ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 487/5920/19 Номер провадження 11-кп/819/499/20 Головуюча в 1 інстанції ОСОБА_1 Категорія: продовження запобіжного заходу Доповідач ОСОБА_2 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: - секретаря ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєві, громадянина України, офіційно освіта вища, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 10 квітня 2020 року.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою вищевказаного суду від 11 лютого 2020 року, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , задоволено, продовжено строк його тримання під вартою строком до 10 квітня 2020 року.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, захисник ОСОБА_8 , подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.
Зокрема, апелянт зазначає, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковані дії його підзахисного, оскільки вони повинні кваліфікуватися за ст. 118 КК України, оскільки потерпілий намагався сокирою вбити його підзахисного з мотивів помсти.
Крім того, зазначає про те, що судом не взято до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 , має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває малолітня дитина, неофіційно був працевлаштований до затримання. Здійснювати вплив на потерпілих та свідків, а також ухилятися від суду намірів не має.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.
У відповідності до приписів ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу.
Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходив з того, що ризики, які мали місце до теперішнього часу не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри визначено на стадії досудового розслідування.
Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність
При вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
За вищевказаних обставин є безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність належних доказів, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Крім того, приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , слідчий суддя цілком слушно виходив із того, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, наслідком якого стала смерть людини, санкція статті за вчинення якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, відомості про його офіційне працевлаштування відсутні.
Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , в тому числі на які посилається в апеляційній скарзі адвокат, були відомі суду на час розгляду ним клопотання про продовження дії запобіжного заходу та цілком враховані при прийнятті оскаржуваного судового рішення.
ровартою має бути продовжений обвинуваченому ОСОБА_7 з метою забезпечення належного виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були зазначені прокурором під час судового розгляду та наведені в оскаржуваній ухвалі суду з урахуванням даних про особу обвинуваченого, що свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Будь-яких доказів, які свідчать про порушення прав обвинуваченого чи істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлено.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарги задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2020 року від 11 лютого 2020 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 10 квітня 2020 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 .