Номер провадження: 11-кп/813/502/20
Номер справи місцевого суду: 521/4970/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

представника потерпілого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2019 року відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянина України, маючого неповну вищу освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК Україниу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 10.01.2018 року,

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Вироком Малиновського районного суду м. Одеси 04.04.2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років. До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишено без змін у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Суд вирішив строк відбування ОСОБА_7 покарання обчислений з дня набрання вироком законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого покарання у виді позбавлення волі зараховано строк його попереднього ув`язнення з 08.02.2018 року до дня набрання вироком законної сили із співвідношення один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Позовні вимоги ОСОБА_11 задоволені частково і стягнуто на її користь компенсацію матеріальної шкоди в сумі 93017, 35 грн та компенсацію моральної шкоди в сумі 1000000 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 21.03.2018 року на майно ОСОБА_7 - мобільний телефон «Nokia». Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно оскаржуваного вироку, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого, при наступних обставинах.
10.01.2018 року в період з 00 годин 45 хвилин до 01 години 15 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_12 , проте його протиправні дії були припинені іншою особою, після чого ОСОБА_7 залишив місце конфлікту, а ОСОБА_12 продовжив рухатись по вул. Тираспольське шосе. Однак ОСОБА_7 , доводячи свій намір до завершення, відшукав неподалік та озброївся двома дерев`яними палками, наздогнав ОСОБА_12 біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_3 , наніс декілька (не менше трьох) ударів цими палками по тілу ОСОБА_12 , у тому числі один - в область голови, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді: рані тім`яної області голови, крововиливу м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні лівої лобно-тім`яної області, лінійного перелому тім`яної кістки зліва з розповсюдженням лінії перелому на луску скроневої кістки, лівосторонніх крововиливів: між твердою мозковою оболонкою та кістками черепу в області перелому (епідуральна), між твердою та м`якою мозковою оболонкою (субдуральна), під м`якою мозковою оболонкою (субарахноїдальна) та контузійних крововиливів головного мозку (зовнішньої поверхні лівої лобної долі та нижньої поверхні правої вискової долі), після чого з місця події зник у невідомому напрямку.

В подальшому ОСОБА_12 було доставлено до Одеської обласної лікарні, де 22.01.2018 року внаслідок отриманих тілесних ушкоджень настала його смерть.

Смерть ОСОБА_12 знаходиться у прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді рани тім`яної області, перелому кісток черепа, крововиливів під оболонки головного мозку та контузійних крововиливів головного мозку. Безпосередньою причиною смерті є набряк головного мозку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не погодилась з вироком суду 1-ої інстанції, вважаючи його незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду з фактичними обставинами справи з наступних підстав:
- суд 1-ої інстанції не надав належної оцінки показанням обвинуваченого про те, що під час сварки з потерпілим ОСОБА_12 дійсно першим вдарив його кулаком в обличчя, останній впав, потім підвівся за допомогою свідка ОСОБА_13 , після чого потерпілий разом з ОСОБА_13 пішли вздовж вул. Тираспольське шосе, а конфлікт було вичерпано, більше обвинувачений та потерпілий не зустрічались. Жодного відношення до травм, які стали причиною смерті ОСОБА_12 , обвинувачений немає, категорично заперечує свою вину, а протилежне доказами обвинувачення не доведено;
- суд 1-ої інстанції не звернув належної уваги на те, що згідно з показаннями експерта ОСОБА_14 , який був допитаний у судовому засідання, травми, які були отримані потерпілим однозначно не свідчать про нанесення їх саме дерев`яною палкою;
- твердження про спричинення потерпілому всієї сукупності виявлених тілесних ушкоджень тільки за обставин, які вказані в обвинуваченні ОСОБА_7 , тобто внаслідок нанесення удару кулаком в обличчя, є сумнівними, а висновок про доведеність його вини у заподіянні потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження зроблений судом без достатніх підстав, базуючись лише на поясненнях одного свідка ОСОБА_13 , який начебто бачив, як обвинувачений наніс удари палкою по голові потерпілому;

- суд 1-ої інстанції помилково визнав обставиною, що обтяжує покарання, той факт, що обвинувачений знаходився в стані алкогольного сп`яніння, адже матеріалами справи факт знаходження ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння не доведено, медичний огляд обвинуваченого не проводився.
Посилаючись на такі доводи, захисник ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду 1-ої інстанції та постановити новий виправдувальний вирок, а цивільний позов ОСОБА_11 залишити без розгляду у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення або непричетністю до вчинення злочину.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, шо не згоден з вироком суду 1-ої інстанції у зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження відносно нього сфальсифіковані та судом не були прийняті до уваги недоліки документів та даних, що в них вказані, а саме довідки про результати радіотехнічного обстеження від 22.01.2018 р., висновків експертів № 75, № 76, № 2, ухвал Малиновського райсуду від 25.01.2018 р., від 19.02.2018 р., від 26.04.2018 р., довідки щодо місцезнаходження абонентського номеру НОМЕР_1 , довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2018 р., постанови про визнання та долучення в якості речових доказів від 17.03.2018 р., обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування (т.2, а.п.12-14), виписки з історії хвороби(т.2, а.п.68), лікарського свідоцтва про смерть, журналів судових засідань, які відбулись в суді 1-ої інстанції, медичної картки стаціонарного хворого № 323, наявні в матеріалах справи, які були виявлені обвинуваченим під час ознайомлення з матеріалами справи та потребують належного дослідження.
Таким чином, обвинувачений вважає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки не доведено його вини у вчиненні інкримінованого злочину.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданих апеляційних скарг.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні апеляційного суду свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, змінив вимоги апеляційної скарги та підтримав її тільки в частині призначеного покарання, вважаючи його занадто суворим; виступ захисника, який підтримав апеляційну скаргу тільки в частині призначеного покарання; прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Сторона захисту в судовому засіданні апеляційного суду вважала недоцільним дослідження доказів, адже повністю визнавали фактичні обставини справи.

З огляду на те, що в судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та вирок суду в частині доведеності його вини в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, кваліфікацію дій обвинуваченого ніким не оскаржується, апеляційний суд не перевіряє вирок в цій частині.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність пом`якшуючої покарання обставини. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховував, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, наявність обтяжуючої покарання обставини, і вважав необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який врахував сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та встановлену обставину, що обтяжує покарання, та обгрунтованообґрунтовано вважав, що обвинувачений ОСОБА_7 підлягає кримінальній відповідальності в межах санкції статті у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання буде достатнім і справедливим для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції призначено покарання, яке передбачено санкцією ч.2 ст.121 КК України, при цьому стороною захисту не наведено жодних обставин, які б слугували підставою для зменшення призначеного судом покарання.

Доводи обвинуваченого, наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, адже суд першої інстанції, при призначенні покарання, врахував усі обставини, на які він посилається та призначив останньому покарання, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Отже, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника та зміни вироку в частині призначення покарання немає, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі та відсутні підстави для його зміни.

Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 420, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Змінені апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задволеннязадоволення.

Вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 04.04.2019 року у кримінальному провадженні № 0000064 від 10.01.2018 року, яким ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4