Справа №359/9687/20
Провадження №1-кп/359/276/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0001660, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.2020 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилипчатино Артемівського району Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 29.11.2018 року за ч.3 ст. 13, ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки два місяці,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 раніше засуджений згідно вироку Дарницького районного суду м. Києва від 29.11.2018 року за вчинення злочину проти власності та передбачений ч.3 ст. 185 КК України, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив та вчинив новий умисний злочин проти власності, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
Так, 30.08.2020 року, приблизно о 21.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Бориспіль Київської області, вул. Київський Шлях, 41, звернув увагу на приміщення салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за указаною адресою.
ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом пошкодження вхідних металопластикових дверей, проник до приміщення салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1845 грн. 00 коп., що належали ОСОБА_5 , та направився з даного приміщення у сторону подвір`я зазначеного багатоповерхового будинку, чим отримав реальну можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднане з проникненням у приміщення, чим скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази ОСОБА_4 надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, а також позиції потерпілої сторони, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту потерпілої, свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини їх вчинення, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому йому обвинуваченні.

Так, ОСОБА_4 показав, що він дійсно перебуваючи біля одного з будинків по АДРЕСА_2 в вечірній час, побачив вхідні двері до одного з приміщень якогось закладу, потрапивши до нього шляхом пошкодження вхідних дверей, він потрапив до внутрішньої частини приміщення, де серед меблів виявив грошові кошти в розмірі 1845 грн., яків подальшому забрав собі та вийшов з даного приміщення, однак одразу ж був затриманий працівниками служби охорони. Грошові кошти він повернув в повному обсязі, визнав факт проникнення до приміщення салону, та те, що вчинив таке кримінальне правопорушення повторно, маючи непогашену судимість за попереднім злочином, покарання за яке він відбув, у зв`язку з чим він був звільнений з місць позбавлення волі в березні 2020 року. Чому він так поступив пояснити не міг, зазначивши про наявність у нього скрутного матеріального становища, родину та відсутність офіційної роботи.

Крім цього, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_4 , що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Судовий розгляд здійснено у відповідності до пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, за відсутності його захисника, зважаючи на позицію обвинуваченого. Підстав для зміни пред`явленого обвинувачення судом не встановлено.

При даних обставинах, оцінюючи досліджені докази у виді показів обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні останнього, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у приміщення.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною, оскільки обвинувачений має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за корисливі злочини проти власності, і знову вчинив злочин, передбачений ст. 185 КК України. Тому вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення має ознаку повторності. Крім того, злочин вчинено з проникненням до приміщення салону краси «Акцент», розташованого в АДРЕСА_2 , а грошові кошти, що належать потерпілій ОСОБА_5 , і що були викрадені перебували в середині даного приміщення, вільний доступ до якого був відсутній. Проникнення до нього відбулось приховано від сторонніх осіб шляхом пошкодження допоміжними засобами (інструментами) вхідних метало пластикових дверей. Злочин в даному випадку є закінченим, оскільки ОСОБА_4 залишив приміщення салону і був затриманий безпосередньо біля приміщення працівниками служби охорони.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч.3 ст. 185 КК України. Сумнівів в тому що саме обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення у суду не виникло.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, характер суспільної небезпеки скоєного ним, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину, оскільки передбачає покарання до шести років позбавлення волі. Даний злочин є умисними, а також суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності інших громадян. В той же час, суд враховує, те, що обвинувачений повернув викрадені грошові кошти, а потерпіла ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого немає, що підтвердила письмовою заявою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття та сприяння органу досудового слідства в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор в ході судового розгляду.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що він раніше неодноразово судимий та притягався до кримінальної відповідальності, серед іншого і за вчинення аналогічних злочинів проти власності, має не зняту та непогашену судимість, має місце постійної реєстрації, однак там не проживає, суспільно корисною працею не займається, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання в м. Борисполі та Бориспільському районі - не перебуває, доказів підтвердження його міцних соціальних зв`язків не здобуто; за місцем реєстрації характеризується з негативної сторони.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з судовим розглядом іншого кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, Оболонським районним судом м. Києва.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді визначеного санкцією статті строку позбавлення волі, який, на думку суду, повинен становити за частиною третьою три роки, тощо. При цьому, оскільки події мали місце в 2019 року, то підлягають застосування положення кримінального закону про відповідальність, що діяли на момент вчинення злочину, з урахуванням положень ст. 5 КК України.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, схильність ОСОБА_4 до вчинення злочинів проти власності, суд вважає за необхідне призначити йому покарання з реальним позбавленням волі, оскільки його виховання без ізоляції від суспільства є неможливим.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

До набрання вироком суду законної сили слід запобіжний захід відносно нього необхідності обирати, на думку суду, немає, оскільки судовий розгляд кримінального провадження відносно нього Оболонським районним судом м. Києва - не завершено. З цього приводу, строк відбування покарання відносно ОСОБА_4 підлягає вирахуванню з моменту приведення вироку суду до виконання у зв`язку з набранням ним законної сили та затриманням обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 128, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475 КПК України, ст.ст. 15, 27, 50, 65, 66, 69, 69-1, 75-77, 185 КК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку у відповідність та затримання ОСОБА_4 .

Речові докази в кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, а саме: грошові кошти в сумі 1845 (одна тисяча вісімсот сорок п`ять) грн. 00 коп. залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; портфель темно-синього кольору з документами, гаманець світлого кольору із медикаментами, сумку поясну синього кольору «FILLA», - повернути власнику; дві викрутки, плоскогубці, дві будівельних рукавиці чорного кольору, передані на зберігання до камери схову речових доказів Бориспільського ВП Г НП в Київській області, - знищити.
Арешт, запроваджений згідно ухвал слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2020 року (справа №359/6828/20 та права №359/6827/20), на вилучені під час огляду місця події 31.08.2020 року речові докази, після набрання вироком суду законної сили, - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, направити обвинуваченому та потерпілій.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1