КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.06.2020 задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 28.08.2020 включно.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що слідчим у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі не викладено жодних обставин про наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а також у клопотанні не вказано якими саме діями, або яким саме чином підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, або продовжувати скоювати нові правопорушення та відсутні посилання на докази та матеріали, що підтверджують ці обставини.
Захисник також вказував на те, що слідчим у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того, захисник вважав, що слідчим суддею при прийнятті рішення не були повною мірою взяті до уваги обставини, викладені стороною захисту у письмових запереченнях та усних поясненнях, а саме, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та тривалий час перебуває в цивільному шлюбі, а також за місцем проживання характеризується позитивно.
На думку захисника, продовження тримання під вартою підозрюваного є надто суворим запобіжним заходом, оскільки може негативно відобразитися на його здоровї та на здоровї його близьких.

На переконання захисника, у зв`язку із відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, визначених судом.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Другим слідчим відділом Територіального управління Державного Бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000133 від 11.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
Згідно даних протоколу затримання, 06.05.2020 о 10 год. 25 хв. затримано ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 208 КПК України, та 07.06.2020 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.05.2020 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.07.2020 включно.
19.06.2020 ОСОБА_7 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ст. 257 КК України.
25.06.2020 слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , в якому просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.06.2020 задоволено клопотання слідчого, та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 28.08.2020 включно.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За змістом ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою прийнято слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства, при прийнятті вказаного рішення слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 275 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.
Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні та стороною захисту не надані.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що для завершення розслідування у справі, необхідно провести ряд процесуальних, слідчих дій, що потребує додаткового часу.
З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, сімейний та матеріальний стан підозрюваного, враховуючи, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для обрання ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, у тому числі у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи з приводу того, що слідчим у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі не викладено жодних обставин про наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, підтверджується існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими.
Твердження захисника про те, що слідчим у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, спростовуються змістом клопотання слідчого та оскаржуваного судового рішення.
Посилання захисника на те, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та тривалий час перебуває в цивільному шлюбі, а також за місцем проживання характеризується позитивно, є надуманими, оскільки вказані відомості враховані слідчим суддею під час вирішення питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, проте вони не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника про те, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного є занадто суворим запобіжним заходом, оскільки може негативно відобразитися на його здоров`ї та на здоров`ї його близьких, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не скасовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 червня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 28 серпня 2020 року, включно, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3