Кримінальне провадження № 629/3635/20
Номер провадження 1-кп/629/462/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на посаді зварювальника в «IPCOM», розлученого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого 26.03.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 12.12.2014 року у зв`язку із закінченням строку відбування покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України,

в с т а н о в и в:
16.06.2020 року, приблизно о 11-00 год., ОСОБА_7 перебував на відкритій ділянці місцевості поруч з с. Полтавське Лозівського району Харківської області, з координатами (49.015517, 36.239485), де помітив малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка їхала на велосипеді, після чого в нього виник умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті, тобто на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаного із проникненням в тіло іншої особи. З даною метою ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_4 та зіштовхнув з велосипеда, в наслідок чого остання впала на спину. Потім ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву сексуального характеру, з метою задоволення статевої пристрасті, знаючи, що ОСОБА_4 являється малолітньою, лівою рукою закрив їй рот, а правою рукою зняв з неї труси. Потім ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_4 , спробував розвести її ноги в сторони, однак остання почала чинити опір, шляхом стискання ніг. З метою подолати опір ОСОБА_4 , ОСОБА_7 висловив в її сторону погрози спричинення тілесних ушкоджень, після яких ОСОБА_4 припинила чинити опір. Потім, ОСОБА_7 , з метою викликати своє сексуальне збудження, тримаючи лівою рукою ОСОБА_4 за голову та закриваючи їй рот, не менше трьох раз провів правою рукою по статевих органах останньої. В свою чергу ОСОБА_4 вдалось звільнитись від ОСОБА_7 та повідомити, що до них наближається автомобіль. ОСОБА_7 , почувши звук працюючого двигуна транспортного засобу, злякавшись, що його злочинні дії будуть викриті сторонніми особами, з місця скоєння злочину зник.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 12-14/141-ЛЗ/20 у малолітньої ОСОБА_4 мало місце: садна на лівому крилі носа в верхній третині; на лівій брові в середній третині; на верхньому віці правого ока; на лівій щоці; на правій бічній поверхні шиї в середній третині; на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині; на розгинальній поверхні лівого променево-зап`ясного суглобу; на спині в області проекції 2-7 ребер зліва в проміжку між задньою пахвовою і колохретовою лініями; на передній поверхні лівого коліна; на слизовій оболонці нижнього ньоба під язиком; на лівій великій статевій губі в середній третині; поверхнева забита рана на нігтьовій фаланзі першого пальця лівої стопи по тильній поверхні. Вищевказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 16.06.2020 року, приблизно о 11-00 год., перебуваючи поруч з с. Полтавське Лозівського району Харківської області, помітив ОСОБА_4 , яка їхала на велосипеді, після чого у нього виник умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті, у зв`язку з чим він наздогнав ОСОБА_4 та зіштовхнув з велосипеда. Потім він лівою рукою закрив їй рот, а правою рукою зняв з неї труси та спробував розвести її ноги в сторони, однак остання почала чинити опір шляхом стискання ніг. Після його погроз щодо спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 припинила чинити опір. Потім він з метою викликати своє сексуальне збудження, тримаючи лівою рукою ОСОБА_4 за голову та закриваючи їй рот, не менше трьох раз провів правою рукою по статевих органах останньої. Потім він почув звук працюючого двигуна транспортного засобу та з місця скоєння злочину зник. Щиросердно розкаявся у скоєному ним злочині.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, доказів щодо витрат по кримінальному провадженню та речових доказів.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд находить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 4 ст. 153 КК України, тобто вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він має середньо-спеціальну освіту, працює на посаді зварювальника в «IPCOM», розлучений, має дітей: ОСОБА_8 , 2004 року народження та ОСОБА_9 , 2008 року народження, раніше судимий за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується формально.
Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства високий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе тільки в умовах реального відбування покарання та призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України.

Строк відбуття покарання для обвинуваченого відраховувати з дня фактичного затримання його співробітниками поліції та складання протоколу затримання.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 9/855СЕ-20 від 21.07.2020 року врозмірі 8544,56 грн.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 153 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Залишити раніше обраний судом запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківська установа виконання покарань № 27», до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відраховувати з дня фактичного затримання його правоохоронними органами, а саме з 16 червня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 9/855СЕ-20 від 21.07.2020 року врозмірі 8544,56 грн. отримувач УК Слобідсь/м.Харків/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0020005, код класифікації доходів бюджету 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету інші надходження).
Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2020 року на жіночі труси рожевого кольору.
Речовий доказ - жіночі труси рожевого кольору, переданий на зберігання до камери речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області знищити.
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1