Справа № 297/1720/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у скасуванні арешту майна
26 серпня 2020 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2020 року до суду звернулась ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000234 від 31.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15-п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, законним володільцем якого є вона, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчий суддя Берегівського районного суду по справі № 297/712/20, розглядаючи матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000234 від 31.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15-п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, виніс ухвалу, якою наклав арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Як зазначає у клопотанні володілець майна ОСОБА_3 , органом досудового розслідування було вилучено та проведено огляд вказаного автомобіля, а тому у проведенні можливих додаткових досліджень немає необхідності. У зв`язку з наведеним, володілець майна ОСОБА_3 вважає, що на даний час відпала потреба у накладенні арешту на майно та подальше знаходження автомобіля під відкритим небом може погіршити технічний стан автомобіля через атмосферні опади.

Крім цього, ОСОБА_3 зазначила, що вона є законним володільцем вказаного автомобіля, однак при розгляді клопотання про арешт майна присутня не була.

За таких обставин вона, заявниця, вважає, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Володілець майна ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились.

Представником ОСОБА_4 було подане клопотання про відкладення розгляду справи на інший день.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 50 КПК України встановлено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, до клопотання адвоката ОСОБА_4 долучено копію ордеру про надання правової допомоги серії ЗР№71369 від 26.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги без № від 09.04.2020 року, уповноважує адвоката ОСОБА_4 надати їй правовому допомогу у Берегівському районному суді. При цьому, вказана копія ордеру не завірена належним чином. Крім цього, до вказаного клопотання долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, яка також не завірена належним чином.

Однак, адвокатом ОСОБА_4 не було долучено до клопотання про відкладення розгляду справи договір про надання правової допомоги заявниці ОСОБА_3 від 09.04.2020 року, на підставі якого видано ордер.

Отже, оскільки адвокатом ОСОБА_4 не підтверджено, у встановленому законом порядку, право представляти інтереси ОСОБА_3 , тому суд не може взяти до уваги клопотання ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно в судове засідання не викликалась, оскільки в матеріалах клопотання про скасування арешту майна відсутні посилання на вищевказану сторону.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.13 інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Так, до матеріалів клопотання про скасування арешту майна не долучено жодного доказу про те, що ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду було накладено арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000234 від 31.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15-п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, законним володільцем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Крім того, саме клопотання про скасування арешту майна містить виправлення у номері кримінального провадження, а прохальна частина не містить конкретизації майна, щодо якого необхідно скасувати арешт.

Отже, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту на майно подане до суду без додержання вимог кримінального процесуального закону, оскільки не містить суті клопотання та доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, тому у задоволенні заяви про скасування арешту на майно слід відмовити.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в своїй ухвалі від 19.02.2019 року у справі №569/17036/118 провадження № 51-598кмо19 висловила свою позицію щодо оскарження ухали слідчого судді.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.
При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1