Справа № 296/7012/20
Ухвала
Іменем України

09 лютого 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч. 3 ст. 297 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч. 3 ст. 297 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 13.02.2021 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено, по справі оголошено перерву.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків. Клопотання прокурора підтримали потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування заперечень зазначив, що наведені прокурором ризики доказами не підтверджені, просив відмовити в клопотанні.

Обвинувачений підтримав думку захисника, просив застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 16.12.2020 року ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, термін дії якого закінчується 13 лютого 2021 року.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є раніше несудимим, суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачується особа, що відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, молодий вік та задовільний стан здоров`я, відсутність роботи та сталих соціальних зв`язків, можливість ухилення від суду і перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, судом враховується, що обвинувачений є сусідом потерпілого та більшості свідків по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 121 КК України, їх квартири розташовані поруч.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст.197 КПК України, стосовно ОСОБА_4 спливає, враховуючи наведене вище, суд не вбачає на час розгляду клопотання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу. Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження за ч. 3 ст. 297 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину, 24.07.2020р обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду. Ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, не відпали.

Приймаючи таке рішення суд також враховує, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 183, 331, 392, 395 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, а саме по 09 квітня 2021 року (включно) без визначення застави.

В клопотанні сторони захисту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1