Провадження №1-кс/201/4252/2020
У Х В А Л А
іменем України

22 грудня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 00000,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ФОП ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 00000.

В обґрунтування скарги зазначає, що 06 квітня 2017 року слідчим групи ГСУ Генеральної прокуратури України - старшим слідчим СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0002442 було проведено обшук приміщення ТОВ Агросахінвест-2002» за адресою: місто Київ, проспект Московський (Бандери), будинок 6 та вилучено документи і майно, які знаходились в зазначеному приміщенні. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2017 за клопотанням прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000026 було накладено арешт на грошові кошти у сумі 279 068 грн. вилучені 06 квітня 2017 року в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 . Підслідність у зазначеному кримінальному провадженні було визначено за першим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ДФС у Дніпропетровській області, а постановою слідчого від 09.04.2020 кримінальне провадження № 0000026 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. 28 серпня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (слідчий суддя ОСОБА_7 ) було скасовано арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2017, по справі № 757/63342/17 на грошові кошти у сумі 279 068 грн., вилучені 06 квітня 2017 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року (слідчий суддя ОСОБА_8 ) зобов`язано уповноважену особу СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, повернути вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000026 під час обшуку 06 квітня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 його власнику Фізичній особі-підприємцю - ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у сумі 279068 грн. 06 листопада 2020 року представником ФОП ОСОБА_4 було отримано від СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області листа в якому зазначається, що СУ ФР ГУ ДФС України в Дніпропетровській області об`єктивно не має змоги повернути ФОП ОСОБА_9 грошові кошти сумі 279068 грн. які були вилучені 06 квітня 2017 року в ході проведення обшуку за адресокг.м м. Київ, пр-т Московський, у зв`язку з тим, що у відповідності з квитанцією до прибуткова касового ордеру №23 від 27.11.2017р., слідчим в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 було передано головному бухгалтеру ОСОБА_11 та касиру ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 279068 грн вилучені під час проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .. для зберігання на депозитний рахунок відкритий Генеральною прокуратурою України у банківській установі. 17 листопада 2020 року з метою реалізації законних прав ФОП ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_3 було подано клопотання про повернення тамчасово вилученого майна до Офісу Генерального прокурора України. Зазначене клопотання було отримано уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора України 20 листопада 2020 року. У зв`язку із викладеним заявник звернувся до суду із вказаною скаргою.

Представник заявника надав суду заяву з проханням скаргу задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дане клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ньому в розумні строки

Від заступника начальника 2-го ВРКП СУ ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_13 до суду надійшла заява з проханням розглядати вказану скаргу без його участі.

Представник Офісу Генерального прокурора України у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного правового висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, подані заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частина 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з приписом ч.2 ст.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Однак, навіть при наявності ознак, зазначених у ст. 98 КПК України, які дають підстави вважати тимчасово вилучене майно речовим доказом, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України вказане майно повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, а підставою для збереження вказаного майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна.

Судом встановлено, що 06 квітня 2017 року слідчим групи ГСУ Генеральної прокуратури України - старшим слідчим СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0002442 було проведено обшук приміщення ТОВ Агросахінвест-2002» за адресою: місто Київ, проспект Московський (Бандери), будинок 6 та вилучено документи і майно, які знаходились в зазначеному приміщенні.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2017 за клопотанням прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000026 було накладено арешт на грошові кошти у сумі 279 068 грн. вилучені 06 квітня 2017 року в ході проведення обшуку, за адресою: м. Київ, пр-т Московський, буд. 6.

Підслідність у зазначеному кримінальному провадженні було визначено за першим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ДФС у Дніпропетровській області, а постановою слідчого від 09.04.2020 кримінальне провадження № 0000026 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

28 серпня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (слідчий суддя ОСОБА_7 ) було скасовано арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2017, по справі № 757/63342/17 на грошові кошти у сумі 279 068 грн., вилучені 06 квітня 2017 року в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, пр-т Московський, буд. 6.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року (слідчий суддя ОСОБА_8 ) зобов`язано уповноважену особу СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, повернути вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000026 під час обшуку 06 квітня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 його власнику Фізичній особі-підприємцю - ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у сумі 279068 грн.

06 листопада 2020 року представником ФОП ОСОБА_4 було отримано від СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області листа в якому зазначається, що СУ ФР ГУ ДФС України в Дніпропетровській області об`єктивно не має змоги повернути ФОП ОСОБА_9 грошові кошти сумі 279068 грн. які були вилучені 06 квітня 2017 року в ході проведення обшуку за адресокг.м м. Київ, пр-т Московський.

У відповідності з квитанцією до прибуткова касового ордеру №23 від 27.11.2017р., слідчим в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 було передано головному бухгалтеру ОСОБА_11 та касиру ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 279068 грн вилучені під час проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .. для зберігання на депозитний рахунок відкритий Генеральною прокуратурою України у банківській установі.

Частина 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з приписом п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у разі скасування арешту.

Судом встановлено, що 28 серпня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (слідчий суддя ОСОБА_7 ) було скасовано арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2017, по справі № 757/63342/17 на грошові кошти у сумі 279 068 грн., вилучені 06 квітня 2017 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для подальшого утримання слідчим майна заявника, що тягне за собою необхідність повернення цього майна його власнику.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішеннях по справам «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів, або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що подальше утримання органом досудового розслідування майна заявника може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном скаржника, що буде порушенням ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим, тому дана скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги та зобов`язання органу досудового розслідування повернути власнику тимчасово вилучене майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 28,107,110, 169, 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 00000 задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора України або будь-яку іншу уповноважену особу в кримінальному провадженні № 00000 негайно повернути Фізичній особі підприємцю ОСОБА_4 майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 06 квітня 2017 року, а саме грошові кошти в сумі 279 068 грн.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1