КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
_______________________________________________
Справа №11п/824/600/2020 Клопотання адвоката ОСОБА_6
Категорія: ст. 34 КПК України Доповідач ОСОБА_1 .
Отже, досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні здійснюється слідчим центрального апарату ДБР.
Розгляд таких клопотань здійснюється слідчим суддею, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Державне бюро розслідувань в цілому та органи досудового розслідування центрального апарату ДБР знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15 (Шевченківський адміністративний район м. Києва).
Крім цього, факт дотримання приписів КПК України, які регламентують питання територіальної підсудності, при здійсненні Шевченківським районним судом м. Києва судового контролю за досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, досудове розслідування в яких здійснюють слідчі Центрального апарату ДБР, підтверджується неодноразовими рішеннями Київського апеляційного суду, які набрали законної сили.
При цьому приписами ст. 93 ЦК України визначено, що "місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку", а в даному випадку Державне бюро розслідувань фактично здійснює свою діяльність та розташоване в будівлі № 15 по вул. Симона Петлюри в м. Києві, де знаходяться - керівництво ДБР, слідчі ДБР та інший персонал, і не мають робочих місць в Будинку уряду, що розташований в будівлі 12/2 по вул. М. Грушевського в м. Києві, що підтверджується відповідями Секретаріату КМ України та Договорами, що укладені ДБР за період квітень-травень 2020 року, де керівництвом ДБР прямо вказується фактичне місце знаходження ДБР.
Також адвокат ОСОБА_6 звертає увагу на те, що посилання на відомості з Єдиного державного реєстру задля визначення територіальної підсудності в даному випадку незаконно, оскільки відомості, що там вказані в розрізі місцезнаходження ДБР недостовірні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на підтримку поданого клопотання, а також заперечення прокурора проти його задоволення, перевіривши матеріали клопотання та додатково надані в судовому засіданні документи і обговоривши його доводи, колегія суддів колегія суддів дійшла наступних висновків.
Отже, досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні здійснюється слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.
Проте, з такими твердженнями сторони захисту колегія суддів не може погодитись, зважаючи на наступне.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
Водночас, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що прямо встановлено приписами ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290, ст. 482-2 КПК України, та може бути застосовано й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 КПК України, органом досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції України, б) органів безпеки, в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», систему Державного бюро розслідувань складають: центральний апарат, територіальні органи, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні та інші підрозділи. Організаційну структуру Державного бюро розслідувань затверджує Директор Державного бюро розслідувань за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Частина 5 вказаної статті визначає, що територіальні органи Державного бюро розслідувань є юридичними особами, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України №938-р від 13.12.2018 року "Про погодження затвердження організаційної структури Державного бюро розслідувань", відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» було погоджено пропозицію Держаного бюро розслідувань щодо затвердження організаційної структури зазначеного Бюро, що надалі зазнала змін, у зв`язку із внесенням змін до Закону України "Про Державне бюро розслідувань" та затвердженням нової організаційної структури Бюро Указом Президента України.
Таким чином, структуру Державного бюро розслідувань утворюють: центральний апарат, сім територіальних управлінь, Академія та Науково-дослідний інститут. До центрального апарату Державного бюро розслідувань входять 3 самостійних відділи та 13 управлінь, в т.ч. і Головне слідче управління.
Таким чином, Головне слідче управління Державного бюро розслідувань, як орган досудового розслідування, перебуває в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Такий висновок узгоджується і з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19.
При цьому, що стосується посилань адвоката ОСОБА_6 , які підтримані і адвокатами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на виключну підсудність проваджень, де здійснюється досудове розслідування слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань, Шевченківському районному суду м. Києва за фактичним місцем знаходження за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, на підтвердження чого надані рішення районного суду та Київського апеляційного суду, процесуальні рішення слідчих та дані щодо факту проведення ними слідчих і процесуальних дій за вказаною адресою, направлені листи та відповіді Секретаріату КМ України про відсутність робочих місць керівництва, слідчих та персоналу Державного бюро розслідувань в Будинку уряду, що розташований в будівлі 12/2 по вул. М. Грушевського в м. Києві, в аспекті приписів ст. 93 ЦК України, то вони не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Як зазначалось вище, клопотання органів досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог в т.ч. ст. 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, і щодо місцезнаходження юридичної особи.
Згідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
При цьому, незважаючи на те, що в листах та інших процесуальних документах органу досудового розслідування Центрального апарату Державного бюро розслідувань і зазначена адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, проте міститься і посилання на код ЄДРПОУ цієї юридичної особи, що відповідає внесеним в Реєстр даним щодо її місцезнаходження саме за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, а посилання на положення ст. 93 ЦК України, в даному випадку є недоречними, оскільки питання територіальної підсудності підлягає вирішенню в порядку кримінального процесуального законодавства.
На підставі викладеного та керуючись ст. 34 КПК України, колегія суддів
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ___________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3