Справа №601/2361/20
Провадження № 1-кп/601/308/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000383 від 11листопада 2020 року, що надійшло з угодою про визнання винуватості від 18 грудня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщатинці Шумського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:1) 14 червня 2016 року Шумським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 2)14 лютого 2017 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 22 березня 2017 року Шумським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 125 КК України до арешту на строк 20 днів, на підставі ч.1 ст. 70 , ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі; 4) 05 травня 2017 року Шумським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 5) 18 лютого 2019 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 05 травня 2017 року та остаточно призначено покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст .357 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення та перевиховання не став та в період не погашеної та не знятої судимості вчинив нові умисні корисливі злочини за наступних обставин.
Так, 10.11.2020 близько 17:30 год. у ОСОБА_3 , який проходив повз будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , виник умисел, направлений на вчинення кримінального правопорушення, а саме на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше сховище - салон автомобіля.
Реалізуючи свій умисел, 10.11.2020 близько 17:30 год. ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи та розуміючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій, діючи із корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами, з корисливою метою, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, таємно, через відкриті ворота зайшов на територію подвір`я домогосподарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , і яке належить ОСОБА_6 . Надалі, ОСОБА_3 підійшов до автомобіля марки «Шевроле Круз», д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на подвір`ї вищевказаного домогосподарства і належить ОСОБА_7 , відчинив передні двері автомобіля зі сторони пасажира та проник до салону, де з речового ящика повторно викрав грошові кошти в сумі 1300 (однієї тисячі триста) гривень, 2 (два) долари США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до іноземних валют станом на 10.11.2020 становить 56,22 грн., 1 (одну) румунську лею, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до іноземних валют станом на 10.11.2020 становить 6,86 грн., 30 (тридцять) білоруських рублів, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до іноземних валют станом на 10.11.2020 становить 327,57грн..
Після скоєного, ОСОБА_3 вільно вийшов із території вказаного господарства, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1690, 65 гривень.
Крім цього, 10.11.2020 близько 17:30 год. у ОСОБА_3 , який проходив повз будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 , виник умисел, направлений на вчинення кримінального правопорушення, а саме на таємне викрадення офіційних документів.
Реалізуючи свій умисел, 10.11.2020 близько 17:30 год., ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи та розуміючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій, діючи із корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами, з корисливою метою, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, через відкриті ворота зайшов на територію подвір`я домогосподарства, що знаходиться по АДРЕСА_2 , і яке належить ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_3 підійшов до автомобіля марки «Шевроле Круз», д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на подвір`ї вищевказаного домогосподарства і належить ОСОБА_7 , відкрив передні двері зі сторони пасажира даного автомобіля та проник в салон, де із речового ящика таємно викрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Шевроле Круз» д.н.з. НОМЕР_2 від 29 січня 2013 року на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_3 , тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_4 на мопед марки «Вайпер ТХМ 50QTS», виданий 11.06.2013, який зареєстрований за ОСОБА_8 .
Після скоєного ОСОБА_3 вільно вийшов із території вказаного господарства, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденими документами на власний розсуд.
Окрім цього, 10.11.2020 близько 17:30 год. у ОСОБА_3 , який проходив повз будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 виник умисел, направлений на вчинення кримінального правопорушення, а саме на незаконне заволодіння паспортів та інших важливих особистих документів.
Реалізуючи свій умисел, 10.11.2020 близько 17:30 год. ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи та розуміючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій, діючи із корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами, з корисливою метою, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, через відкриті ворота зайшов на територію подвір`я домогосподарства, що знаходиться по АДРЕСА_2 яке належить ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_3 підійшов до автомобіля марки «Шевроле Круз», д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на подвір`ї вищевказаного домогосподарства і належить ОСОБА_7 , відкрив передні двері із сторони пасажира даного автомобіля та проник в салон, де із речового ящика таємно, повторно викрав паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_5 , картку платника податків ОСОБА_6 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , НОМЕР_6 , паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_7 , паспорт Російської Федерації для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_8 , видано Федеральною еміграційною службою Російської Федерації №78011, дата видачі 19.03.2015.
Після скоєного, ОСОБА_3 вільно вийшов із території вказаного господарства, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденими документами на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушеня, передбачені ч. З ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше сховище - салон автомобіля, вчинена повторно, ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортами та іншим важливим особистим документом.
18 грудня 2020 року між прокурором Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 з участю його захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування, повністю визнав свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного року) обмеження волі, за ч.3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного ) року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляджу угоди.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 , ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України. Всі потерпілі надали письмові згоди прокурору на укладення угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає загальним

засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкції ч. 3 ст. 185 , ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочинів, визнання вини.

Обставин, які обтяжують відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення експертиз.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 314, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду між прокурором Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості від 18 грудня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання:

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного року) обмеження вол;

- за ч.3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного ) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу затримання - з 11 листопада 2020 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 листопада 2020 року до набрання вироком законної сили день за день.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 14 лютого 2021 року.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати в розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок за проведення судово дактилоскопічної експертизи № 3/1-906/20 від 13 листопада 2020 року.
Речові докази: грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень; 2 (два) долари США; 1 (одну) румунську лею; 30 (тридцять) білоруських рублів; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Шевроле Круз» д.н.з. НОМЕР_2 від 29 січня 2013 року на ім`я ОСОБА_7 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_9 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 ВАН НОМЕР_10 ; тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_4 на мопед марки «Вайпер ТХМ 50С)Т8», виданий 11.06.2013, який зареєстрований за ОСОБА_8 ; паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_5 ; картку платника податків ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , НОМЕР_11 ; паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_7 ; паспорт Російської Федерації для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_8 , видано Федеральною еміграційною службою Російської Федерації №78011, дата видачі 19.03.2015 року, які повернуто потерпілим як законним володільцям під розписку слід залишити останнім.
Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча