Провадження № 1-кс/127/7934/20
У Х В А Л А
Іменем України
17 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 , його захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 17.08.2020 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 01.12.2005, близько 22.00 год. 14.08.2020 спільно з ОСОБА_7 перебуваючи на території Залізничного вокзалу по вул. Привокзальна, 1, в м. Вінниці біля третьої колії помітили раніше невідомого їм ОСОБА_8 , який в цей час стояв біля перону.

В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , для чого вони вступили між собою у попередню змову. Реалізуючи цей умисел та попередню змову, діючи з корисливих спонукань, а ОСОБА_4 також і повторно, опираючись на дії один одного, попередньо розподіливши ролі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 попрямували за ОСОБА_8 .

Далі, підійшовши до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 наніс йому удар рукою в потилицю, застосувавши таким чином насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Коли ОСОБА_8 обернувся, ОСОБА_4 наніс йому ще один удар кулаком руки в обличчя, від чого ОСОБА_8 впав та почав голосно кликати допомогу.

Коли ОСОБА_8 лежав на землі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 забрали у нього з плеча барсетку невстановленої вартості, в якій знаходились гаманець невстановленої вартості з грошовими коштами в сумі 170 грн., банківськими картками в кількості 5 штук та муніципальною пластиковою карткою, два залізних дверних ключі, дезодорант «Олд Спайс», мобільний телефон «SAMSUNG G6» вартістю близько 1495 грн. із сім-карткою з номером НОМЕР_1 .

При цьому ОСОБА_8 почав відмахуватись ногами від нападників, у відповідь на що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 висловлювались до нього в грубій формі та продовжували наносити йому удари ногами по тулубу, а також зняли з ніг ОСОБА_8 кросівки «Nike» невстановленої вартості.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 разом із викраденим майном залишили місце скоєння злочину. Внаслідок таких їх дій заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_8 та завдано йому матеріальної шкоди на суму близько 1665 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Вінницької області, Вінницького району, смт. Стрижавка, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, раніше засуджувався:
- 20.10.2006 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки (судимість погашена);
- 20.04.2010 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 383, ст. 75 КК України до обмеження волі на строк 2 роки з іспитовим строком 2 роки (судимість погашена);
- 03.12.2010 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09.10.2012 умовно-достроково;
- 01.12.2015 Вінницьким міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою суду від 13.04.2018 звільнений умовно-достроково.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:
- Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ;
- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
- Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ;
- Протоколом огляду місця події від15.08.2020;
- Протоколом огляду місця події від 15.08.2020;
- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання, яке йому загрожує може переховуватись як під час досудового розслідування так і під час розгляду справи у суді;
2) незаконно впливати на потерпілого та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчиняти тиск на потерпілого та свідків з метою зміни його показів під час досудового слідства;
3) можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних корисливих та інших злочинів, характер та періодичність вчинення кримінальних правопорушень проти власності та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що дані злочини є одним із джерел його доходу, тому перебуваючи на волі він може вчинити інший злочин, крім того на даний час ніде не працює вагомих, соціально стримуючих факторів немає, будь-яке джерело доходів відсутнє;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує.
Запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не представляється можливим.
Слідчий зазначив, що усі вищевказані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.
У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи те, що вищезазначене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинене із застосуванням насильства, підстави для визначення розміру застави відсутні.
На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри та просили в задоволенні клопотання відмовити. При цьому адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що фактичне затримання ОСОБА_4 відбулося близько 03:00 год., проте у протоколі затримання слідчим зазначений час затримання 11:00 год., що не відповідає дійсності.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001416, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001416 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 01.12.2005, близько 22.00 год. 14.08.2020 спільно з ОСОБА_7 перебуваючи на території Залізничного вокзалу по вул. Привокзальна, 1, в м. Вінниці біля третьої колії помітили раніше невідомого їм ОСОБА_8 , який в цей час стояв біля перону.
В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , для чого вони вступили між собою у попередню змову. Реалізуючи цей умисел та попередню змову, діючи з корисливих спонукань, а ОСОБА_4 також і повторно, опираючись на дії один одного, попередньо розподіливши ролі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 попрямували за ОСОБА_8 .
Далі, підійшовши до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 наніс йому удар рукою в потилицю, застосувавши таким чином насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Коли ОСОБА_8 обернувся, ОСОБА_4 наніс йому ще один удар кулаком руки в обличчя, від чого ОСОБА_8 впав та почав голосно кликати допомогу.
Коли ОСОБА_8 лежав на землі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 забрали у нього з плеча барсетку невстановленої вартості, в якій знаходились гаманець невстановленої вартості з грошовими коштами в сумі 170 грн., банківськими картками в кількості 5 штук та муніципальною пластиковою карткою, два залізних дверних ключі, дезодорант «Олд Спайс», мобільний телефон «SAMSUNG G6» вартістю близько 1495 грн. із сім-карткою з номером НОМЕР_1 .
При цьому ОСОБА_8 почав відмахуватись ногами від нападників, у відповідь на що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 висловлювались до нього в грубій формі та продовжували наносити йому удари ногами по тулубу, а також зняли з ніг ОСОБА_8 кросівки «Nike» невстановленої вартості.
Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 разом із викраденим майном залишили місце скоєння злочину. Внаслідок таких їх дій заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_8 та завдано йому матеріальної шкоди на суму близько 1665 грн.
15.08.2020 ОСОБА_4 був затриманий, у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
15.08.2020 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001416; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу огляду місця події від15.08.2020; протоколу огляду місця події від 15.08.2020; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.08.2020; повідомлення про підозру від 15.08.2020; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтована.
У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, востаннє 01.12.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою суду від 13.04.2018 звільнений умовно-достроково.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на інших підозрюваних чи потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.
В той же час, частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Таким чином, оскільки вищевказаний злочин вчинено підозрюваним із погрозою застосування насильства, слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному розмір застави.
Крім того, при визначенні моменту затримання ОСОБА_4 , суд враховує надані в судовому засіданні пояснення Підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , які зазначили, що фактичне затримання ОСОБА_4 відбулося у проміжку близько 03:00 год, однак у протоколі затримання слідчим зазначений час затримання 11:00 год., оскільки в судовому засіданні прокурор не заперечував, що дані обставини могли мати місце.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 03:00 год. 13 жовтня 2020 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 13 жовтня 2020 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя