Справа №576/1125/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/305/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слоут Глухівського району Сумської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000421 від 04.06.2020 року, яке перебуває в провадженні Глухівського ВП ГУНП України в Сумській області, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

06 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області клопотання слідчого СВ Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , задоволено частково.

Обрано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Визначено строк дії ухвали по 31 липня 2020 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_10 , на строк до 31 липня 2020 року обов`язки заборонити покидати місце свого проживання АДРЕСА_1 , цілодобово;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду зі скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення слідчого судді, яке було винесене з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що у судовому засіданні було доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує на те, що потерпілий помер, органом досудового розслідування змінено кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, про що ОСОБА_10 08.06.2020 вручено повідомлення про зміну.

За даний злочин, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому виходячи з положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На переконання прокурора, спосіб нанесення потерпілому тілесних ушкоджень свідчить про відсутність психологічного бар`єру у останнього в контексті завданої шкоди життю та здоров`ю людини, а тому є достатні підстави вважати про можливий вплив на потерпілих, свідків, шляхом фізичного насильства та погрози застосування такого насильства.

Наголошує на тому, що не обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою може викликати негативну реакцію суспільства та хибне уявлення про безкарність кримінальних правопорушень.

Також вважає, що єдиною ефективною, в даному випадку, мірою запобіжного заходу є тримання під вартою, яка зможе повністю усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, яка просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_10 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснення потерпілої ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , які вимоги апеляційної скарги підтримали та просили ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді арешту, думку підозрюваного ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, просили оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження в провадженні слідчого відділу Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000421, яке 04 червня 2020 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що 04.06.2020 близько 03 год. 20 хв., знаходячись на вулиці, за адресою: м. Глухів, вул. Києво-Московська,4а, в ході сварки з потерпілим ОСОБА_13 , яка виникла на груні раніше виниклих неприязних відносин, умисно, не маючи на меті позбавлення життя, але з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів, не менше 10, кулаками по голові та обличчю, внаслідок чого він три рази падав та бився головою об землю. У подальшому, коли ОСОБА_13 перебував в положенні сидячи на землі, ОСОБА_10 умисно наніс йому ще один удар правою ногою в область голови з лівої сторони, після чого ОСОБА_13 втратив свідомість. Та того ж дня, у зв`язку із погіршенням самопочуття без свідомості був доставлений в Глухівську центральну лікарню з діагнозом: «Забій головного мозку тяжкого ступеня, субдуральна гематома зліва великих розмірів зі зміщенням серединних структур мозку. Вклинення головного мозку. Мозкова кома».

04 червня 2020 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у завданні потерпілому ОСОБА_13 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Частково задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею було враховано те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю. Будь-яких доказів, які б свідчили про якусь негативну поведінку підозрюваного, відсутність міцності соціальних зв`язків, прокурор не надав. Також, орган розслідування не привів і достатніх підстав, які б вказували небезпеку тиску на свідків, які вже надали свої свідчення щодо відомих їм обставин. На думку слідчого судді, прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти заявленим ризикам.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчим суддею було встановлено, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомлених ОСОБА_10 підозр, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Щодо обраного слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та правильно встановлено слідчим суддею, органами досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_10 може незаконно вплинути на свідків та продовжити скоювати інші кримінальні правопорушення.

З урахуванням зібраних по справі доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, прокурор у своїй апеляційній скарзі не обґрунтував на доказах, яким чином підозрюваний перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом за місцем свого проживання, фізично чи психологічно зможе вплинути на потерпілих та свідки.

Відсутність у підозрюваного постійного заробітку, не є підставою для обрання для нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою та не спростовує висновків слідчого судді, що перебування ОСОБА_10 під цілодобовим арештом забезпечить його належну поведінку та є достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Зміна органом досудового розслідування кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді та не свідчить про помилковість висновків слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового арешту, оскільки на час постановлення оскаржуваної ухвали слідчого судді, ОСОБА_10 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З приводу можливого порушення ОСОБА_10 застосованого слідчим суддею суду першої інстанції запобіжного заходу, на що посилається представник потерпілого, то дані обставини є підставою для ініціювання перед слідчим суддею питання про зміну обраного запобіжного заходу, а не скасування ухвали слідчого судді.

Суспільний інтерес до розслідування кримінального провадження, нормами кримінального процесуального закону не відносяться до обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали, як і його доводи про порушення вимог кримінального процесуального законодавства, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього виконання окремих обов`язків та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376 ч. 2, 176 - 178, 181, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2020 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4