Справа № 141/756/20
Провадження №1-кп/141/12/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2019 року за № 0000138 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В`язовиця Калинковичського району Гомельської області, Республіка Білорусь, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, освіта середня, не працює,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у вересні-жовтні місяці 2019 року, перебуваючи в м. Київ, купив у невідомої особи особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, чим здійснив його незаконне придбання. Після цього даний канабіс загорнув у газету та помістив до кишені своєї куртки, де залишив на зберігання.

21.11.2019 року працівниками Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області під час здійснення виїзду в с. Човновиця Оратівського району за повідомленням ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, останнього було затримано на підставі ст. 264 КУпАП та проведено огляд, під час якого у лівій кишені куртки виявлено та вилучено згорток паперу, у якому знаходився канабіс, який ОСОБА_3 зберігав для власних потреб без мети збуту.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № 1414 від 02.12.2019 року надана на експертне дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у перерахунку на висушену речовину 6,88 г.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю і беззастережно, суду показав, що у вересні-жовтні 2019 року в м. Києві у незнайомого чоловіка він придбав для власного використання канабіс, який загорнув у газету та зберігав в кармані своєї куртки. 21.11.2019 року працівниками Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області під час його огляду даний згорток канабісу було виявлено та вилучено.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, які суд вважає достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується незадовільно, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, а також те, що він усвідомив свою вину, щиро розкаявся у скоєному. Дану обставину суд відносить до обставини, що пом`якшує покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України суд враховує те, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Враховуючи фактичні обставини справи, пом`якшуючі вину обставини, а також особу обвинуваченого, суд вважає, що з метою виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів, у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, достатньою та необхідною мірою покарання для нього буде призначення покарання у виді штрафу, в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 309 КК України в редакції КК України, чинній на момент вчинення кримінального проступку.

Згідно ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 50, 65, ч. 1 ст. 309 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Кримінального Кодексу України, чинній на момент вчинення кримінального проступку), і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи № 1414 від 02.12.2019 року в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість ) гривень 08 копійок.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, що знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів СПД 1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області канабіс масою 6,88 г - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1