Справа №478/1457/20 пров. №1-в/478/309/2020
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
19 жовтня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, засудженого:
1) 13.01.2017 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 2 роки;
2) 12.09.2017 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців;
3) 22.03.2018 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць;
4) 05.05.2018 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців;
5) 04.10.2018 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, початок строку: 21.02.2018 року; кінець строку: 21.08.2022 року,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,
08 жовтня 2020 року засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням в якому посилаючись на те, що відбуваючи призначене судом покарання встановлений режим утримання не порушує, стягнень не має, у 2015 році перебував в районі виконання службових (бойових) завдань в складі сил та засобів антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
В судове засідання засуджений ОСОБА_3 не з`явився, надав письмову заяву про розгляд клопотання в його відсутності.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судове засідання не з`явився надав письмову заяву про розгляд клопотання в його відсутності, просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання не довів свого виправлення.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд клопотання в його відсутності, просив відмовити в його задоволені.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Як передбачено ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
В силу приписів п.2 ч.4 ст. 82 КК України,заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі
Відповідно до роз`яснень п.п.2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Розглядаючи клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про те, засуджений став на шлях виправлення має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування такої пільги.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання, участь у виховних заходах, які проводяться в колонії, засвідчили успішність процесу виправлення.
Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 04.10.2018 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії тяжких злочинів.
Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 18.11.2018 року.
Станом на 19.10.2020 року відбутий засудженим ОСОБА_3 строк покарання складає 2 роки 7 місяців і 28 днів, не відбутий строк покарання складає 1 рік 10 місяців і 2 дні.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 та довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 12.10.2020 року вбачається,що за період відбуття покарання станом на 19.10.2020 року, останнійзаохочень та стягнень не має.
З витягу з протоколу №10 від 29.05.2020 року засідання адміністративної комісії Казанківської ВК №93 з питань застосування до засуджених заохочувальних норм, встановлення адміністративного нагляду вбачається, що комісією прийнято рішення про відмову засудженому ОСОБА_3 в застосуванні ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення (арк.особ.спр.70).
Згідно характеристики, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 12.10.2020 року, засуджений ОСОБА_3 перебуваючи у СІЗО м. Миколаєва не допускав порушень встановленого режиму утримання, стягнень та заохочень не має, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №11 та працевлаштований каменотесом з ручної обробки граніту до промислової зони установи виконання покарань, до роботи ставиться посередньо, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Встановлений режим утримання не порушує, стягнень та заохочень не має. У скоєному злочині розкаюється частково, визначену судом міру покарання вважає занадто суворою. У відносинах з представниками адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги тільки під контролем. На профілактичному обліку не перебуває. Загальноосвітній рівень не підвищує, на заходи виховного впливу реагує посередньо, не завжди робить для себе правильні висновки. Участі у програмі диференційованого виховного впливу не приймає. У колективі засуджених скритний, брехливий, дружні стосунки підтримує із особами різної спрямованості. За характером: не конфліктний, цілеспрямований, спокійний, врівноважений. Рівень розвитку інтелекту відповідає отриманій освіті. Зв`язки з родичами підтримує шляхом листування, отриманням посилок, передач та особистих побачень. Зовні не завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується тільки під контролем представників адміністрації, намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку.
Відповідно до довідки, яка міститься в матеріалах особової справи засудженого (арк.особ.спр.75) засуджений ОСОБА_3 участі в програмі диференційованого виховного впливу не приймає.
Матеріали судового провадження свідчать про те, що засуджений ОСОБА_3 неодноразово судимий, у 2014 році був звільнений відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році», однак належних висновків для себе не зробив і продовжував вчиняти умисні злочини.
З огляду на наведені норми законодавства та з урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що сам процес перевиховання (виправлення) засудженого ОСОБА_3 не відбувся. Про наведені обставини, свідчать зокрема, характеризуючи матеріали на засудженого, безвідповідальне відношення до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, неналежне ставлення до майна установи, посередня реакція на виховні заходи тощо.
В сукупності, наведені обставини не дають підстави для висновку щодо виправлення засудженого ОСОБА_3 . При цьому, сам по собі факт відсутності дисциплінарних стягнень не може бути самостійною та єдиною підставою для протилежного висновку.
Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_3 фактично своєю поведінкою не довів того, що став на шлях виправлення, а тому відносно нього не можуть бути застосовані положення ст.82 КК України.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя