КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000226 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , - кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Бородянського районного суду Київської області від 3 червня 2019 року ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Маяк м. Алушта Автономної Республіки Крим, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2003 року за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до одного року позбавлення волі;
- вироком Алуштинського міського суду АР Крим від 20 жовтня 2003 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до одного року шести місяців позбавлення волі;
- вироком Зарічного районного суду м. Суми від 01 червня 2005 за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі;
- вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07 листопада 2007 року за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до п`яти років шести місяців позбавлення волі;
- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 18 серпня 2017 року по відбуттю строку покарання,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, громадянин України, з початковою загальною освітою, непрацюючий, неодружений, має одну малолітню дитину, який проживає в АДРЕСА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , раніше судимий:
- вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 жовтня 2012 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;
- вироком Літинського районного суду Вінницької області від 15 червня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;
- вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років одного місяця позбавлення волі;
- вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 04 грудня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до трьох років трьох місяців позбавлення волі;
- вироком Радехівського районного суду Львівської області від 25 липня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільнений 22 вересня 2017 року по відбуттю строку покарання,
- кожний - визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та кожному обвинуваченому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - кожному - обчислюється з 29 березня 2018 року, зараховано попереднє ув`язнення.
До набрання вироком законної сили кожному з обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - кожного - на користь держави відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 143 грн.
Цим вироком вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подано апеляційні скарги.

На початку апеляційного розгляду захисником ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подано клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_4 , або АДРЕСА_5 , із забороною залишати житло цілодобово, або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в межах ст. 183 КПК України з покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, за умови внесення застави.
В обґрунтування вимог клопотання захисник ОСОБА_5 , з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, положення КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає про те, що ОСОБА_6 утримується під вартою з 29 березня 2018 року, тобто 2 роки і 8 місяців без вироку суду, а таке поводження з невинуватою людиною виходить за всі допустимі межі уявного забезпечення процесуальної поведінки та досягнення мети кримінального провадження.

Захисник вказує на те, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався. Ризики передбаченні ст.177 КПК України, які враховувалось при обранні запобіжного заходу, на даний час мінімізовані.
Щодо обставин, які характеризують ОСОБА_6 , то захисник зазначає про те, що згідно з паспортними даними НОМЕР_1 ОСОБА_6 є громадянином України, має місце постійне реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_4 , де він проживав разом з родиною до затримання; має міцна соціальні зв`язки, відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 18 травня 2005 року матір ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 ОСОБА_11 є пенсіонером; відповідно до виписки № НОМЕР_4 Ужгородської центральної клінічної лікарні ОСОБА_11 страждає на хронічне захворювання; згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матір ОСОБА_6 ) з 10 вересня 1992 року по теперішній час постійно проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; згідно з довідкою № 94 від ЗО жовтня 2020 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_4 ; відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_5 ОСОБА_6 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 ; згідно із свідоцтвом про смерть1- НОМЕР_6 матір ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; відповідно до листа ФОП « ОСОБА_14 » від 3 листопада 2020 року має можливість забезпечити ОСОБА_6 роботою; згідно з характеристикою від 4 травня 2020 року ОСОБА_6 характеризується позитивно; відповідно до договору оренди квартири від 28 жовтня 2020 року ОСОБА_14 винайняв житло для проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_5 , в межах місцезнаходження суду, де розглядається його справа.

На переконання захисника, враховуючи стадію судового розгляду, особу обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на утриманні малолітню дитину, можливість працевлаштування, стан здоров`я, наявні достатні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу. Вирішуючи питання стосовно виду запобіжного заходу, з врахуванням зазначених обставин та з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадження іншим чином, вважає за можливе застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , із застосуванням електронного засобу контролю. Саме такий запобіжний захід, на переконання захисника, є достатнім і необхідним для виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Вислухавши думку захисника ОСОБА_5 , яка просила задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 у м. Києві має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває малолітня дитина, адже мати дитини (дружина) обвинуваченого ОСОБА_6 померла, і на даний час дитиною опікується мати обвинуваченого ОСОБА_6 , яка є людиною літнього віку; що ризики, які передбачені положеннями ст. 177 КПК України, на даний час зменшились, а тому є всі підстави для зміни запобіжного заходу,
- обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав позицію захисника ОСОБА_5 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 , який покладався на розсуд суду,
- позицію прокурора ОСОБА_8 , яка просила суд залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, у задоволенні клопотання захисника відмовити,
- дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів доходить до такого висновку.

Вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вироком суду, який наразі оскаржується, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та кожному з них призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, яке слід відбувати реально в місцях позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, кожному з обвинувачених, у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишено без змін.

Європейський суд з прав людини у своєму рішення «Руслан Яковенко проти України» зазначив, що, починаючи з дати постановлення вироку, навіть , якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити, підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом», тобто у розумінні підпункту «а» пункту 1 ст. 5 Конвенції на законних підставах.

При цьому, у вказаному рішенні Європейський суд наголосив, що, навіть, якщо національне законодавство передбачає, що вирок набирає законної сили лише після завершення розгляду справи судами усіх інстанцій, попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання, а питання щодо законності такого тримання під вартою можуть бути переглянуті лише, коли виникають нові обставини.

Аналіз вказаних вимог чинного законодавства свідчить про те, що тримання особи під вартою за наявності вироку суду, який хоча і не набрав законної сили, однак яким особі призначено покарання у виді позбавлення волі, є таким, що в повному обсязі відповідає принципам законності, пропорційності та не є свавільним.

Таким чином, тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою за вироком Бородянського районного суду Київської області від 3 червня 2019 року, яким обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 377 КПК України, якщо обвинуваченого, який тримається під вартою, засуджено до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з тримання під вартою та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Колегія суддів, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження і доводами клопотання захисника, на даному етапі апеляційного розгляду будь-яких нових обставин, передбачених вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, які б виникли після постановлення вироку і не були досліджені судом першої інстанції, не встановив.

Крім того, так як, на цей час апеляційне провадження щодо ухваленого відносно обвинуваченого вироку не закінчено і, враховуючи те, що обвинуваченому за вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття реально на тривалий термін, то у колегії суддів наявні підстави для висновку щодо наявності ризику, що обвинувачений може вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та уникати від призначеного покарання, яке слід відбувати реально.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2