Справа № 545/2182/20
Провадження № 1-в/545/491/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
представники адміністрації установи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у дистанційному режимі відео конференції між Полтавським районним судом Полтавської області та Державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№65)» заяву засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

у с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання посилаючись на те, щовона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджена ОСОБА_6 за час відбуття покарання не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважає, що до неї не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Засуджена ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала заяву та просила задовольнити.

Представники державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» у судовому засіданні підтримали заяву засудженої та не заперечували проти її задоволення, посилаючись на те, що ОСОБА_6 довела своє виправлення та заслуговує на застосування щодо неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення представників адміністрації установи та засудженої, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджена вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2016 року за ч. 1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2017 року скасовано призначене вироком звільнення від покарання з іспитовим строком на направлено засуджену ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2016 року у вигляді 5 років позбавлення волі. Ухвалою суду зараховано засудженій у строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 09.09.2015 року по 24.12.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі, з 25.12.2015 року по 01.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Згідно з протоколом ОСОБА_6 затримана 13.11.2017 року.
Таким чином, на момент звернення до суду з поданням, ОСОБА_6 відбула 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з характеристики засудженої, яка знаходяться в матеріалах особової справи, зокрема, від 27.07.2020 року (а.о.с.126) ОСОБА_6 характеризується позитивно, проте зазначено, що до засудженої передчасно застосовувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки засуджена не готова до самокерованої соціально- правомірної поведінки в суспільстві, не здатна долати життєві труднощі та протистояти чужому впливу. Згідно з витягом з протоколу №17 від 27.07.2020 року спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації та комісії НВК №65 постановлено не подавати матеріали на умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , як такої, що не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставлення до праці (а.о.с.135).
Разом з тим, характеристика від 16.09.2020 року на засуджену ОСОБА_6 є виключно позитивною, у якій зазначено, що засуджена своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення і до неї можливо застосувати умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

У судовому засіданні представник установи ОСОБА_4 пояснив, що питання щодо можливості застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від покарання 27.07.2020 року розглядалось на спільному засіданні спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації та комісії НВК №65 по розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення на підставі ст.. 81 КК України та постановлене рішення про відмову у подачі матеріалів до суду у зв`язку з тим, що на той час були відсутні підтверджуючі документи про місце проживання засудженої після звільнення. Оскільки ці документи надійшли до установи після засідання комісії, тому вважає, що на теперішній час до ОСОБА_6 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання .

Згідно з повідомленням Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від 07.05.2020 року, яке знаходиться в матеріалах особової справи засудженої під вхідним номером 1180 від 18.05.2020 року, ОСОБА_7 після звільнення ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» має можливість проживання та реєстрації за обраною нею адресою: АДРЕСА_1 (а.о.с. 136).

Таким чином, на час проведення засідання комісії в матеріалах справи було наявне повідомлення органу пробації, що підтверджувало місце проживання та реєстрації засудженої після звільнення, при тому, що відсутність підтверджуючих документів про місце проживання засудженої не є підставою для відмови у зверненні до суду з приводу умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від покарання суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів особової справи, протягом строку відбуття покарання до засудженої застосоване 1 заохочення 01.04.2019 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вказаний висновок суду ґрунтується також і на матеріалах особової справи, зокрема, спільного засіданні спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації та комісії НВК №65, з опитувального аркуша(а.с.133) та протоколу (а.с.135) якого вбачається, що засуджена не заслуговує на застосування до неї зазначеної пільги.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-
у х в а л и в:
У задоволенні заяви засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1