Справа № 527/890/20
провадження № 1-кп/527/272/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2020 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000252, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Млинів Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 19.02.2020 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

ОСОБА_5 вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 19.02.2020 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України і йому було призначено покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

На обліку в Глобинському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 перебував з 26.03.2020.

01.04.2020 він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що свідчить його підписка.

Покарання у виді громадських робіт ОСОБА_5 відбуває за місцем проживання, тобто при Пустовійтівській сільській раді Глобинського району Полтавської області. Направлення до Пустовійтівської сільської ради для відпрацювання громадських робіт видано ОСОБА_5 01.04.2020 за вихідним №25/4/676-2, що підтверджується його підписом.

Відповідно до інформації Пустовійтівської сільської ради (вих.№02-19/119 від 07.04.2020) до відпрацювання громадських робіт ОСОБА_5 не з`явився.

08.04.2020 року провідним інспектором Глобинського районного відділу ОСОБА_6 , спільно з дільничним офіцером Глобинського ВП ГУНП ОСОБА_7 , була здійснена спільна перевірка засудженого за місцем проживання. В ході перевірки було встановлено, що засуджений ОСОБА_5 перебував за місцем проживання та пояснив, що з`явився з направленням до Пустовійтівської сільської ради і не приступив до відпрацювання громадських робіт 03.04.2020 в зв`язку з тим, що мав розлад здоров`я, але підтверджуючої довідки не має, так як за допомогою до медичних закладів не звертався. В засудженого ОСОБА_5 було відібрано пояснення, в якому він зобов`язався з`явитися до Пустовійтівської сільської ради 09.04.2020 та приступити до відпрацювання громадських робіт строком 150 годин.

Відповідно до ч.1 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, 08.04.2020 до ОСОБА_5 було застосовано письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт та наголошено про наслідки подальшого ухилення від відбування покарання згідно ст. 389 ч.2 КК України.

Відповідно до інформації Пустовійтівської сільської ради (вих.№02-19/121 від 13.04.2020) засуджений ОСОБА_5 станом на 13.04.2020 для відпрацювання громадських робіт не з`явився.

14.04.2020 ОСОБА_5 з`явився до відділу пробації та пояснив, що 09.04.2020 не з`явився до Пустовійтівської сільської ради тому, що не бажає відпрацьовувати громадські роботи за вироком Глобинського районного суду від 19.02.2020, поважних причин щодо невиконання вироку суду немає.

Згідно ч.3 ст.40 КВК України, ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт є: невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 19 листопада 2020 року під час досудового розслідування між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до цієї угоди, підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді одного місяця арешту.

Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, в тому числі, у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та кримінального закону, суд зазначає наступне.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у зазначеному злочині визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до проступків.
Прокурор та захисник - адвокат ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Інкримінований ОСОБА_5 проступок він вчинив після набрання чинності вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 19.02.2020 року в період невідбутої частини покарання.

З положень п.4 ч.1 ст.72 КК України вбачається, що при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, а тому у ОСОБА_5 невідбута частина покарання за попереднім вироком у виді 150 години громадських робіт становить 18 днів арешту.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне частково приєднати ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 19.02.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену 19.11.2020 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000252 між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді одного місяця арешту.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 19.02.2020 року і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 1/одного/ місяця і 3/трьох/ днів арешту.

Початок строку покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1