КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02.09.2020 задоволено клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, вилучене під час огляду земельної ділянки №:62:068:0180, за розмірами 2634.45 кв.м., яка відповідно до технічного звіту, затвердженого начальником землевпорядкування Деснянського району міста Києва, є зовнішніми межами будівлі № 81 по вул. Червоноткацькій, в м. Києві, та на праві власності належить ТОВ «Влас-Плюс», а саме: контейнер з рідиною (№2308847); контейнер з рідиною (№2308838); контейнер з рідиною (№2308848); контейнер з рідиною (№2308839); контейнер з рідиною (№2308849); контейнер з рідиною (№2308837); контейнер з рідиною (№2308677); контейнер з рідиною (№ 1); контейнер з рідиною (№516085); контейнер з рідиною (№516052); контейнер з рідиною (№516080); контейнер з рідиною (№2308847); контейнер з рідиною (№2308637); бочку з рідиною (№2308676); бочку з рідиною (№2308679); бочку з рідиною (№2308680); пластикові пляшки об`ємом 1 л. в кількості 13 штук з наступними ідентифікуючими позначеннями: №2308676, №№ 516080, 516052, №1, №2308677, №2308837, №2308849, №516085, №2308839, №2308848, №2308838, №2308847, з метою збереження їх у якості речових доказів та проведення криміналістичних досліджень.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» 13.10.2020 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на контейнер з рідиною (№2308637); бочку з рідиною (№2308676); бочку з рідиною (№2308679); бочку з рідиною (№2308680), та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у цій частині.

Також, захисник подав заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена без повідомлення та участі представника власника майна ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач», про існування даної ухвали директор ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» ОСОБА_8 дізналася 07.09.2020 під час проведення допиту в рамках кримінального провадження № 0002640. Із матеріалами судового провадження захисник ознайомився лише 23.09.2020 в суді апеляційної інстанції.
Апелянт зазначав, що 14.09.2020 він подав апеляційну скаргу в інтересах ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач», яку ухвалою Київського апеляційного суду від 08.10.2020 повернуто як таку, що подана поза межами строку на апеляційне оскарження та особа, яка її подала, не порушила питання про поновлення такого строку.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач», яке є власником контейнеру з рідиною (№2308637); бочки з рідиною (№2308676); бочки з рідиною (№2308679); бочки з рідиною (№2308680), не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Відомості про дане товариство в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 30.07.2020 відсутні, а тому ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» є третьою особою згідно ст. 64-2 КПК України.

Сировина, яка знаходилася контейнері з рідиною (№2308637); бочці з рідиною (№2308676); бочці з рідиною (№2308679); бочці з рідиною (№2308680)придбана ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» у ТОВ «Лінкс Лабораторії», та не є соляною кислотою або іншими забороненими речовинами, про які зазначалося в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук від 30.07.2020. Дана сировина - це омивач скла 80 С, у загальній кількості 6000,0 літрів, яка з метою зберігання та перевезення зберігалася в 6 кубоконтейнерах.

Вказані ємності перебували на подвір`ї, де згідно ухвали суду від 30.07.2020 повинен був проводитись обшук, оскільки ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» орендує виробничі потужності у ТОВ «Влас Плюс», яке є власником приміщення та прилеглої території.
На думку захисника, омивач скла не може мати відношення до кримінально правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України. При цьому, при здійсненні попереднього аналізу за допомогою шматка лакмусового папірця, в дані речовині ознак кислотовмісності не виявлено, що зафіксовано на відео проведення даної слідчої дії.
Крім того, органом досудового розслідування не було вилучено одну ємність з аналогічним омивачем скла, яка передана на зберігання ОСОБА_8 .
Слідчим безпідставно проведено обшук прилеглої території (земельної ділянки), оскільки ухвалою слідчого судді дозвіл на це не надався.
Слідчим суддею не зазначено, яке відношення спірне майно має до вчиненого кримінального правопорушення.
Додані до клопотання матеріали не мають доказів відповідності арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України, а постанова органу досудового розслідування про визнання майна речовим доказом є формальною.
Захисник вважав, що правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, органом досудового розслідування не доведено.
Крім того, слідчий суддя, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.
Прокурор у судове засідання не прибув, направив на адресу Київського апеляційного суду клопотання від 23.11.2020, в якому просив проводити апеляційний розгляд у його відсутності.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач», який не заперечував проти апеляційного розгляду у відсутності прокурора, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач», який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно ст. ст. 7, 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016,кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.
Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.
До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна, та дані по вручення їм копії оскаржуваної ухвали у матеріалах провадження відсутні.
Апелянт зазначав, що про існування даної ухвали директор ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» ОСОБА_8 дізналася 07.09.2020 під час проведення допиту в рамках кримінального провадження № 0002640, а з її змістом захисник ознайомився 23.09.2020 в суді апеляційної інстанції.
14.09.2020 захисником подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 08.10.2020 повернуто як таку, що подана поза межами строку на апеляційне оскарження та особа, яка її подала, не порушила питання про поновлення такого строку.
13.10.2020 захисник ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» повторно звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження також ухвали.
Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.11.2019 у справі № 760/12179/16-к, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки ухвала слідчого судді фактично оскаржена апелянтом в частині накладення арешту на контейнер з рідиною (№2308637); бочку з рідиною (№2308676); бочку з рідиною (№2308679); бочку з рідиною (№2308680), то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, та лише щодо арешту вказаного майна.

Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інше майно колегією суддів не перевіряється.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали к досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002640 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України.

Згідно даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0002640, до вказаного реєстру 27.04.2020 внесено відомості про те, що на території Деснянського району м. Києва, а саме за адресою: вул. Червоноткацька, 81, посадові особи ТОВ "Влас Плюс" порушують встановлені правила зберігання прекурсорів, а саме соляної кислоти, яку використовують для виготовлення мийних засобів, з попередньою правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 320 КК України.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2020 задоволено клопотання слідчого, та надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловій будівлі за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 81.
Згідно даних протоколу обшуку від 20.08.2020, в період з 10 год. 40 хв. по 19 год. 40 хв. проведено обшук на ділянці площею 2364,45 кв. м., у тому числі в нежитловій будівлі загальною площею 521,4 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 81, в ході якого вилучено пластикові ємності, бочки та контейнери, серед яких контейнер з рідиною (№2308637), бочку з рідиною (№2308676), бочку з рідиною (№2308679) та бочку з рідиною (№2308680).
Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 21.08.2020 вилучені під час обшуку предмети, а також вилучені на прилеглій до нежилої будівлі №81 по вул. Червоноткацькій, в м. Києві контейнери з рідиною, бочки та пластикові пляшки, серед яких контейнер з рідиною (№2308637), бочка з рідиною (№2308676), бочка з рідиною (№2308679) та бочка з рідиною (№2308680), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002640 від 27.04.2020.
01.09.2020 слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , в якому просив накласти арешт на майно, вилучене під час огляду земельної ділянки №:62:068:0180, за розмірами 2634.45 кв.м., яка відповідно до технічного звіту, затвердженого начальником землевпорядкування Деснянського району міста Києва, є зовнішніми межами будівлі № 81 по вул. Червоноткацькій, в м. Києві, та на праві власності належить ТОВ «Влас-Плюс», а саме: контейнер з рідиною (№2308847); контейнер з рідиною (№2308838); контейнер з рідиною (№2308848); контейнер з рідиною (№2308839); контейнер з рідиною (№2308849); контейнер з рідиною (№2308837); контейнер з рідиною (№2308677); контейнер з рідиною (№ 1); контейнер з рідиною (№516085); контейнер з рідиною (№516052); контейнер з рідиною (№516080); контейнер з рідиною (№2308847); контейнер з рідиною (№2308637); бочку з рідиною (№2308676); бочку з рідиною (№2308679); бочку з рідиною (№2308680); пластикові пляшки об`ємом 1 л. в кількості 13 штук з наступними ідентифікуючими позначеннями: №2308676, №№ 516080, 516052, №1, №2308677, №2308837, №2308849, №516085, №2308839, №2308848, №2308838, №2308847, з метою збереження їх у якості речових доказів та проведення криміналістичних досліджень.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02.09.2020 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене під час огляду земельної ділянки №:62:068:0180, за розмірами 2634.45 кв.м., яка відповідно до технічного звіту, затвердженого начальником землевпорядкування Деснянського району міста Києва, є зовнішніми межами будівлі № 81 по вул. Червоноткацькій, в м. Києві, та на праві власності належить ТОВ «Влас-Плюс», а саме: контейнер з рідиною (№2308847); контейнер з рідиною (№2308838); контейнер з рідиною (№2308848); контейнер з рідиною (№2308839); контейнер з рідиною (№2308849); контейнер з рідиною (№2308837); контейнер з рідиною (№2308677); контейнер з рідиною (№ 1); контейнер з рідиною (№516085); контейнер з рідиною (№516052); контейнер з рідиною (№516080); контейнер з рідиною (№2308847); контейнер з рідиною (№2308637); бочку з рідиною (№2308676); бочку з рідиною (№2308679); бочку з рідиною (№2308680); пластикові пляшки об`ємом 1 л. в кількості 13 штук з наступними ідентифікуючими позначеннями: №2308676, №№ 516080, 516052, №1, №2308677, №2308837, №2308849, №516085, №2308839, №2308848, №2308838, №2308847, з метою збереження їх у якості речових доказів та проведення криміналістичних досліджень.

Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя виходив з необхідності збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0002640.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час звернення з клопотанням про арешт майна, та слідчим суддею під час його розгляду, не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Як убачається із даних клопотання та постанови слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 21.08.2020 про визнання вилученого майна речовими доказами, частина майна вилучена під час обшуку на прилеглій до нежилої будівлі №81 по вул. Червоноткацькій, в м. Києві, у тому числі контейнер з рідиною (№2308637), бочка з рідиною (№2308676), бочка з рідиною (№2308679) та бочка з рідиною (№2308680).

У той же час, як убачається із даних ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 30.07.2020, вказаною ухвалою надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловій будівлі за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 81. Даних про надання дозволу на обшуку на прилеглих до вказаної будівлі територіях та приміщеннях, ухвала слідчого судді не містить.
Як зазначено захисником в апеляційній скарзі, ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» орендує виробничі потужності у ТОВ "Влас Плюс", та вилучені на подвір`ї прилеглої до нежитлової будівлі №81 по вул. Червоноткацькій, в м. Києві території контейнер з рідиною (№2308637), бочка з рідиною (№2308676), бочка з рідиною (№2308679) та бочка з рідиною (№2308680), які містили рідину-омивач скла, належать на праві власності ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач», про що апелянтом надано відповідні документи, зокрема паспорти якості, сертифікат відповідності, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні,рахунки на оплату.

Відомостей на спростування наведених захисником обставин, клопотання слідчого не містить та стороною обвинувачення під час апеляційного розгляду не надано.
Оскільки відомості про причетність ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» до кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, у матеріалах провадження відсутні, та жодним особам не повідомлено про підозру у межах кримінального провадження № 0002640, то ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» на даному етапі досудового розслідування має статус третьої особи.
За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Проте, з клопотанням про арешт належного третім особам майна до слідчого судді звернувся слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , а не прокурор.

Однак, вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді при розгляді клопотання.
Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вилученого під час обшуку майна, зокрема контейнеру з рідиною (№2308637), бочки з рідиною (№2308676), бочки з рідиною (№2308679) та бочки з рідиною (№2308680), належним чином не перевірив правову підставу для такого арешту, можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, та не встановив достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як убачається із матеріалів клопотання, жодній особі у кримінальному провадженні №0002640 не повідомлено про підозру, та відомості про здійснення органом досудового розслідування провадження щодо ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач», у матеріалах справи відсутні, що свідчить про відсутність підстав у даному випадку для позбавлення права на мирне володіння майном вказаної юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

На переконання колегії суддів, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні та доданих до нього матеріалах обставинах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном зазначеної юридичної особи здійснено без законних на те підстав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді у частині накладення арешту на контейнер з рідиною (№2308637), бочку з рідиною (№2308676), бочку з рідиною (№2308679) та бочку з рідиною (№2308680) підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого у цій частині.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Виробнича компанія «Хімпостач» задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року в частині накладення арешту на контейнер з рідиною (№2308637); бочки з рідиною (№2308676); бочки з рідиною (№2308679); бочки з рідиною (№2308680), - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , в частині накладення арешту на контейнер з рідиною (№2308637); бочки з рідиною (№2308676); бочки з рідиною (№2308679); бочки з рідиною (№2308680).

У решті ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3