Єдиний унікальний номер справи 185/4856/20
Провадження № 1-кп/185/566/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843 від 21 травня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого

не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05 жовтня 2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186

КК України до 4 років позбавлення волі;

-28 грудня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком

Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року, до відбуття визначено 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-20 вересня 2017 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області

за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70

КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з

урахуванням вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 28 грудня 2016 року, остаточно до відбуття визначенео 4 років 6 місяців

позбавлення волі,

13 березня 2020 року звільнений з Дніпропетровської ВК № 89 за відбуттям

строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2020 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_3 знаходився біля будинку № 25 по вул. Центральній в м. Павлограді Дніпропетровської області, і біля одного з під`їздів зазначеного будинку побачив транспортний засіб мопед марки «ALPHA» чорного кольору, 2008 року випуску, об`єм двигуна 107 см3, без державного номерного знаку, що належить ОСОБА_5 , після чого в указаний час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне, повторне заволодіння транспортним засобом мопедом марки «ALPHA».

ОСОБА_3 , в цей же день, приблизно о 17 год. 10 хв., підійшов до вказаного мопеду, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом мопедом марки «ALPHA» і обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, відкотив мопед з-під під`їзду зазначеного будинку та покотив по вул. Соборній в сторону вул. Харківська м. Павлограда, тим самим, ОСОБА_3 повторно, таємно, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів транспортним засобом мопедом марки «ALPHA», чорного кольору, 2008 року випуску, об`єм двигуна 107 см3, без державного номерного знаку, вартістю 6900 грн., що належить ОСОБА_5 .

З місця скоєння злочину ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та пояснив, що 16 травня 2020 року, приблизно о 16.00 годині, він проходив біля буд. № 25 по вул. Центральній в м. Павлограді, де біля одного із під`їздів побачив мопед марки «ALPHA». Він відкотив вказаний мопед від під`їзду зазначеного будинку та покотив в сторону вул. Харківська м. Павлограда, а потім поїхав кататися. В с. Межиріч Павлоградського району він залишив мопед, зателефонував у поліцію та повідомив про місце знаходження мопеду. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 ККУкраїни.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2232/20 від 25 травня 2020 в сумі 300 грн., судової трасологічної експертизи № 19/104-17/2/219 від28 травня 2020 року в сумі 1307 грн. 60 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності залишити у вигляді домашнього арешту.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертиз на користь держави в розмірі 1607 (одна тисяча шістсот сім) грн. 60 коп.

Речові докази:

-транспортний засіб марки «Альфа», переданий на зберігання під розписку

ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Суддя: ОСОБА_1