ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/606/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 698/8/18 Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря прокурора обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7
захисникаОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з освітою середньою, не працюючої, раніше не судимої,
Визнано винуватою та засуджену за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України з призначенням їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, який рахувати з часу проголошення вироку.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладені на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком районного суду ОСОБА_7 визнана винуватою та засуджена за те, що вона 13.09.2017 року близько 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку домоволодіння, що розташований на АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, в той час, коли ОСОБА_9 стояв біля столу в кухонній кімнаті будинку та тримав ОСОБА_7 рукою за волосся, остання знаходилась в положенні «на колінах» біля нього, правою рукою, умисно нанесла один удар ножем, який тримала у руці, в ногу потерпілого ОСОБА_9 . Внаслідок удару ножем, ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням глибокої стегнової вени. Заподіяне ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження спричинило гостру кровотечу, внаслідок якої близько 08 години ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер в спальній кімнаті будинку по АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з вироком районного суду в своїх апеляційних скаргах:
-прокурор не заперечуючи доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину, вважає, що даний вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Вважає, що прийнявши рішення про призначення ОСОБА_7 покарання нижчого, аніж це визначено санкцією ч.2 ст.121 КК України, суд прийшов до хибного переконання, що такий його розмір буде необхідним та цілком достатнім для виправлення винного і попередження ним нових злочинів. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання за ч.2 ст.121 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі.

-обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час заподіяння удару вона перебувала у стані необхідної оборони, проте перевищила її межі. На думку захиста, це підтверджують самі обставини справи, адже вчиненню кримінального правопорушення передувала протиправна поведінка потерпілого. Тілесні ушкодження були нанесені саме під час його агресивної та протиправної поведінки. Характер та локалізація тілесних ушкоджень свідчать про відсутність конкретного умислу на нанесення тілесних ушкоджень, які б спричинили смерть потерпілому. Вказаний удар ножем вона заподіяла перебуваючи на колінах перед потерпілим ОСОБА_9 , після того як він її різко та несподівано смикнув за волосся. Таким чином вважає, що її дії слід кваліфікувати, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони, тобто за ст.124 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, а проти скарги обвинуваченої заперечувала, пояснення обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили закрити кримінальне провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані в повному обсязі.

