Справа № 1-кп/593/141/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2020 р.
Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 30.07.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 05.05.2020 року до ЄРДР №0000083 за ч.2 ст.240 КК України /в редакції із змінамивнесеними згідно із Законом № 1019-УІІІ від 18.02.2016/ відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шибалин, Бережанського району, Тернопільської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, не депутата, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:
05 травня 2020 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення - вапняку із південної ділянки Шибалинського родовища вапняків, яка розташована за межами населеного пункту с Шибалин, поблизу гори «Лисоня», на території Шибалинської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області, між виділами 2 та З кварталу ЗО лісових насаджень Бережанського районного державного агропромислового підприємства «Бережанирайагроліс» (за межами лісового фонду), та його подальшого перевезення до місця свого проживання, з метою використання для власних потреб при виконанні будівельних робіт.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , 05 травня 2020 року близько 09:00 години, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , зателефонував до свого знайомого ОСОБА_6 , жителя м. Бережани, Тернопільської області, у власності якого перебуває екскаватор-навантажувач марки «MASSEY-FERGUSON MF50HA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , та повідомивши йому неправдиву інформацію, попросив використати його ескалатор-навантажувач нібито для вирівнювання місцевості на горі «Лисоня» за межами с. Шибалин, на території Шибалинської сільської ради. Не будучи обізнаним із умислом ОСОБА_4 на незаконне видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення- вапняку із південної ділянки Шибалинського родовища вапняків, що розташована за межами населеного пункту с. Шибалин, поблизу гори «Лисоня», на території Шибалинської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області, між виділами 2 та 3 кварталу ЗО лісових насаджень Бережанського районного державного агропромислового підприємства «Бережанирайагроліс» (за межами лісового фонду), ОСОБА_7 згодився йому допомогти, однак, у зв`язку з тим, що на той час перебував за межами м. Бережани, Тернопільської області, попросив свого знайомого ОСОБА_8 , використати його екскаватор-навантажувач марки «MASSEY-FERGUSON MF50HA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 для потреб ОСОБА_4 ,

В подальшому, цього ж дня, близько 10:00 години, ОСОБА_4 прийшов до південної ділянки Шибалинського родовища вапняків, що розташована за межами населеного пункту с. Шибалин, поблизу гори «Лисоня» на території Шибалинської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області, між виділами 2 та 3 кварталу 30 лісових насаджень Бережанського районного державного агропромислового підприємства «Бережанирайагроліс» (за межами лісового фонду), куди також, за його проханням, на екскаваторі-навантажувачу марки «MASSEY-FERGUSON MF50HA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , приїхав ОСОБА_8 , який не був обізнаний про те, що ОСОБА_4 не має спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин, де ОСОБА_4 в порушення правил охорони розробки надр, передбачених ст. 16 Кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, не маючи спеціального дозволу, всупереч ст.ст. 19, 20 Кодексу України про надра, ст.ст. 57, 125, 126 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, а також порушивши вимоги ст. 56 Кодексу України про надра, які стосуються основних правил охорони надр, діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, за допомогою екскаватора-навантажувача марки «MASSEY-FERGUSON MF50HA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 незаконно видобув 8,1 метра кубічних вапняку, який згідно постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12 грудня 1994 року (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №0370 від 28.12.2011 року №1370) з додатками «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Внаслідок зазначеного вище протиправного діяння відповідно до Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 29.08.2011 року №303, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1097/19835 від 19.09.2011 року, ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду державі, на суму 27008,94 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016).
30.07.2020 р. між прокурором та обвинуваченим з участю захисника укладена угода про визнання винуватості згідно вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.240 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016), істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 240 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016)- у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить затвердити дану угоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просять затвердити угоду, наслідки даної угоди обвинуваченому зрозумілі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016), який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ст.100 КПК України при постановленні вироку суд вирішує долю речових доказів: екскаватор-навантажувач «Massey ferguson mf50ha», 1991 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні на спец майданчику Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути власнику- ОСОБА_6 ; 2 фрагменти кам`яної породи вапняку знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/109/11/3-191МРВ/20 від 04.06.2020 року в сумі 653,80 грн.

Керуючись: ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 липня 2020 року між прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000083.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 240 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016) та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 липня 2020 року покарання у виді штрафу в розмірі 400 /чотириста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 /шість тисяч вісімсот/ грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/109/11/3-191МРВ/20 від 04.06.2020 року в сумі 653 /шістсот п`ятдесят три/ грн..80 грн.

Речові докази: екскаватор-навантажувач «Massey ferguson mf50ha», 1991 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні на спец майданчику Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути власнику- ОСОБА_6 ; 2 фрагменти кам`яної породи вапняку знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1