Провадження № 1-в/638/968/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене головою спостережної комісії у Шевченківському районі м.Харкова ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_4 , 1982 року народження, -

в с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» спільно зі спостережною комісією у Шевченківському районі м. Харкова звернулись до суду на підставі ст.81 КК України з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно ОСОБА_4 , засудженого 20.05.2015 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі.

В обґрунтування подання зазначає, що з 15.07.2014 року перебував у державній установі «Київський слідчий ізолятор». Під час перебування до праці не залучався, вимоги режиму тримання під вартою не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо. Під час тримання в ДУ УВП (№27) м.Харкова вимоги режиму тримання порушував, стягнення мав, але внаслідок проведеної з ним профілактично-виховної роботи змінив поведінку, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи в повному обсязі. Два рази був заохочений адміністрацією установи. Приймає активну участь у суспільно-корисній праці. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує цю роботу, надає допомогу у оформленні наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, чесно виконує свої трудові обов?язки. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у роботі та побуті, здійснює за ними належний догляд. Виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушень вимог правил пожежної безпеки і правил безпеки праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, має позитивну соціальну спрямованість, подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. За характером енергійний, життєрадісний. Високої духовної спрямованості. Провину у скоєному злочині визнав повністю, кається у скоєному. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував. Згідно медичної довідки працездатний з працевлаштуванням. В особистості засудженого відбувся процес позитивних змін, проявляє готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

В судовому засіданні представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25) подання підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні засуджений підтримав подання установи, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів виправлення.

Суд, розглянувши подання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.81 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , засуджений 20.05.2015 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з врахуванням строку його затримання та знаходження під вартою у зв?язку із даною справою, а саме з 13.07.1014 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03.08.2015 року відмовлено захиснику ОСОБА_8 у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2015 року щодо ОСОБА_4 та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року постановлено строк попереднього ув?язнення з 13.07.2014 року по 03.08.2015 року засудженого ОСОБА_4 рахувати у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув?язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, який набув чинності 24.12.2015 року.

Станом на 30.12.2020 року засуджений відбув більше ніж дві третини призначеного судом покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Так, згідно характеристики засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.07.2014 року. З 15.07.2014 року перебував у державній установі «Київський слідчий ізолятор». Під час перебування до праці не залучався, вимоги режиму тримання під вартою не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо. Під час тримання в ДУ УВП (№27) м.Харкова вимоги режиму тримання порушував, стягнення мав, але внаслідок проведеної з ним профілактично-виховної роботи змінив поведінку, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи в повному обсязі. Два рази був заохочений адміністрацією установи. Приймає активну участь у суспільно-корисній праці. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує цю роботу, надає допомогу у оформленні наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, чесно виконує свої трудові обов?язки. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у роботі та побуті, здійснює за ними належний догляд. Виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушень вимог правил пожежної безпеки і правил безпеки праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, має позитивну соціальну спрямованість, подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. За характером енергійний, життєрадісний. Високої духовної спрямованості. Провину у скоєному злочині визнав повністю, кається у скоєному. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував. Згідно медичної довідки працездатний з працевлаштуванням. В особистості засудженого відбувся процес позитивних змін, проявляє готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_4 , виданою адміністрацією державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до ОСОБА_4 було застосовано стягнення від 13.10.2017 року у вигляді оголошення догани за умисний невихід на шикування відділення на вечірню перевірку. Також до засудженого застосовувалось чотири заохочення у виді подяк від 31.07.2017 року, від 23.05.2018 року, від 08.04.2020 року та від 13.11.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилам внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Відповідно до матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_4 виводився на оплачувані роботи жовтень 2016 року; лютий-липень, листопада, грудень 2017 року; березень, серпень 2018 року. В вересні 2019 року виводився на оплачувані роботи і працював на посаді «підсобний робітник».
Не зважаючи на те, що засуджений має чотири заохочення, два з яких застосовувалися до останнього протягом відбування покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» у 2020 році, що передувало зверненню до суду з даним поданням, засуджений допускав порушення режиму відбування покарання, за що на нього було накладено стягнення і хоча зазначене стягнення на день розгляду подання про умовно-дострокове звільнення погашено у встановленому законом порядку, його накладення не може свідчити про те, що засуджений протягом всього періоду відбування покарання за вироком суду бажав стати на шлях виправлення та перевиховатися.
Разом із цим, відсутність негативної поведінки засудженого в подальшому не свідчить про зразковість поведінки під час відбування покарання, як обов?язкової складової розуміння того, що засуджений став на шлях виправлення передумови для застосування норм ст.81 КК України.
За вказаних обставин суд ставиться критично до висновку адміністрації установи щодо доведення ОСОБА_4 виправлення та можливості його умовно-дострокового звільнення.
Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 20.05.2015 року.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, матеріали справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення при таких обставинах буде передчасним.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 20.05.2015 року та вважає подання таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, ст. 81 КК України, ст.ст.6, 130 КВК України та керуючись 537-539 КПК України, суд, -

постановив :

В задоволенні подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене головою спостережної комісії у Шевченківському районі м.Харкова ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_4 , 1982 року народження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 31.12.2020 року об 11:00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1