ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/1203/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001896 за апеляційною скаргою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 31 серпня 2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 31 серпня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 грн.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 11.06.2020 року близько 19:00 годин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в ході раптово виниклого конфлікту умисно наніс ОСОБА_10 удар 5 л. пластиковою баклажкою з водою в область лоба, спричинивши останній, згідно висновку судово-медичного експерта №263/249 від 17.08.2020 року легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
Ухвалою від 17.09.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області виправив описку у зазначеному вироку, виклавши у мотивувальній частині: «Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України.»
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі заступник керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 змінити з підстав істотного порушення вирок кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З мотивувальної частини вироку виключити посилання суду на кваліфікуючу ознаку ч.2 ст. 125 КК України «як незначна втрата працездатності».

Вказати вважати вірним кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України як «умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я».

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вказує, що кримінально-правові ознаки вчиненого суспільно-небезпечного діяння, які суд першої інстанції навів у вироку, не в повній мірі узгоджуються з ознаками складу інкримінованого ОСОБА_7 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
З формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а також висновку судово-медичного експерта від 17.08.2020 року №263/249 вбачається, що у потерпілої було виявлено лише легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
Будь-яких ознак легких тілесних ушкоджень, що спричинили незначну втрату працездатності, при формулюванні судом обвинувачення ОСОБА_7 у вироку не наведено та судовим експертом не було встановлено.
За вказаних обставин, на думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК за ознакою як «умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило незначну втрату працездатності», чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для перегляду судового рішення.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_7 поклався на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_8 не заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату та час апеляційного розгляду кримінального провадження, заяв про відкладення судового засідання на адресу суду не подавала.
Неприбуття потерпілої не перешкоджає апеляційному розгляду відповідно до приписів ч.4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Колегія суддів відповідно до приписів ч 1 ст. 404 КПК переглядає вирок суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку, серед іншого, зазначається у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 28.08.2020 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Відповідно до обвинувального акта органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Із вироку вбачається, що ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 11.06.2020 року близько 19:00 год., в ході раптово виниклого конфлікту умисно наніс ОСОБА_10 удар 5 л. пластиковою баклажкою з водою в область лоба, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
Проте, мотивуючи висновок щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК, при зіставленні ознак установленого діяння та ознак кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність суд всупереч вимогам ч. 3 ст. 374 КПК допустив суперечність та кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, і при цьому у вироку суд не навів підстав з яких він дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за кваліфікуючою ознакою «умисне легке тілесне ушкоджень, що спричинило незначну втрату працездатності»
Надана судом правова кваліфікація дій обвинуваченого виходить за межі пред`явленого обвинувачення, що є порушенням приписів ст. 337 КПК України та суперечить обвинуваченню, визнаному судом доведеним.
Тим самим суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, на чому слушно наголошує апелянт.
Виходячи з положень ст. 379 КПК, суд має право виправити в судовому рішенні лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки.
Неправильне застосування норм кримінального закону, допущене судом першої інстанції, не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.
Натомість згідно зі ст. 409 КПК неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає зміні на підставі п.3,4 ч.1 ст. 409, п. 2 ч.1 ст. 413 КПК України, а ухвала суду від 17.09.2020 року про виправлення описки підлягає скасуванню, оскільки неправильне застосування норм кримінального закону, допущене судом першої інстанції, не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно, що узгоджується із правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 191/3773/16-к.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 31 серпня 2020 року відносно ОСОБА_7 змінити.
З мотивувальної частини вироку при кваліфікації дій ОСОБА_7 виключити посилання суду на кваліфікуючу ознаку «або незначну втрату працездатності» та вважати правильною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В іншій частині цей же вирок залишити без змін.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2020 року про виправлення описки у вироку Херсонського міського суду від 31.08.2020 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошенняі з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду.

Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4