Справа № 526/493/20
Провадження № 1-кп/526/111/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000117 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта 5 класів, не одруженої, офіційно не працює, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

28 лютого 2020 року близько 15 години ОСОБА_4 , з метою скоєння крадіжки, прибула до домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Зайшовши через хвіртку на територію вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 почали кликати господарів, під приводом купівлі пір`я домашньої птиці та горіхів, але ніхто не відкликався. У цей час ОСОБА_4 помітила, що на вхідних дверях у будинку висить навісний замок та зрозуміла, що мешканців господарства вдома немає. Реалізуючи свій умисел на викрадення майна, ОСОБА_4 , шляхом відкриття ключем навісного замка від вхідних дверей, який залишив у ньому господар, протиправно проникла до приміщення будинку ОСОБА_6 , де почала шукати майно, яке можна викрасти.

У спальній кімнаті даного будинку на ліжку під подушкою ОСОБА_4 знайшла грошові кошти в сумі 3600 гривень купюрами номіналом по 200 грн кожна, які були замотані до полімерного прозорого пакету та якими вирішила заволодіти. Діючи таємно, з корисливих спонукань, ОСОБА_4 помістила грошові кошти до кишені свого одягу та залишила будинок і територію господарства через паркан, щоб не бути поміченою та викритою, отримавши таким чином реальну можливість розпоряджатися викраденими коштами.

Після цього ОСОБА_4 сіла до салону автомобіля марки «ВАЗ-21063» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився за парканом з боку господарства ОСОБА_6 , у якому знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та при цьому помітивши, що до автомобіля біжить ОСОБА_10 , який помітив, як вона перелазила через паркан господарства ОСОБА_6 та запідозрив її у вчиненні крадіжки. Відразу після цього водій автомобіля «ВАЗ-21063» рушив з місця та під`їхав до господарства потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , вийшовши з автомобіля, забігла до будинку потерпілого, з метою покласти грошові кошти на місце, оскільки зрозуміла, що її злочинну діяльність викрито свідком ОСОБА_10 . Перебуваючи у будинку ОСОБА_4 затримав ОСОБА_10 .

У ході судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_4 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю та підтвердила обставини його вчинення, пояснивши при цьому, що не оспорює обставини вчинення нею кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування, а тому вважає, що дослідження доказів є недоцільним.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином, цивільний позов не заявляв.

Прокурор, у зв`язку з визнанням вини обвинуваченою і не оспорюванням нею та іншими учасниками судового провадження обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою, висловив думку про недоцільність дослідження доказів у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, під час судового розгляду, підтверджуючих обставини вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, з підстав не оспорювання їх учасниками судового провадження та відсутності сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд визнає винною ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, і кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, суд враховуючи відсутність підтверджуючих даних щодо визнання винною та набрання вироком законної сили відносно обвинуваченої, у вчиненні аналогічного злочину, тому таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення злочину ОСОБА_4 повторно, слід виключити з обвинувачення.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченій покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, відсутність збитків, та перебування на утриманні трьох малолітніх дітей, одна з яких є особою з інвалідністю.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Що стосується зазначення слідчим в обвинувальному акті такої обтяжуючої обставини, як вчинення злочину щодо особи похилого віку, то дана обставина не знайшла свого підтвердження у ході розгляду кримінального провадження, так як згідно обставин вчинення обвинуваченою злочину, проникаючи до господарства та будинку, вона потерпілого не знала та не бачила, а тому наміру вчинити злочин само відносно особи похилого віку не мала.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує, як характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, так і особу винної, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховуючи пом`якшуючі вину обставини, а саме: щире каяття, перебування на утриманні трьох малолітніх дітей, яких утримує та виховує сама, та одна з яких є особою з інвалідністю, а також згідно довідки Конотопської центральної районної лікарні № 10 від 04.06.2020 має вагітність, відсутність збитків та будь-яких тяжких наслідків, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті за вчинений нею злочин, а саме у виді штрафу.
Питання речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідки Полтавського НДЕКЦ МВС України, розмір витрат на проведення трасологічної експертизи у даному кримінальному провадженні складає 1099 грн 07 коп., які підлягають до стягнення з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання, на підставі ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 1700 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1099 гривень 07 коп.

Речові докази: грошові кошти в розмірі 3600 гривень повернуті потерпілому ОСОБА_6 - залишити йому, як власнику; жіночу сумку та грошові кошти в розмірі 1400 грн повернуті ОСОБА_4 - залишити їй, як власниці; вилучені сліди папілярних узорів рук на п`яти липких стрічках та слід папілярних візерунків пальців рук на окремих аркушах паперу залишити в матеріалах кримінального провадження, як доказ; автомобіль «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий ОСОБА_8 під розписку - залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1