Справа № 570/4117/19
номер провадження 1-кп/570/83/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000938 про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працюючого водієм фермерського господарства "Тишкула", який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 18 липня 2019 року приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи в громадському місці, поблизу торгових лотків, що знаходяться на території кафетерію та магазину «Затишок», що за адресою: вул. Молодіжна, 50, смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, які виразилися в демонстративній зневазі щодо норм етики та моралі, протиставляючи себе суспільству та загальновизнаним нормам і правилам поведінки, виказуючи зневагу до оточуючих, з метою приниження, з наміром проявити грубу силу та зухвалість і у такий спосіб продемонструвати свою значимість, розуміючи протиправність своїх дій і їх скоєння в громадському місці, створивши конфліктну ситуацію з ОСОБА_4 , безпричинно, наніс останньому два удари своєю ногою по нозі, чим заподіяв поверхневу травму гомілки, забій правого колінного суглобу, гомілки, гемартроз суглобу, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи свою злочинну поведінку, при цьому порушуючи громадський порядок, який супроводжувався конфліктом з ОСОБА_6 , безпричинно схопив останню за шию та в подальшому наніс долонею руки три удари по плечах, після цього схопив за ліву руку, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин плечового поясу лівої верхньої кінцівки, підшкірної гематоми середньої третини лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Потерпілі в судовому засіданні пояснили, що внаслідок хуліганських дій їм (кожному окремо) було завдано тілесні ушкодження, вказали, що завдані збитки обвинуваченим не відшкодовано, тому вони мають до обвинуваченого претензії майнового характеру у зв`язку з чим кожен із потерпілих подали цивільний позов про стягнення моральної шкоди. Щодо покарання потерпілі (кожен окремо) поклалися на розсуд суду.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом визнав повністю і суду детально розповів обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Показав суду, що 18 липня 2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин він, перебуваючи в громадському місці, поблизу торгових лотків, що знаходяться на території кафетерію та магазину «Затишок», що за адресою: вул. Молодіжна, 50, смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, створив конфліктну ситуацію з ОСОБА_4 , безпричинно, наніс останньому два удари своєю ногою по нозі, чим заподіяв ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи свою злочинну поведінку, при цьому порушуючи громадський порядок, який супроводжувався конфліктом з ОСОБА_6 , безпричинно схопив останню за шию та в подальшому наніс долонею руки три удари по плечах, після цього схопив за ліву руку, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 також легкі тілесні ушкодження. Вказав, що діяв умисно, підтвердив та визнав, що грубо порушував громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань. Не заперечує, що саме нанесені ним удари спричинили потерпілим (кожному окремо) легкі тілесні ушкодження. Однак подані потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 позови визнає лише частково, вказує, що сума моральної шкоди є завищеною і він готовий сплатити лише 5000 (п`ять тисяч) гривень. Також обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує обставину, яка була встановлена під час судового слідства, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_7 , як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, за ч. 1 ст. 296 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 повністю підтримали свої позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень кожному. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що внаслідок вказаних протиправних дій, які сталися з вини обвинуваченого, їм (кожному окремо) були завдані тілесні ушкодження, які потягли за собою незначну втрату працездатності та ще й значні моральні страждання. Потерпіла ОСОБА_6 вказала, що на деякий час після тілесних ушкоджень вона втратила звичне функціонування руки.
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачам та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди.
Ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілих.
Ст.3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі.
Щодо задоволення цивільних позовів потерпілих, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у визначеному потерпілими (кожним окремо) розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень є неспівмірними завданій моральній шкоді, окрім того потерпілі не надали суду достатніх даних з яких міркувань вони виходили визначаючи розмір завданої моральної шкоди, яку вони просять задоволити. Задовольнити вимоги потерпілих про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди по 15 000 кожному, суд не вважає можливим, оскільки зазначена сума не відповідає глибині моральних і психічних страждань потерпілих, ступеню вини обвинуваченого та його матеріальному становищу. Суд дійшов висновку про те, що керуючись принципом розумності та справедливості, з урахуванням характеру та обсягу страждань, які зазнали ОСОБА_6 та ОСОБА_4 позов підлягає частковому задоволенню і їм повинна бути відшкодована моральна шкода у розмірі 5 000 гривень кожному.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття. Судом не визнано обтяжуючою покарання обставиною, яка заявлена прокурором в судовому засіданні, - вчинення злочину щодо особи з інвалідністю, оскільки встановлено, що ОСОБА_7 не знав про те, що ОСОБА_6 є особою, яка має інвалідність. Однак після дослідження фактичних обставин справи судом визнано обтяжуючою покарання обставиною вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи, наявність обтяжуючої покарання обставини, а також відсутність відшкодування завданих збитків, суд не може призначити покарання у виді штрафу, як того просили в судових дебатах обвинувачений та його захисник. Виходячи з наведених характеристик обвинуваченого суд погоджується з пропозицією прокурора про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк у 2 роки. Також, зважаючи на щире каяття та визнання обвинуваченим своєї вини, сприяння судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.
Цивільний позов законного представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь законного представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Речовий доказ по справі оптичний диск «hp» DVD-R 4,7 GB із вмістом відеозаписів за 18.07.2019 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1