Дії ОСОБА_10 у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України судом кваліфіковано вірно.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.
Як свідчать матеріали кримінальної провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_10 про те, що суд першої інстанції не вірно кваліфікував її дії, які необхідно кваліфікувати, як перевищення меж необхідної оборони, а саме за ст.124 КК України - не грунтуються на матеріалах кримінального провадженні.
Згідно із ч.3 ст.36 КК перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.
За змістом ч.5 ст.36 КК, не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.
Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення чи неперевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання, наявність чи відсутність обставин, передбачених ч.5 ст.36 КК.
Таким чином, суд першої інстанції навів у вироку обставини, які він встановив, а саме: ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку домоволодіння, що розташований на АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, в той час, коли ОСОБА_9 стояв біля столу в кухонній кімнаті будинку та тримав ОСОБА_7 рукою за волосся, остання знаходилась в положенні «на колінах» біля нього, правою рукою, умисно нанесла один удар ножем, який тримала у руці, в ногу потерпілого ОСОБА_9 . Внаслідок удару ножем, ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Разом з тим винуватість ОСОБА_10 у вчиненні заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого підтверджується низкою доказів:
- даними рапорту старшого інспектора чергового Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_11 від 14.09.2017 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 за місцем свого проживання помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повідомлення надійшло від ОСОБА_12 (Т.2 а.с.67);
- даними протоколу огляду місця події від 14.09.2017 з фото таблицею про те, що в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 здійснено огляд житлового одноповерхового будинку, по АДРЕСА_2 . Між холодильником та шкафою розміщено диван світло зеленого кольору, на якому знаходиться тіло чоловічої статі без ознак життя. Під час огляду трупа виявлено: на плечовій кістці правої та лівої руки з внутрішньої сторони численні синці у вигляді гематом розміром від 4 см до 1 см, на переніссі між очима виявлено розсічену рану, по краях якої була речовина. На лівому стегні ноги з зовнішньої сторони на відстані близько 25 см від коліна наявна рана по краях якої плями бурої речовини, засохлої та фіолетового кольору, наявні рани гематоми. Інших видимих тілесних ушкоджень виявлено не було (Т.2 а.с.68-73);
- даними лікарського свідоцтва про смерть №182 від 15.09.2017, виданого Комунальною установою «Черкаське обласне бюро судовомедичної експертизи» Звенигородське відділення, відповідно до якого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті ушкодження внаслідок проколу гострим предметом, колір не визначений. До смерті призвела гостра крововтрата, ушкодження кровоносних судин лівого стегна, проникаюча колото різана рана лівого стегна, ушкодження внаслідок контакту з гострим предметом. Дата травми 14.09.2017 (Т.2 а.с.75);
- даними висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово медичної експертизи» Звенигородське міжрайонне відділення № 05-9-02/182 про те, що причиною смерті ОСОБА_9 є недокрів`я внутрішніх органів, внаслідок колото різаного поранення лівого стегна з ушкодженням глибокої стегнової вени. Забійна рана на спинці носа, синці в ділянці правої брови, правій кисті, лівому плечі, садна на лобі, правій скроневій ділянці, лівому колінному суглобі, правому передпліччі виникли внаслідок дії твердих тупих предметів (предмету), чи при ударі об такі предмети (предмет) та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. При судово токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 2,23 проміле, що відносно живих осіб відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння (Т.2 а.с.77-79);
- даними додаткового протоколу огляду місця події від 15.09.2017 з фототаблицями про те, що у присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за участю ОСОБА_12 здійснено огляд домоволодіння по АДРЕСА_2 . Входом до будинку слугують дерев`яні двері, наявна веранда розміром 1,5 х1,5 м, далі прихожа, зліва двері, що ведуть до кухонної кімнати, в якій зліва від входу стоїть дерев`яний стіл, вкритий клейонкою, на якому стоїть посуд з продуктами харчування, правого боку при вході стоїть манеж з одягом, за ним два металевих ліжка. В дальній кімнаті на поручні ліжка висить частина тканини світлого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку було вилучено та поміщено в пакет «Експертна служба» № 3075176. В приміщенні кухні при вході на підлозі було виявлено речовини бурого кольору, які було вилучено за допомогою марлевого тампона. В господарському приміщенні території подвір`я виявлено простирадло зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яке було вилучено та поміщено сейф пакету «Експертна служба» № 2064656 (Т.2 а.