Справа № 442/7143/20
Провадження № 1-кс/442/1251/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача-інспектора СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Дізнавач-інспектор СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на: два розкладні ножі, вилучені 07.11.20202 із території розміщеної біля кафе «Ольга» на вул.Нижанківського 5 в м.Дрогобичі Львівської області.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що до Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 07.11.2020 орієнтовно о 20.30 год. за адресою: м.Дрогобич вул.Нижанківського 5 поблизу кафе «Ольга», ОСОБА_6 в ході раптово виниклого словесного конфлікту наніс йому поріз по нижній частині правої ноги та наніс удар кулаком в голову, спричинивши тілесні ушкодження. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000343 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. В ході досудового розслідування допитаний ОСОБА_5 повідомив, що 07.11.2020 він разом зі своїм братом ОСОБА_7 перебували за адресою: АДРЕСА_1 від 07.11.2020 було вилучено два розкладені ножі, які в межах кримінального провадження визнано речовими доказами.

Дізнавач подав до суду клопотання про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує повністю, просить таке задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку:
встановлено, що 08.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000343 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2020 орієнтовно о 20.30 год. за адресою: м.Дрогобич вул.Нижанківського 5 поблизу кафе «Ольга», ОСОБА_6 в ході раптово виниклого словесного конфлікту наніс йому поріз по нижній частині правої ноги та наніс удар кулаком в голову, спричинивши тілесні ушкодження.

Згідно протоколу огляду місця події від 07.11.2020 в м.Дрогобич вул.Нижанківського 5 від 07.11.2020 було вилучено два розкладені ножі, які постановою слідчого визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, вважаю, що клопотання слід задоволити.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім цього у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арештна: два розкладні ножі, вилучені 07.11.20202 із території, розміщеної біля кафе «Ольга» на вул.Нижанківського 5 в м.Дрогобичі Львівської області.

Контроль за зберіганням вищевказаних речей покласти на дізнавача-інспектора СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1