Номер провадження: 11-кп/813/1189/20
Номер справи місцевого суду: 496/425/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора Захар`єва

захисника ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника цивільного відповідача КУ «Арцизька центральна районна лікарня» - адвоката ОСОБА_10 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 23.01.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000452 від 14.07.2016 року,яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лужанка Тарутинського району Одеської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2
засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_11 звільнений від призначеного основного покарання.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 1238,00 грн.
Стягнуто з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 9174,15 грн.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 15000 грн.
Стягнуто з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 50000 гривень.
Стягнуто з КУ Арцизька центральна районна лікарня на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 95122,90 грн грн.
встановив:
Зміст оскаржуваного рішення.
Вироком суду ОСОБА_11 засуджений за те, що 14.07.2016 року, приблизно о 09:00 год., ОСОБА_11 , керуючи технічно справним автомобілем «OPEL COMBO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить КУ «Арцизька ЦРЛ», здійснюючи рух на ділянці 19 км дороги М-15 сполученням «Одеса-Рені», в напрямку м. Одеси з боку с. Маяки в Біляївському районі Одеської області, в порушення п.п. 1.5, 2.3 б, 10.1, 14.2 в Правил дорожнього руху України, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно впевнитися у тому, що зустрічна смуга вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, перед зміною напрямку руху та виїздом на зустрічну смугу, діючи з необережності, що виразилася у злочинній самовпевненості, не впевнився у безпечності свого маневру, почав здійснювати обгін транспортного засобу, що рухався попереду у попутному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з передньою частиною автобуса «БАЗ А079.23» р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, не надавши останньому переваги в русі.
В подальшому автомобіль «OPEL COMBO» зіткнувся з автомобілем «CHEVROLET AVEO TC58U», р/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який здійснював рух у попутному з ним напрямку, а автобус «БАЗ А079.23» виїхав за межі проїзної частини вправо в лісосмугу.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновків експерта № 2226 від 05.09.2016 року, № 2284 від 08.09.2016 року, № 2124 від 19.09.2016 року, № 2588 від 28.09.2016 року, № 372 від 13.03.2017 року, № 924 від 19.05.2017 року, № 924 від 19.05.2017 року, пасажирам автомобіля «OPEL COMBO» ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також пасажирам автобусу «БАЗ А079.23» ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 , спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача просить змінити вирок суду в частині задоволення цивільного позову та відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до КУ «Арцизька центральна лікарня» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 95122,90 грн., оскільки вирок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, так як висновки суду щодо задоволення цивільного позову ОСОБА_8 не підтверджується жодним доказом, дослідженими під час судового розгляду, також наданий ОСОБА_8 «звіт №30749160 щодо оцінки матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТС» від 26.10.2016 року не може бути доказом, оскільки ОСОБА_8 не надав документів того, що протягом трьох місяців з часу вчиненого ДТП до оцінки автомобіль зберігався у належних умовах. ОСОБА_8 не скористався своїм правом заявити клопотання про призначення експертизи для встановлення матеріальних збитків.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, прокурора, який залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, захисника, потерпілих та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Так, відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 404 ч.1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості, встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.
Крім того, з КУ «Арцизька центральна районна лікарня», як власника автомобіля «OPEL COMBO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким під час ДТП керував ОСОБА_11 , стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 95122,90 грн.
В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача КУ «Арцизька центральна районна лікарня» - адвокат ОСОБА_10 не оспорює встановлені судом фактичні обставини кримінальних правопорушень, кваліфікацію дій обвинуваченого та призначене покарання, вирок суду оскаржує тільки в частині вирішення позову про стягнення з власника автомобіля на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 95122,90 грн грн.
Апеляційний суд, при перегляді судового рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, дослідив зазначені у вироку обставини щодо стягнення з лікарні на користь ОСОБА_8 матеріальної шкоди, однак не встановив обставин які б свідчили, про те, що суд необґрунтованого стягнув зазначену матеріальну шкоду, з наступних обставин.

Згідно положень ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно п.6,16 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1.03.2013 року, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.
У вироку суду, з урахуванням положень закону та п.6,16 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1.03.2013 року, стягнуто з КУ «Арцизька центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 95122,90 грн грн., оскільки заподіяна матеріальна шкода ОСОБА_8 повністю доведена відповідними документами(т.1 а.п. 21 60).
Апеляційний суд вважає, що розмір заподіяної матеріальної шкоди повністю доведений доказами, доданими до позову потерпілого ОСОБА_8 , зокрема, висновком ООО «ХАВК ХОЛДІНГ» №30749160 від 26 жовтня 2016 року, в якому встановлено, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої власникові автомобіля «БАЗ А079.23» д.н.з. НОМЕР_3 , складає 142622,90 грн.
При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ООО «ХАВК ХОЛДІНГ» має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №17354/14 від 2612.2014 року, тобто відповідно до вимог закону має право встановлювати загальну вартість заподіяних транспортному засобу пошкоджень.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що висновок ООО «ХАВК ХОЛДІНГ» №30749160 від 26 жовтня 2016 року є неналежним та не допустимим доказом, апеляційний суд не приймає до уваги, так як ООО «ХАВК ХОЛДІНГ» має відповідний дозвіл на надання оцінки щодо вартості заподіяних транспортному засобу пошкоджень.
При цьому, в апеляційній скарзі представник КУ «Арцизька центральна районна лікарня» не ставив під сумнів зафіксовані на фотознімках у висновку ООО «ХАВК ХОЛДІНГ» №30749160 від 26 жовтня 2016 року пошкодження транспортного засобу автомобіля «БАЗ А079.23», з тими пошкодженнями, які були виявлені та зафіксовані безпосередньо після вчинення ДТП, тобто оцінка була проведена за тим ж пошкодженнями, які були заподіяні внаслідок ДТП.
В апеляційній скарзі не зазначено обставин, які б свідчили про те, що зазначений висновок проведений з будь-якими порушеннями.
Також цивільний відповідач не був позбавлений можливості у разі не згоди з наданим ОСОБА_8 висновком ООО «ХАВК ХОЛДІНГ», заявити клопотання про призначення експертизи або за власною ініціативою провести незалежне експертне дослідження для встановлення розміру матеріальних збитків.

Під час апеляційного розгляду прокурор та інші учасники апеляційного провадження пояснили, що під час судового розгляду кримінального провадження представник цивільного відповідача КУ «Арцизька центральна районна лікарня» відповідних клопотань щодо призначення експертних досліджень не заявляв.
Крім того, КУ «Арцизька центральна районна лікарня» є цивільним відповідачем у кримінальному провадженні, так як транспортний засіб на якому був вчинений злочин, належить на праві власності КУ «Арцизька центральна районна лікарня», в зв`язку з чим суд обґрунтовано стягнув з лікарні заподіяну матеріальну шкоду на користь ОСОБА_8 .
При таких обставинах апеляційний суд вважає, що у вироку суду належним чином мотивоване рішення щодо стягнення з КУ «Арцизька центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 95122,90 грн грн.,а також наведені докази та обставини, які були зазначені позивачем в позові та доведені під час судового розгляду кримінального провадження.

На підставі наведеного, з урахуванням положень ст.ст.407,409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги має бути відмовлено, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, при вирішенні цивільного позову в кримінальному провадженні суд першої інстанції не порушив вимог законодавства, підстав для зміни або скасування вироку з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись вимогами ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача КУ «Арцизька центральна районна лікарня» - адвоката ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 23.01.2020 року, яким ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде оголошено 21.07.2020 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Судове рішення набрало законної сили

Суддя ______________________ ОСОБА_2

Помічник судді ______________Г. ОСОБА_19

Дата засвідчення ____________________