Справа № 199/5399/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000273, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000273, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що 25.06.2020 року до чергової частини Амур-Нижньодніпровського ВП ДВ ПГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 31.03.2020 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи належною на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитана 17.08.2020 року в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що за адресою АДРЕСА_1 , мешкали її знайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У зв`язку с тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були інвалідами І групи по зору, тому вони потребували стороннього догляду та ОСОБА_7 за грошову винагороду погодилася доглядати та допомагати їм по господарству. ОСОБА_6 на протязі значного часу через хворобу була прикута була до ліжка та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, актовий запис №1460 від 28.05.2020 року. Невдовзі після смерті ОСОБА_6 до квартири, де залишився проживати ОСОБА_5 , зайшли невстановлені особи разом із ОСОБА_8 та повідомили, що квартира тепер належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений 31.03.2020 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказані особи вчиняли спроби щодо примусового виселення ОСОБА_5 .
18.08.2020 року допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , який під час допиту підтвердив покази свідка ОСОБА_4 , повідомив, що ОСОБА_7 ще із самого початку мала наміри заволодіти квартирою, яка належала сім`ї Хворостових та обманним шляхом під приводом підписання документаців на госпіталізацію до лікарні його дружини ОСОБА_6 , яка була прикута до ліжка, надала для підпису договір-купівлі продажу на квартиру.
Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житлова квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2020, належить ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 04.07.2019, видавник 1213, та є предметом договору іпотеки, серія номер 588 від 05.06.2020, який укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Так, 20.08.2020 року на підставі ухвали слідчого судді від 18.08.2020 року проведено огляд у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 20.08.2020 року, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000273, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2020 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.3 ст.190 КК України.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України, - збереження речових доказів.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_3 , є предметом, набутим у результаті вчинення кримінального правопорушення, тому згідно з ч.2 ст. 170 КК України підпадає під майно, яке підлягає арешту..

Посилаючись на вказані обставини, слідчий просив суд накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити будь-яким особам відчужувати вказане майно та розпоряджатися ним.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не в`явився, надав до суду заяву, якою клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, приходжу до наступного.
Відповідно до Витягу із кримінального провадження №0000273, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2020 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.3 ст.190 КК України, 25.06.2020 року, до чергової частини Амур-Нижньодніпровського ВП ДВ ПГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 31.03.2020 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи належною на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
20.08.2020 року на підставі ухвали слідчого судді від 18.08.2020 року проведено огляд у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 20.08.2020 року, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у рамках кримінального провадження №0000273, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2020 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.3 ст.190 КК України.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд враховує, що предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу з огляду на надані до клопотання документи.
Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житлова квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2020, належить ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 04.07.2019, видавник 1213, та є предметом договору іпотеки, серія номер 588 від 05.06.2020, який укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Так, 20.08.2020 року на підставі ухвали слідчого судді від 18.08.2020 року проведено огляд у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 20.08.2020 року, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000273, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2020 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.3 ст.190 КК України.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України, - збереження речових доказів.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_3 , є предметом, набутим у результаті вчинення кримінального правопорушення, тому згідно з ч.2 ст. 170 КК України підпадає під майно, яке підлягає арешту.

Так, арешт майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи вищевикладене, вважаю накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження та відчуження власникам або особам у володінні яких може бути перебувати майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер 358 від 31.03.2020 належить ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 04.07.2019, видавник 1213;

Однак у тексті клопотання йдеться про те, що потерпілий ОСОБА_5 надалі продовжує проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки іншого житла не має, тому клопотання в частині заборони користування вказаною квартирою задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000273, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,- задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження та відчуження власникам або особам у володінні яких може бути перебувати майно, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер 358 від 31.03.2020) належить ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 04.07.2019, видавник 1213;

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1