Справа № 203/2104/19
Провадження № 1-кс/0203/1096/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваної ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_6 , діючого в якості захисника ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично до затримання проживали: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, зараз тримається в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4»
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000112,
встановив:
24 липня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , діючого в якості захисника ОСОБА_5 , про зміну відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою у вигляді застави на домашній арешт.
Клопотання захисник обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська 24 червня 2020 року відносно його підзахисної ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід, на думку захисника має бути змінений з огляду на недоведеність ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не було доведено обґрунтовану підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, одержання нею будь-якої матеріальної вигоди, що є обов`язковою ознакою шахрайства. Також посилався на практику Європейського Суду з прав людини. Окремо зауважував, що за час з моменту затримання з підозрюваною ОСОБА_5 не було проведено жодної слідчої дії. Додатково надав характеристику з місця проживання ОСОБА_5 .
Підозрювана в судовому засіданні підтримала свого адвоката.
В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечував з мотивів його безпідставності, вказував, що продовжують виявлятись епізоди протиправної діяльності, відомості про які вносяться до ЄРДР, просив відмовити в задоволенні клопотання. Звертав увагу, що характеристика за місцем реєстрації ОСОБА_5 не може бути врахована, оскільки вона там не проживала останні декілька років.
Слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника заперечувала, вказувала, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились.
Відповідно до ч.ч .1,5 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Ухвалою Кіровського районного сулу міста Дніпропетровська від 24 червня 2020 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 серпня 2020 року з альтернативою у вигляді застави в розмірі 420 400 грн. 00 коп.
Ухвала мотивована тим, що 23 червня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Вона підозрюється в тому, що в проміжок часу з 20.06.2018 по 18.10.2019, діючи у складі організованої групи з іншими особами, шахрайським шляхом під приводом продажу нових транспортних засобів за заниженою вартістю, у дійсності не маючи їх у наявності, тобто шляхом обману, заволоділи грошовими коштами потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на загальну суму 961 395,00 грн. За вказаними обставинами в ЄРДР були зареєстровані відомості про кримінальне правопорушення за № 0000112.
При обранні запобіжного заходу суд врахував, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного корисливого злочину відносно значної кількості осіб, який складається зі значної кількості епізодів. Тому, незважаючи на відсутність у особи попередніх судимостей, наявність зареєстрованого місця проживання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 має можливість переховуватись від суду та слідства, вчинити інше правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,5 ч.1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, застосуванням до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу. Також було враховано, що особа фактично не проживала за місцем своєї реєстрації, не мала постійного міста роботи та міцних соціальних зв`язків.
З приводу доводів клопотання захисника слід зауважити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Тобто законодавчо передбачена необхідність встановити високий чи підвищений рівень вірогідності існування цих ризиків, а не потребу доводити реальний намір особи вчинити відповідні дії чи підготовку до їх вчинення.
Стосовно підозрюваної ОСОБА_5 судом при обранні запобіжного заходу було враховано насамперед характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а саме умисний корисливий злочину відносно значної кількості осіб, який складається зі значної кількості епізодів, що були вчинені в різних населених пунктах. Це саме по собі може свідчити про ризики переховування від суду та слідства, можливого вчинення нового правопорушення, і ці ризики не можуть спростовуватись лише відсутністю попередніх судимостей.
Не варті уваги заперечення підозрюваної та захисника щодо недоведеності обґрунтованої підозри, оскільки ОСОБА_5 не лише була впізнана потерпілими, а й брала участь в пропонуванні до продажів транспортних засобів від імені різних підприємств, не будучі працевлаштованою в них, перелік цих підприємств постійно змінювався, жодних ознак виконання зобов`язань хоча б деякими з них, не було, інші учасники діяльності представлялись покупцям різними іменами, що ставить під сумнів твердження особи, що вона діяла добросовісно і не розуміла ознак протиправності цієї діяльності. Це об`єктивно свідчить про можливе вчинення кримінального правопорушення та можливу причетність до нього підозрюваної ОСОБА_5 , і є достатніми для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Щодо недоведеності факту одержання нею будь-якої матеріальної вигоди, треба відзначити, що це є дійсно обов`язковою ознакою шахрайства, проте у разі вчинення злочину групою осіб, така ознака може в різній мірі стосуватись кожного з учасників, а деякі з них можуть діяти взагалі з інших мотивів, за умови, що вони розуміють характер протиправної діяльності, в якій беруть участь.
Суд окремо звертає увагу на посилання захисника на практику Європейського Суду з прав людини у правовідносинах, які не є подібними до питання яке розглядаються. Так згідно правової позиції у справі «Харченко проти України» у випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд має розглянути можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 р.), разом з тим, суд не лише розглянув таку можливість, а й обрав такий альтернативний захід. У справі «Хайреддінов проти України» (рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 заява № 38717/04) особа трималась під вартою протягом тривалого строку, при цьому не розглядалась можливість звільнення під підписку про невиїзд чи заставу (п. 42), натомість відносно ОСОБА_5 такий альтернативний запобіжний захід був обраний. Значна кількість посилань на практику ЄСПЛ, які зробив захисник, також стосуються випадків обрання запобіжних заходів у вигляді безальтернативного тримання під вартою, тримання під вартою протягом декількох років чи питань продовження тримання під вартою на відміну від первісного обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .
Відносно зауважень про те, що за участю підозрюваної не проводяться слідчі дії слід зауважити, що сам захисник визнав факт проведення за її участі допиту.
В решті доводів, клопотання захисника фактично є запереченнями проти ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу від 24 червня 2020 року, для чого існує інститут апеляційного провадження.
Слід звернути увагу, що судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою у вигляді застави. Натомість захисник просить обрати домашній арешт, який згідно положень ч. 1 ст. 176 КПК України є більш суворим заходом ніж застава. Жодних доводів стосовно надмірності застави та клопотань відносно зміни її розміру захисник та підозрювана не заявляли.
У зв`язку з усім викладеним клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 177, 182, 201 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , діючого в якості захисника ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1