справа №619/4542/20
провадження №1-кс/619/1072/20
УХВАЛА

іменем України

20 жовтня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001066 від 18 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаповалівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 14 липня 2020 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14 липня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, після відбуття покарання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

18 жовтня 2020 року близько 16 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, з мотивів наживи за рахунок чужого майна, діючи повторно, знаходячись поряд з огородженою парканом територією ділянки поряд з будівлею АДРЕСА_3 , переконавшись, що на огородженій території нікого не має і, що його подальші дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, через не зачинену хвіртку, пройшов до зазначеної території, де заволодів велосипедом торгової марки «PROTOUR» чорного кольору, що належить ОСОБА_6 , після чого почав виводити велосипед за межі огородженої території, однак в цей час його помітила ОСОБА_6 та почала робити останньому зауваження щодо припинення протиправних дій, та повернення належного їй майна, проте ОСОБА_4 усвідомлюючи відкритість своїх дій та не зважаючи на слова ОСОБА_6 покинув огороджену парканом територію ділянки поряд з будівлею АДРЕСА_3 , а надалі зник з місця скоєння злочину разом з викраденим майном у бік вул. Зернової в селищі Слатине Дергачівського району Харківської області, де біля будинку №12 був затриманий силами громадськості разом з викраденим майном.

В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було спричинено матеріальний збиток на суму близько 3000 гривень.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

18 жовтня 2020 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

19 жовтня 2020 року на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий у клопотання посилається на те, що вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від гр. ОСОБА_6 від 18 жовтня 2020 року; протоколом огляду місця події від 18 жовтня 2020 року, за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, від 18 жовтня 2020 року.

20 жовтня 2020 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання слідчий обґрунтовує ризиками, які зазначені у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з вищевикладеним слідчий вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та пояснив, що висунута підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою та існують ризики, які зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 провину визнав, але заперечував виклад фактичних обставин справи у клопотанні та пояснив, що помилково заволодів велосипедом потерпілої, так як переплутав його з велосипедом його приятеля. Крім того, посилався на те, що велосипед перебував біля магазину, тому він не проникав на огороджувану територію ділянки поряд з будівлею АДРЕСА_3 .

Слідчий суддя вважає, що висунута ОСОБА_4 підозра є обгрунтованою.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Згідно Постанови Пленуму № 14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може замінити запобіжний захід на більш м`який.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України зазначено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У відповідності до Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатню підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.
У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У розуміння ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.
Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 року) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Прокурор надав суду вагомі наявні докази про висунуту підозру ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 186 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Суду не надано доказів про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі про наявність в нього утриманців, постійного місця роботи, хоча в судовому засіданні ОСОБА_4 посилався, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з дружиною та матір`ю, а також має місце роботи на сміттєзвалищі м. Дергачі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у максимальному розмірі у вигляді 10 (десять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 21 970 гривень (2197 грн. х 10).

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосовати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави у розмірі 21 970 гривень, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний ОСОБА_4 , негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; 4) носити електронний засіб контролю.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі невиконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, та суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє по 16 грудня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1