Справа № 136/1616/20
Провадження № 1-кп/131/73/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000019 від 07.10.2020 р. -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
15 січня 2021 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області надійшли клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав, просив його задовольнити, мотивуючи зазначене тим, що останній обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який в разі доведеності його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк. Окрім того ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які існували на час обрання останнім запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватись від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор, з урахуванням змісту ухвали Вінницького апеляційного суду від 16.01.2021 р., просив залишити без розгляду. При цьому подав суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо продовження його підзахисному ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що на йому думку прокурором не доведено наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України. У зв`язку із чим, захисник просив суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 відносно задоволення судом клопотання про продовження останньому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не заперечували.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного висновку.
З наявних в матеріалах провадження документів вбачається, що ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.12.2020 р. щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, на 60 діб, тобто до 30.01.2021 року.
Згідно статті 331 КПК України, до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу. При вирішенні питання про продовження терміну дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги статті 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Крім того, суд враховує вимоги статті 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Також суд, враховує зміст статті 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.
Так, обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.12.2020 р. був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 30.01.2021 р. з урахуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу даному обвинуваченому суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_4 , крім іншого, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який, в разі доведення їх винуватості, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші злочини, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід розглядати у кожній справі окремо з урахуванням її особливостей (Рішення ЄСПЛ «Jecius проти Литви» заява № 34578/97 від 31.07.2000).
Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом, але за наявності чітких ознак, що цього вимагає справжній суспільний інтерес, який не зважаючи на наявність презумпції невинуватості переважає інтереси забезпечення права на свободу.
З вказаного слідує, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає вимогам КПК України, але й постановлено з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.
З урахування вищенаведеного, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи, запобіганню уникнення правосуддя, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень, що буде відповідати змісту КПК України та приписам статті 5 Конвенції «Про захист основоположних прав та свобод людини».
З приводу клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
16 січня 2021 р. ухвалою Вінницького апеляційного суду до обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Крім того, 15 січня 2021 р. на адресу Іллінецького районного суду Вінницької області надійшли пояснення потерпілого ОСОБА_8 , у відповідності до змісту яких останній зазначає, що ОСОБА_5 його не грабував та жодним чином не допомагав ОСОБА_4 у скоєні злочину.
Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункту 3 постанови Пленуму ВСУ від 25.04.2003 р. №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Так, у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 27.03.1991, Європейський суд зазначив про те, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність соціально-стримуючих факторів, та те, що лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для продовження найбільш суворого виду запобіжного заходу - тримання під вартою, суд дійшов висновку, що застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання. Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є тим запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 331, 370-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_1 , громадянинові України, продовжити на 60 діб, починаючи з 28.01.2021 року до 28.03.2021 року включно.
Строк дії ухвали суду, в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, 60 діб, тобто до 28.03.2021 року включно.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області, громадянинові України запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 на 60 діб, починаючи з 28.01.2021 року до 28.03.2021 року включно.
Строк дії ухвали суду, в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , громадянинові України запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, 60 діб, тобто до 28.03.2021 року включно.
Відповідно частини 5 статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали направити до Держаної установи «Вінницької установи виконання покарань (№ 1)» та відділу поліції № 4 Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області для виконання.
Ухвала в частині продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: