині 30 хвилин знаходився неподалік від домоволодіння АДРЕСА_3 , де помітив мобільний телефон у малознайомого йому ОСОБА_9 , з яким вони разом йшли по вказаній вулиці. Саме в той час у нього виник злочинний умисел на відкрите заволодіння поміченим мобільним телефоном, належним ОСОБА_9 , поєднане з насильство, що не могло стати небезпечним для здоров`я останнього. Після цього, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, спочатку наблизився до ОСОБА_9 , а потім, усвідомлюючи протиправний характер задуманого ним діяння, використовуючи темний час доби та фактор несподіванки, застосовуючи фізичне насилля, спочатку зненацька наніс один удар кулаком в щелепу потерпілого. Від отриманого удару ОСОБА_9 , відчувши фізичний біль, втратив рівновагу та упав на землю, продовжуючи свої злочинні дії, за відсутності спротиву з боку ОСОБА_9 , маючи намір довести задуманий ним злочин до кінця, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефоном «Хіаоmі Redmi 5 PLUS» та грошовою купюрою в сумі 20 грн., витягнувши їх відповідно з правого та лівого карманів штанів потерпілого. Після цього, ОСОБА_8 , звернувши на свою користь мобільний телефон та грошові кошти ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4004 грн. 60 коп., з яких 20 грн. грошові кошти, а вартість майна становить 3984 грн. 60 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №13627 від 26.06.2019 року.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення та призначити йому мінімальне покарання передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення та вважала вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у скоєнні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечується. Відповідно до вимог ч.1 ст.404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.

Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; з березня 2007 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, Синдром залежності»; тяжких (хронічних) захворювань чи інвалідності не має; одружений; має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 в період іспитового строку скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання до 6 років позбавлення волі; раніше неодноразово був засуджений, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, та з призначенням покарання з застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.
Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: