Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1782/20

Номер провадження: 1-кп/511/204/20

15 жовтня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт №0001016 від 07.11.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Петрівка, Тарутинського району, Одеської області, маючого середню освіту, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305, ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2018 (більш точно час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на території Біляївського району Одеської області, а саме на автобусній зупинці «Два стовпи», біля дороги у напрямку митного пункту пропуску «Кучурган» ОСОБА_4 вирішив незаконно перемістити через митний кордон з території України до Республіки Молдова раніше придбані ним за невстановлених обставин особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та наркотичний засіб метадон.

Усвідомлюючи незаконність своїх дій та з метою приховування від митного контролю під час перетину митного кордону України, знаходячись на вищезазначеній зупинці, ОСОБА_4 приховав придбані ним наркотичні засоби серед продуктів харчування у двох картонних коробках з цукерками «АВК» та «Nestle», які поклав у поліетиленовий пакет. Так, ОСОБА_4 розмістив у картонній коробці «АВК», серед цукерок пакунок з загорнутим у поліетиленову плівку особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс та наркотичним засобом метадон, а на дні картонної коробки «Nestle», серед цукерок чотири паперових та один поліетиленовий пакунок з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, чим ускладнив виявлення прихованого вкладення співробітниками митниці та органів охорони державного кордону.

Того ж дня, о 16 год. 35 хв. ОСОБА_4 прибув до зони митного контролю пункту пропуску «Кучурган» Одеської митниці ДФС, з прихованими у нього вищевказаними наркотичними засобами та діючи з прямим умислом на незаконне переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, а також наркотичного засобу метадон, та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, проходячи митний контроль, умисно не заявив представникам Одеської митниці ДФС про наявність у нього наркотичних засобів, а навпаки, обрав смугу митного контролю «зелений коридор», чим заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України. Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії необхідні для проходження митного контролю та перетину державного кордону України.

Однак, злочинні дії ОСОБА_4 не були доведені ним до кінця, у зв`язку з тим, що під час проведення особистого огляду останнього співробітниками Одеської митниці ДФС, у пакеті з продуктами харчування, а саме в картонній коробці з цукерками «АВК», виявлено пакунок з речовиною рослинного походження, схожою на марихуану та порошкоподібною речовиною схожою на метамфетамін. Окрім того, на дні картонної коробки «Nestle», яка також знаходилась у зазначеному пакеті, серед цукерок виявлено чотири паперових та один поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження схожою на марихуану.

Під час досудового розслідування установлено, що виявлені та вилучені у ОСОБА_4 речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою у висушеному стані 4,0 г, 0,39 г, 0,77 г, 0,63 г, 0,30 г та 0,95 г (Таблиця № І Список № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000); порошкоподібна речовина, білого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (Таблиця № ІІ Список № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000), масою речовин 0.298 г.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на контрабанду наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, якщо предметом цих дій були наркотичні засоби та особливо небезпечні наркотичні засоби.

24.01.2018 (більш точно час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на території Біляївського району Одеської області, а саме на автобусній зупинці «Два стовпи» біля дороги у напрямку митного пункту пропуску «Кучурган» за невстановлених обставин незаконно ОСОБА_4 придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та наркотичний засіб метадон, без мети збуту, з метою особистого вживання на території Республіки Молдова. Усвідомлюючи злочинність своїх дій пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, ОСОБА_4 приховав їх серед продуктів харчування, а саме у двох картонних коробках з цукерками «АВК» та «Nestle», які поклав у поліетиленовий пакет, тобто вчинив дії направлені на незаконне зберігання наркотичних засобів.

Надалі, ОСОБА_4 прослідував на маршрутному автобусі до пункту пропуску «Кучурган» Одеської митниці ДФС, зберігаючи при цьому у своєму пакеті серед продуктів харчування раніше приховані наркотичний засіб метадон та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Того ж дня, о 16 год. 35 хв. під час проходження ОСОБА_4 митного контролю, співробітниками Одеської митниці ДФС України у пакеті з продуктами харчування, а саме в картонній коробці з цукерками «АВК», виявлено пакунок з речовиною рослинного походження, схожою на марихуану та порошкоподібною речовиною схожою на метамфетамін. Окрім того, на дні картонної коробки «Nestle», яка також знаходилась у зазначеному пакеті, серед цукерок виявлено чотири паперових та один поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження схожою на марихуану.