с.82-89);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.09.2017 та таблицями зображень до протоколу слідчого експерименту від 15.09.2017 про те, що на фото №1 зображені свідок ОСОБА_12 яка показала стіл за яким сиділи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у будинку; на фото №2 зображені свідок ОСОБА_12 яка показала за допомогою статиста, яким чином ОСОБА_9 схопив за волосся ОСОБА_7 ; на фото №3 зображені свідок ОСОБА_12 яка показала у яке положення стала ОСОБА_7 , а саме на коліна; на фото №4 зображені свідок ОСОБА_12 яка показала у яке положення стала ОСОБА_7 , а саме на коліна; на фото №5 зображені свідок ОСОБА_12 яка показала як ОСОБА_7 , нанесла один удар ножем в область стегна лівої ноги ОСОБА_9 ; фото №6 зображені свідок ОСОБА_12 яка показала положення ОСОБА_7 , після нанесення удару ножем; фото №7 зображені свідок ОСОБА_12 яка показала місце на ліжку в кімнаті будинку де знаходилась вона спостерігаючи за діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ; фото №8 зображені свідок ОСОБА_12 яка показала на статистові, яким чином вона вибила з рук ОСОБА_7 ножа на підлогу (Т.2 а.с.90-97);
- даними протоколу слідчого експерименту від 26.09.2017 та таблиці зображень до нього, згідно яких на фото №1 зображено підозрювану ОСОБА_7 , яка показувала її місце розташування за столом; на фото №2 зображено підозрювану ОСОБА_7 , яка показувала місце розташування ОСОБА_9 відносно неї за столом; на фото №3 зображено підозрювану ОСОБА_7 , яка показувала як сиділа за столом та різала ножем помідори; на фото №4, зображено підозрювану ОСОБА_7 , яка показувала яким чином ОСОБА_9 смикав її за волосся; на фото №5, на якому зображено підозрювану ОСОБА_7 , яка показувала в яку позицію поставив її ОСОБА_9 після того як смикав її за волосся (Т.2 а.с.104-111);
- даними висновку експерта №05-1-08/379 від 30.10.2017, згідно з яким кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи крові Вб (ІІІ) з супутнім антигеном Н, за ізосерологічною системою АВО. В слідах на частині тканини: (об. №№ 1-4) знайдена кров людини та виявлені антигени В і Н. В слідах на простирадлі: (об. №№ 5-8) знайдена кров людини та виявлені антигени В і Н. В слідах на ватно-марлевому тампоні: (об. № 9) знайдена кров людини та виявлені антигени В і Н. Таким чином, враховуючи результати серологічного дослідження речових доказів та групову належність крові особи, що проходить у справі, можна передбачити, що: антигени В і Н, виявлені в слідах крові людини на частині тканини (об. №№ 1-4), простирадлі (об. №№ 5-8), ватно-марлевому тампоні (об. № 9), можуть походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові Вб (III) з супутнім антигеном Н, або за рахунок змішування крові осіб з групами крові Вб (III) та Обв (І). Походження крові від потерпілого ОСОБА_9 не виключається (Т.2 а.с.115-118);
- даними висновку експерта №05-9-02/182-23 від 17.11.2017, відповідно до яких колото-різане поранення лівого стегна з ушкодженням глибокої стегнової вени могло виникнути при тому механізмі, який вказаний при слідчому експерименті за участю свідка ОСОБА_12 від 15.09.2017 та слідчому експерименті за участю підозрюваної ОСОБА_7 від 26.09.2017. Забійна рана на спинці носа, синці в ділянці правої брови, правій кисті, лівому плечі не могли виникнути при тих обставинах та механізму які вказані при слідчому експерименті за участю свідка ОСОБА_12 та підозрюваної ОСОБА_7 (Т.2 а.с.121-122);
- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка повідомила що є рідною сестрою обвинуваченої та потерпілого ОСОБА_9 . Розповіла, що прийшла до ОСОБА_9 провідати вранці 14.09.2017. Брат лежав, співмешканка ОСОБА_9 ОСОБА_18 повідомила, що напередодні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 побилися. Відносини між обвинуваченою та померлим ОСОБА_9 були не дуже гарні. ОСОБА_9 ображав ОСОБА_7 , та остання повідомляла свідку, що брат її бив, тілесних ушкоджень сама свідок не бачила у обвинуваченої. ОСОБА_9 зловживав спиртними напоями. За словами ОСОБА_18 ОСОБА_7 нанесла удар братові у ногу після того, як він потягнув її за волосся до низу, поставивши таким чином на коліна. Ніж у обвинуваченої був у руках, так як вона різала помідори на столі;
- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що 13.09.2017 до її будинку, де свідок проживала із співмешканцем ОСОБА_9 , прийшла обвинувачена з чоловіком. Під час спільного вживання спиртних напоїв, ОСОБА_9 почав ображати ОСОБА_7 схопивши її за волосся правою рукою, і різко смикнув за волосся донизу. Від смику за волосся обвинувачена впала на коліна. У правій руці у ОСОБА_7 був ніж, яким обвинувачена завдала удару у ліве стегно ОСОБА_9 .. Свідок вибивала ніж у обвинуваченої. Куди подівся ніж свідок не знає. ОСОБА_7 зразу після сварки пішла додому. Наступного дня ОСОБА_7 прийшла до свідка та допомагала прибирати в будинку. Поліцію викликала свідок. ОСОБА_9 часто сварилися з ОСОБА_7 , причиною сварок є спадкові земельні ділянки та кошти отримані за них.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що між обвинуваченою ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_9 існували тривалі неприязні відносини та 13.09.2017 року близько 21 години після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 на грунті виниклих неприязних відносин, в той час, коли потерпілий ОСОБА_9 тримав ОСОБА_10 рукою за волосся, остання знаходилась в положенні «на колінах» біля нього, правою рукою умисно нанесла один удар ножем, який тримала в руці, тому наявність стану необхідної оборони у обвинуваченої ОСОБА_10 відсутня.

Колегія суддів враховуючи конкретні обставини справи, а саме тривалі неприязні відносини, спільне вживання спиртних напоїв, які свідчать про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_10 необхідної оборони з метою захисту.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку виходячи із зібраних доказів, що є всі правові підстави для кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч.2 ст.121 КК України.

Оцінюючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, колегія суддів вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_10 доведене.

Не заслуговують на увагу доводи прокурора про призначення ОСОБА_10 м`якого покарання з огляду на наступне.

Призначаючи обвинуваченій покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК, районний суд дотримався вимог ст. 65 КК, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу винної й навів у вироку переконливі мотиви прийнятого рішення.
Зокрема, місцевим судом враховано, що вчинене кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 12 КК класифікується, як тяжкий злочин. Також районним судом узято до уваги тяжкі наслідки кримінального правопорушення у виді смерті потерпілого. Окрім того, враховано, що злочин було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, що визнано обставиною, яка обтяжує покарання.
При цьому суд установив наявність достатніх підстав для застосування до засудженої положень ч. 1 ст. 69 КК, відповідно до якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Урахувавши обставини, що пом`якшують покарання, а саме: наявність на утриманні обвинуваченої непрацездатного чоловіка ОСОБА_19 , який потербує стороннього догляду, що підтверджується довідкою ЦРЛ від 31.07.2018 року №283 та вчинення злочину під впливом хвилювання, викликаного жорстоким поводженням , а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого. Крім того, врахувавши позицію потерпілого ОСОБА_20 , який жодних претензій до обвинуваченої ОСОБА_10 не висуває, відсутність цивільного позову, відомості про позитивін зміни у поведінці ОСОБА_10 , згідно яких вона пройшла лікування від алкогольної залежності місцевий суд обґрунтовано застосував до обвинуваченої положення ч. 1 ст. 69 КК, мотивувавши належним чином своє рішення та із наведенням у вироку відповідних мотивів обґрунтовано визнав можливим звільнення обвинуваченої на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ч.2 ст.416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
При цьому встановлено, що попередній вирок стосовно ОСОБА_10 скасований апеляційним судом не в зв`язку з м`якістю призначеного покарання, а у зв`язку з істотними порушенням вимог КПК України. Враховуючи, що попереднім вироком суду ОСОБА_10 призначено покарання із застосуванням статей 69,75 КК України, тому при новому розгляді справи у суду відсутні правові підстави для посилення покарання.

Отже, покарання обвинуваченій призначено районним судом відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів та відповідає вимогам ст. 65 КК.
Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. Тому, доводи прокурора про безпідставність визнання пом`якшуючої покарання обставини перебування на утриманні обвинуваченої ОСОБА_10 непрацездатного чоловіка не заслуговують на увагу.
Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які були б підставою для скасування або зміни вироку при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Шполянського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2019 року, а тому апеляційну скаргу прокурора та обвинуваченої слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 15 червня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий - суддя

Судді