КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4686/20
Провадження № 1-кс/552/1745/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участі слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянув клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернувся з клопотанням погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури про примусове відібрання біологічних зразків посилаючись на те, що у провадженні СВ ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001816 від 06.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
ОСОБА_4 07 жовтня 2020 року повідомлено про підозру за ч.2 ст. 286 КК України.
Прокурором Полтавської місцевої прокуратури від 07.10.2020 року винесено постанову про відібрання біологічний зразків для проведення експертизи.

Протоколом відібрання зразків для проведення експертизи від 07.10.2020 року підозрюваний ОСОБА_4 відмовився виконувати вищезазначену постанову у присутності понятих.
Саме тому, в порядку ст.245 КПК України у органу досудового розслідування наявні всі достатні докази вважати, що відмовляючись від виконання постанови підозрюваний намагається уникнути кримінальної відповідальності, виникає необхідність у примусовому відібранні у ОСОБА_4 біологічних зразків (крові, слини та сечі) з метою встановлення факту перебування ОСОБА_4 під час вчинення злочину в стані наркотичного сп`яніння або під дією лікарських засобів.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав пославшись на викладені в ньому обставини та просив зобов`язати ОСОБА_4 надати біологічні зразки ( крові,слини та сечі). У разі ненадання таких зразків, надати дозвіл на їх відібрання примусово. Для відібрання зразків залучити медичних працівників КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер» та працівників поліції. Під час відібрання біологічних зразків дозволити застосовувати заходи фізичного впливу, а саме тримання за кінцівки, голову та тулубу до закінчення відібрання таких зразків.
ОСОБА_4 заперечує щодо задоволення клопотання та пояснив, що 06 жовтня 2020 року він здав всі біологічні зразки, а тому немає потреби у повторному проведенні дослідження.

Захисник ОСОБА_5 заперечує щодо задоволення клопотання та пояснив, що його підзахисний після дорожньо-транспортної події здав усі необхідні аналізи, проте на даний час результати відсутні. Просив відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання дійшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Судом установлено, що згідно постанови прокурора Полтавської місцевої прокуратури від 07 жовтня 2020 року , з метою з`ясування можливого алкогольного, наркотичного чи іншого токсилогічного стану сп`яніння підозрюваного ОСОБА_4 , постановлено відібрати зразки крові, слини, сечі підозрюваного ОСОБА_4 для проведення судових експертиз.
Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Освідування особи, відповідно до ч. 2 ст. 241 КПК України здійснюється на підставі постанови прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 241 КПК України, перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі її відмови освідування проводиться примусово.
Таким чином, лише при пред`явленні особі постанови прокурора про відібрання біологічних зразків та відмови цієї особи від застосування до неї такої процесуальної дії, слідчий має підстави для звернення до слідчого судді із клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків.
Відповідно до протоколу відібрання зразків для проведення експертизи від 07 жовтня 2020 року , від надання біологічних зразків ОСОБА_4 відмовився у присутності понятих. Захисник ОСОБА_5 у своїх запереченнях зазначив, що ОСОБА_4 06 жовтня 2020 року повністю обстежений на стан сп`яніння.
За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.
Європейський суд з прав людини у справі вузько розтлумачив право не свідчити проти себе, зазначивши, що це правило не поширюється на використання у кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, а також матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного (зокрема, документи, отримані на підставі ордера, змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК).
З огляду на це, системний аналіз положень КПК та окремих рішень ЄСПЛ, дозволяє зробити висновок про те, що фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 ЄКПЛ і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право(рішення у справі «Х та Y проти Нідерландів»), проте, такі втручання зазвичай є виправданими, відповідно до п.2 ст. 8 ЄКПЛ, як необхідні для запобіганням злочину .
Біологічні зразки, ЄСПЛ розглядаються як фізичні чи об`єктивні проби, що використовуються у криміналістичному аналізі і до яких не застосовується право не свідчити проти себе, проте, такі процедури не повинні досягати мінімального рівня жорстокості, за якого вони становили б порушення ст. 3 ЄКПЛ. Щоб одержати такі матеріали, зазвичай підозрюваного просять пасивно витримати незначне порушення його фізичної цілісності або отримують матеріал, який виробляється в процесі природної життєдіяльності організму, без завдання ризику для здоров`я. Окрім того, за національним законодавством, право не свідчити проти себе розуміється як право особи не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, та відмовитися відповідати на запитання у будь- який момент, отже під час здійснення відбирання біологічних зразків для експертизи у примусовому порядку, особа може скористатися вищезазначеним правом, лише під час відбирання зразків голосу та почерку.
Європейський суд з прав людини допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання.
З системного аналізу вище зазначених норм чинного законодавства та судової практики, вбачається, що передумовою для звернення сторони кримінального провадження із клопотання про примусове здійснення відібрання біологічних зразків є відмова особи надати дані зразки у добровільному порядку.
У даному випадку були дотриманні умови, за яких слідчий може звернутись із даним клопотанням, оскільки підозрюваний у присутності понятих відмовився виконувати постанову прокурора про відібрання біологічних зразків.
Посилання підозрюваного та його захисника щодо проходження всіх необхідних обстежень на встановлення стану сп`яніня не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.
Вимоги слідчого щодо зобов`язання ОСОБА_4 надати біологічні зразки ( крові,слини та сечі) та під час відібрання біологічних зразків дозволити застосовувати заходи фізичного впливу, а саме тримання за кінцівки, голову та тулубу до закінчення відібрання таких зразків не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на нормах права.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 159,161-166, 241, 245 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Надати дозвіл старшому слідчому відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 на примусове відібрання у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічних зразків у вигляді зразків крові, слини та сечі.
Відібрання зразків проводити з дотриманням вимог ст.ст. 241, 245 КПК України із залученням відповідних спеціалістів та/або експертів.
В іншій частині клопотання відмовити.
Строк дії ухвали до 18 жовтня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1