Під час досудового розслідування установлено, що вилучені у ОСОБА_4 речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою у висушеному стані 4,0 г, 0,39 г, 0,77 г, 0,63 г, 0,30 г та 0,95г (Таблиця № І Список № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000); порошкоподібна речовина, білого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (Таблиця № ІІ Список № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000), масою речовин 0.298 г.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

13.10.2020 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку , передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по кримінальному провадженню № 0001015 від 07.11.2018 року угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 з другої сторони, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305, ч.1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305 КК України, із застосуванням ст. 68, 69 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.1 ст. 309 КК України 3 роки обмеження волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 3 роки. Також покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та прокурору відділу прокуратури Одеської області.

Суспільний інтерес в укладенні цієї угоди полягає в забезпеченні швидшого досудового розслідування та судового провадження, зменшення навантаження на орган досудового розслідування та суд, а також у викритті інших співучасників злочину.

Обвинувачений під час судового розгляду беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні вказаних злочинів, надав покази по обставинам справи, які повністю відповідають змісту обвинувачення; повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про винуватість, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений беззаперечно визнав вину в обсязі обвинувачення та погодився на призначення вказаного покарання.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305, ч.1 ст. 309 КК України, як закінчений замах на контрабанду наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, якщо предметом цих дій були наркотичні засоби та особливо небезпечні наркотичні засоби та незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 305 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд зазначає, що практика укладання угод в кримінальному провадженні неодноразово була предметом розгляду у Європейському суді з прав людини (справи «Ніколов проти Болгарії», «Броуґан та Інші проти Сполученого Королівства» та інші). Європейський суд з прав людини зазначав, що застосування спрощеної процедури на підставі угоди про визнання винуватості та загалом спрощення процедур на підставі Рекомендації № К (87)18, безперечно має переваги для обвинуваченого та правосуддя загалом, оскільки скорочує тривалість кримінального провадження, швидко визнаючи винуватість особи та міру його відповідальності, крім того, спрощує вирішення питань цивільної відповідальності та відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, але наголосив на дотриманні умови - відповідність угоди фактичним обставинам справи.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди щодо нього судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність тяжких наслідків злочину.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 68 КК України при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку судово психіатричної експертизи №415 від 08.09.2020 року не страждає психічними захворюваннями, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не значиться, активно сприяв досудовому розслідуванню, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

З роз`яснення, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній послатися на ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

З урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінального протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, дані про особу обвинуваченого, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, щиро покаявся, суд прийшов до переконання про можливість застосування ст. 69 КК України до основного та додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 305 КК України, тобто призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за вказаний злочин та не призначати додаткове покарання.

Підставою для застосування ст. 75 КК України є те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утримання неповнолітню дитину.

На думку суду таке покарання у конкретному випадку буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року на тимчасове вилучене майно для збереження його в якості речового доказу, підлягає скасуванню.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави підлягають стягненню з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта, який проводив судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у вказаному кримінальному провадженні у розмірі 2860,00 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід скасувати та звільнити його з-під варти негайно з залу суду.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.10.2020 року по кримінальному провадженню №0001016 від 07.11.2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305, ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України із застосуванням ст.ст.68,69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.1 ст.309 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна

На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу обраного до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_4 з під варти негайно в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 2860,00 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року на тимчасове вилучене майно, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 від 15.04.2019 року, виданий на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон, чорного кольору з розбитим захисним склом, фірми «HUAWEY» Y 7, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 .

Речові докази: паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 від 15.04.2019 року, виданий на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон, чорного кольору з розбитим захисним склом, фірми «HUAWEY» Y 7, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Речові докази: речовину рослинного походження канабіс, масою у висушеному стані 4,0 г., 0,39 г., 077 г., 0,63 г., 0,30 г., 0,95 г., метадон та дифенгідрамін, загальною масою речовин 0,298 г., передані до камери зберігання речових доказів Управління СБ України в Одеській області - знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, їх захисникам та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1