ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2843/20 Справа № 191/2274/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),
потерпілого ОСОБА_12 ,
представника потерпілого ОСОБА_13 ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, а також ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, повернено прокурору.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на невідповідність обвинувального акта вимогам п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Так, суд вказав на те, що в орган досудового розслідування не виклав фактичних обставин кримінального правопорушення щодо ролі кожного співучасника в складі організованої банди. Суд зауважив, що фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладені відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , фактично дублюють обставини кримінальних правопорушень, викладених відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , без деталізованого опису фактичних обставин кримінальних правопорушень щодо кожного з них. Крім того, суд вказав на те, що автор обвинувального акту при викладенні в ньому одних фактичних обставин кримінального правопорушення, чомусь надає правову кваліфікацію та формулює обвинувачення за цих обставин відразу за двома статтями КК України, зокрема за ст. 257 КК України та ч. 4 ст.187 КК України, хоча до цього в обвинувальному акті за інших викладених фактичних обставин кримінального правопорушення щодо кожного із обвинувачених вже було сформульовано обвинувачення із правовою кваліфікацією їх дій за ст. 257 КК України. Також, суд зазначив, що при викладенні в обвинувальному акті фактичних обставин та формулюванні обвинувачення із кваліфікацією дій кожного обвинуваченого за ст. 257 КК України, автор обвинувального акту фактично не виклав об`єктивну сторону кримінального правопорушення, оскільки в тексті обвинувального акту зазначено, що організована група-банда організувалась в квітні 2020 року, а в цій частині обвинувачення зазначено дату квітень 2016 року. До того ж, вступна частина обвинувального акта щодо правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України не відповідає надалі сформульованому в обвинувальному акті обвинуваченню, тільки дій щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за правовою кваліфікацією, зазначеною у вступній частині обвинуального акта, тоді як дії ОСОБА_9 вже кваліфікуються тільки за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Прокурор вказує на те, що в обвинувальному акті в повній мірі викладено склад злочину, передбаченого ст. 257 КК України, стосовно кожного з обвинувачених, із зазначенням ролей останніх, та обвинувальний акт не містить протиріч. Щодо розбіжностей у статях, прокурор зазначає, що у вступній частині прокурором зазначено загальну кваліфікацію дій обвинувачених, яка міститься й у витягу з ЄРДР.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, потерпілого ОСОБА_12 та представника потерпілого ОСОБА_13 , які апеляційну скаргу підтримали, обвинувачених та їх захисників, які просили ухвалу залишити без змін,

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в зазначеному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу суду в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів провадження, ухвала суду оскаржується прокурором лише в частині повернення обвинувального акта останньому.
Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду з підстав, зазначених у скарзі прокурором, колегія суддів виходить з того, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить зазначення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.
Виходячи з наведених вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час судового розгляду.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції керувався виключно тим, що фактичні обставини кримінальних правопорушень викладені в обвинувальному акті неповно та містять суперечності, які унеможливлюють призначення судового розгляду.
На переконання колегії суддів, суд вийшов за межі попереднього судового розгляду, оскільки фактично вдався до оцінки викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають дослідженню виключно на стадії судового розгляду.
З обвинувального акта об`єктивно вбачається, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України, як процесуальний документ, та суттєвих протиріч, які б перешкоджали судовому розгляду, не містить.
За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в матеріалах провадження даних фактичним обставинам кримінального правопорушення не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та в розумінні вимог ст. 291 КПК України не є підставою для повернення акта прокурору для усунення недоліків.
При цьому, колегія суддів зазначає, що ч. 4 ст. 291 КПК України виключає надання суду інших документів, окрім обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову та розписки або інших документів про їх отримання, що й вказує на необхідність встановлення на стадії підготовчого судового засідання лише обставин відповідність обвинувального акта вимогам закону щодо змісту та фактично забороняє суду надавати оцінку правильності зазначених у ньому відомостей а також доказам на їх підтвердження або спростування.

Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими. Інших підстав для його повернення прокурору в ухвалі зазначено не було.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню в частині поверенення обвинувального акта прокурору, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, а також щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, скасувати в частині повернення обвинувального акта прокурору та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4