Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

6 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяви захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення,

у с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.1 ст.14, ч.3 ст.289; ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.1 ст.263 КК України, за сукупністю яких йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Цим же вироком: ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.1 ст.14, ч.3 ст.289; ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, за сукупністю яких йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.1 ст.14, ч.3 ст.289; ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, за сукупністю яких йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.3 ст.289; ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.1 ст.14, ч.3 ст.289; ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.1 ст.263 КК України, за сукупністю яких йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.02.2020 року апеляційні скарги захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Вирок щодо ОСОБА_10 скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки обвинувачений помер.

В порядку, визначеному ст.404 КПК України, вирок змінено в частині рішення про цивільний позов, про відшкодування процесуальних витрат та щодо речових доказів.

26.08.2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали суду апеляційної інстанції.

У вказаній заяві захисник повністю дублює зміст ухвали в частині викладу його доводів про недопустимість даних у протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також у частині мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали і дійшов висновку про відсутність підстав для визнання відповідних доказів недопустимими.

При цьому, як вказано в заяві, незрозуміло, чи є створення стороною обвинувачення штучних умов в Ізоляторі тимчасового тримання для отримання доказів винуватості ОСОБА_6 , якому на момент проведення негласних слідчих (розшукових) дій було вручено письмове повідомлення про підозру, законним та належним у відповідності до норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини. А тому захисник просить роз`яснити мотивувальну частину ухвали, а саме, обґрунтування висновків суду першої інстанції, які стосуються встановлення належності доказів, отриманих у результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

08.09.2020 року аналогічного змісту заява надійшла від засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача; доводи засудженого ОСОБА_6 , який вважає, що дані у протоколах про проведення негласних слідчих (розшукових) дій є недопустимими доказами, а висновки суду апеляційної інстанції, який з цим не погодився, не відповідають вимогам Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України № 114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012; вивчивши матеріали провадження в частині, необхідній для вирішення порушеного питання, колегія суддів приходить до висновку, що у роз`ясненні судового рішення належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.418 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються, проголошуються, видаються, роз`яснюються або надсилаються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, в тому числі можливістю різного їх тлумачення, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

При цьому, виходячи зі змісту вказаної норми, роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття.

У заявах про роз`яснення ухвали Київського апеляційного суду від 24.02.2020 року захисник і засуджений просять роз`яснити не зміст прийнятого рішення у формі ухвали, а надати відповіді на поставлені ними запитання з приводу тлумачення колегією суддів норм КПК України та можливості їх застосування в конкретних правовідносинах у сукупністю з практикою Європейського суду з прав людини, що не може бути предметом роз`яснення в розумінні положень ст.380 КПК України.

До того ж, у заявах порушено питання про роз`яснення мотивувальної частини ухвали стосовно обґрунтування висновків суду першої інстанції, які, взагалі, не можуть бути предметом роз`яснення суду апеляційної інстанції.

Ухвала Київського апеляційного суду від 24.02.2020 року будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння, не містить, а мотиви прийняття судового рішення, викладені в його мотивувальній частині, роз`ясненню не підлягають.

До того ж, у судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 висловив незгоду з висновками суду апеляційної інстанції, який не знайшов підстав для визнання доказів недопустимими, що свідчить про те, що суть прийнятого рішення йому зрозуміла.

А тому підстави для роз`яснення судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.380, 418 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні заяв захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3