Номер провадження:1-кс/521/5987/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

У Х В А Л И В:
З клопотання слідчого та доданих матеріалів вбачається, що 28 листопада 2020 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 діючи у групі, переслідуючи ціль незаконного збагачення, прибули за адресою: АДРЕСА_2 з метою реалізації спільного злочинного умислу, який полягав у заволодінні шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом обману та зловживанням довірою вказаних осіб, та узгодили, що роль ОСОБА_5 полягала у введенні в оману ОСОБА_8 за заздалегідь обумовленому плану, а ОСОБА_7 , в свою чергу, повинен був перебувати біля зазначеного домоволодіння на вулиці та слідкувати за навколишнім середовищем, щоб не запобігти злочинним намірам ОСОБА_5 з боку третіх осіб.
В цей час, до приміщення літньої кухні за вказаною адресою зайшов ОСОБА_7 , та, діючи умисно, у групі з ОСОБА_5 , маючи на меті незаконне збагачення, намагаючись подолати опір ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я вказаних осіб, що виразилося у штовханні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в результаті впали на підлогу, та, в свою чергу, нанесенні ОСОБА_7 одного удару кулаком лівої руки в область голови ОСОБА_10 , від якого вона також впала на підлогу. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, суспільну небезпечність наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , подолавши опір вищевказаних осіб, відкрито заволоділи грошовими коштами у розмірі 85 000 гривень, які знаходились у білому пакеті у приміщенні літньої кухні.
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 85 000 гривень.
29 грудня 2020 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_5 була затримана за підозрою у скоєні вказаного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та останній повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 мотивуючи клопотання тим, що остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків зазначених в ст.177 КПК України.
Захисник та підозрювана ОСОБА_5 заперечили проти вказаного клопотання.
Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та підозрюваної, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вдатися до спроб перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом переховування від органу досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання слідчий суддя оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, слідчий суддя бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Вважаю, що у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Так, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться в протоколі огляду місця події від 28 листопада 2020 року, в протоколі додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 01 грудня 2020 року, в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01 грудня 2020 року потерпілою ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 01 грудня 2020 року, в протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , у рапорті та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
На думку слідчого судді вказаних обставин, для підтвердження обґрунтованості підозри достатньо, задля переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваною могло бути вчинено кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, тому вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, отже підозрюваної ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що ОСОБА_5 будучи підозрюваною у вчиненні тяжкого, умисного корисливого злочину, знову вчинила злочин проти власності. Також суд враховує, що підозрювана одружена, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштована, зі слів працюючої реалізатором на промринку «7км».
Крім того, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, слідчий суддя вбачає реальним ризик, що підозрювана у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на потерпілу та свідків, які безпосередньо судом не допитані.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Під час судового засідання підозрюваною та її захисником не було надано слідчому судді достатніх доказів які б свідчили, що при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, будуть гарантувати, що остання не буде впливати на потерпілу та свідків, переховуватись від органу досудового розслідування, не вчинятиме інший злочин.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В силу ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обваинвуаченого,інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
В даному конкретному випадку, враховуючи дані, що містяться в наданих матеріалах, які були долучені та досліджені під час розгляду клопотання, обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваної, її вік, стан здоров`я, майновий стан, вважаю за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу у межах, передбачених п. 2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 131820 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваної альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на підозрювану ряд обов`язків.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Визначити розмір застави, як запобіжний захід, достатній для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у межах 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 131820 гривень.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки строком на шістдесят днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2)не відлучатися з населеного пункту в якому вона проживає (місто Одеса), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/реєстрації;
4) утриматись від спілкування з потерпілою та свідками по даному кримінальному провадженню.
Роз`яснити підозрюваній (обвинуваченій), що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів і обчислюється з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 29 грудня 2020 року. Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу припиняє свою дію 27 лютого 2021 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1