Справа № 522/3232/20
Провадження № 1-кп/522/1137/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальні провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 18.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2020 року екіпаж поліції «351» у складі: інспектора УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектора УПП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , заступили на чергування у Приморському районі міста Одеси.

18 січня 2020 року приблизно о 05 годині 40 хвилин, під час патрулювання, в районі будинку № 90 по вулиці Мала Арнаутська в місті Одесі, до екіпажу патрульної поліції «351» звернулась жінка, яка повідомила, що біля бару «Яхонт», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Преображенська, 86, невстановлені особи побили її товариша. Після чого, екіпаж поліції «351», на службовому автомобілі, спеціальний номерний знак «3461», направились за вищевказаною адресою.

18 січня 2020 року приблизно о 05 годині 45 хвилин, прибувши до місця пригоди, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Преображенська, 86, екіпажем поліції «351» було помічено двох осіб, які побачивши службовий автомобіль патрульної поліції почали тікати в сторону провулку Книжковий в місті Одесі.

Після чого, інспектор УПП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та інспектор УПП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , на службовому автомобілі, спеціальний номерний знак «3461», з включеною сиреною та проблисковим маячком, виконуючи службові обов`язки відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію», розпочали переслідування двох осіб, побачивши, що двоє осіб забігли у двір, розташований між будинком АДРЕСА_3 .

Після чого, інспектор УПП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 вийшов із службового автомобіля та почав бігти за особами, яких переслідували працівники поліції, а інспектор УПП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_7 почав об`їжджати на службовому автомобілі, двір, розташований між зазначеними будинками.

Перебуваючи у дворі будинків, який розташований між будинком АДРЕСА_3 , інспектор УПП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , виконуючи службові обов`язки відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію», перебуваючи у світловідображаючому сигнальному зеленому жилеті, намагався затримати ОСОБА_3 , проте останній, з метою припинення його переслідування працівником поліції, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови інспектора УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, а саме за ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В судовому засіданні ОСОБА_3 провину свою в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства, у вчиненому розкаявся. Кримінальне провадження просив розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює, що в такому випадку він буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме за ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, раніше не судимий. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та судові витрати по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: ДВД-диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

09.09.2020