У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2021 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
особи щодо якої розглядається клопотання
про застосування примусових заходів
виховного характеру ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши під час відкритого судового засідання в залі суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру відносно, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузуків Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, ученя 9-го класу Степанківської загальноосвітньої школи, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого
за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 30.09.2020 в період часу з 13 год. 30 хв. по 14 год. таємно, умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на викрадення чужого майна, упевнившись, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав мобільний телефон «Meizu» М6т 32 Гб, що належить на праві власності ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19М24- 20М5235-ТВ від 07.12.2020 становить 2121 грн 33 коп., після чого з місця скоєння кримінального проступку зник, чим завдав потерпілій збитків на вказану суму.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру - застереження.
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що повністю визнає свою причетність до вчинення кримінального проступку, щиро розкаюється, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння та не заперечує щодо застосування до нього примусових заходів виховного характеру.
Захисник, потерпіла, законний представник не заперечували проти задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру
На підставі ч.3. ст.349 КПК України суд з`ясувавши думку учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме допиту свідків, вивчення письмових матеріалів провадження щодо обставин кримінального проступку, при цьому з`ясувавши правильність розуміння цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснивши учасникам процесу що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються задовільно по місцю проживання та навчання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення кримінального проступку не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.
Згідно ч.1 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати в сумі 656,80 грн., за проведення експертиз, підлягають стягненню з законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 на користь держави.
Керуючись ч. 1 ст. 97, ч. 2 ст.105 КК України,ст.ст. 500, 501 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України примусовий захід виховного характеру у виді застереження та передати під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік.
Стягнути з законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 656,80 грн.
Речовий доказ: мобільний телефон «Meizu» М6т 32 Гб повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1