ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтави, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
06.07.2020 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , правомірно перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти 1101» ТОВ «АТБ Маркет», розташованому по вул.Миру, 9 у м.Полтаві, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом відкриття камери схову під номером 9, яка призначена для тимчасового зберігання майна, за допомогою ключа до неї, який випав на підлогу у потерпілої ОСОБА_4 , проникла в середину камери схову, звідки таємно викрала належне потерпілій майно, а саме господарську сумку зеленого кольору, в якій знаходились:
1) сумка із забарвленням тигра вартістю 400 грн., де знаходились: таблетки «Хлорофіліпт» у коробці 35 шт. вартістю 40 грн.; спрей назальний «Sparklin» з морською водою у коробці вартістю 185,30 грн.; спрей назальний «Форінекс» об`ємом 50 мкг в коробці вартістю 241 грн.; аерозоль «Камфомен» об`ємом 30 мл вартістю 38 грн.;
2) косметичка фіолетового кольору, в якій знаходились: крем для рук «Добрий дотик» об`ємом 75 мл вартістю 30 грн.; крем «Riche Creme» об`ємом 14 мл вартістю 200 грн.; нічний крем маска «Loreal» об`ємом 50 мл вартістю 200 грн; флакон розчину аміаку об`ємом 40 мл вартістю 6 грн.; крем «Oriflame» об`ємом 30 мл вартістю 150 грн.; олівець для очей «MAKE UP» вартістю 200 грн.; тональний крем «Givenchy» об`ємом 5 мл вартістю 150 грн.; пробник з дезодорантом «Gucci» вартістю 30 грн.; пробник з дезодорантом «Givenchy» вартістю 30 грн.; пробник з дезодорантом «Calvin Klein» вартістю 30 грн.; металеві ножиці для манікюру вартістю 20 грн.; щітка для п`яток вартістю 200 грн.;
3) предмети одягу, а саме: штани вартістю 500 грн.; джинси синього кольору вартістю 700 грн.; домашнє плаття вартістю 100 грн.; шорти бірюзового кольору вартістю 200 грн., футболка рожева вартістю 70 грн.; майка рожевого кольору вартістю 70 грн.; футболка зеленого кольору вартістю 100 грн.; жіноча спідня білизна 2 шт. білого кольору вартістю 400 грн.;
4) продукти харчування, а саме майонез, помідори, оселедець, масло молочне 200 г., загальною вартістю 100 грн.;
5) пакунок, в якому знаходилась коробка цукерок «Ассорті преміум» 300 г. вартістю 110 грн. та червона папка з наступними документами: акт прийому-передачі від 11.02.2019 ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат»; договір про уступку майнових прав за договором про участь у ФФБ №36-9-ФФБ13 від 20.04.2017 серії №У36-9ФФБ13 від 21.04.2017, виданого ТОВ «Фінансова компанія «Олімпія»; договір про участь у Фонді фінансування будівництва, серія №36-9-ФФБ13, виданого 20.04.2017 ТОВ «Фінансова компанія Олімпія»; два договори на оренду земельних ділянок (паї), що розташовані у Козельщинському районі Полтавської області; закордонний паспорт на ім`я потерпілої ОСОБА_4 ; комунальні книги на всі види послуг на квартиру за адресою мешкання потерпілої; трудова книжка на ім`я потерпілої ОСОБА_4 , в якій знаходилось свідоцтво про загальнообов`язкове страхування на ім`я потерпілої.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 4500,30 грн.
Таким чином ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та показала, що у встановлений судом спосіб, час і місці викрала з камеру схову у магазині АТБ сумку з речами, ключ від якої випав у потерпілої. При цьому обвинувачена не оспорювала фактичних обставин та доказів по справі за фактом викрадення чужого майна, об`єм викраденого та його вартість не заперечувала. У вчиненому розкаялась, разом із тим не змога пояснити мотиви крадіжки. Послалась на те, що має маленьку дитину і можливо її вчинок викликаний перевтомою. Цивільний позов потерпілої визнала частково, прохала зменшити розмір компенсації моральної шкоди.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Крім визнавальних показань обвинуваченої та пояснень потерпілої, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин викрадення майна, винуватість ОСОБА_5 підтверджується наданими стороною обвинувачення наступними доказами.
Згідно із заявою про подію від 06.07.2020 та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.06.2020, до реєстру внесено відомості про викрадення невідомою особою сумки потерпілої ОСОБА_4 з її особистими речами та документами, що мало місце 06.07.2020 близько 18 год. 30 хв. в магазині «АТБ-Маркет» по вул.Миру, 9 у м.Полтаві.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.07.2020 з фотознімками та план-схемою до нього і заяви заступника керуючого магазину ОСОБА_7 про надання такого дозволу, було проведено огляд приміщення магазину «АТБ-Маркет», розташованого по вул.Миру,9 у м.Полтаві, під час якого оглянуто камеру схову для речей №9. На момент огляду вказана камера була відчиненою, замок знаходився у справному стані, а ключ вставлений в замок.
Згідно із скріншотами відеозапису камер спостереження, обвинувачена ОСОБА_5 у приміщенні магазину знаходиться із жіночою сумкою на плечі, а на виході з магазину «АТБ-Маркет» обвинувачена зафіксована із великою сумкою та пакетом у руках.
В судовому засіданні обвинувачена показала, що у магазині «АТБ-Маркет» вона придбала хліб. Жіноча сумка, яка знаходиться у неї на плечі належить їй, а господарська сумка та пакет, були викрадені нею з камери схову №9, ключ від якої вона знайшла на підлозі. При цьому обвинувачена ствердила, що на оглянутих в судовому засіданні скріншотах зафіксована саме вона.
Відповідно до заяви ОСОБА_5 та протоколу огляду з фотознімками до нього від 20.07.2020 у службовому кабінеті №37 в приміщенні відділення поліції №2 ВП ГУНП в Полтавській області було оглянуто добровільно видані обвинуваченою речі, а саме пакет поліетиленовий зеленого кольору, в якому знаходились косметичні засоби та лікарські препарати.
Згідно із протоколом огляду з фотознімками та графічним зображенням місцевості до нього від 30.07.2020, було оглянуто ділянку місцевості по АДРЕСА_2 . Під час огляду нічого виявлено не було.
За посиланням обвинуваченої саме у вказаному місці біля баків у дворі житлового будинку вона залишила частину викрадених речей одразу після вчинення злочину.
За висновком судової товарознавчої експертизи від 31.07.2020 №2258, визначити ринкову вартість з урахуванням зносу майна на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 06.07.2020, не представилось можливим, оскільки надані на дослідження речі (лікарські засоби, парфумерні та косметичні вироби) перебували у використанні і належать до переліку товарів, що не підлягають обміну.
Висновки суду за результатами розгляду справи.
Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що поєднане з проникненням в інше сховище.
В судовому засіданні обвинувачена показала, що викравши з камери схову сумку, вона залишила собі тільки частину речей, які в подальшому були у неї вилучені поліцією, а все інше майно вона залишила біля баків у дворі, розташованого поряд з магазином АТБ будинку в день події. При цьому визнаючи весь обсяг викраденого майна, що їй інкриміновано та його вартість, обвинувачена вказала, що чітко не пам`ятає, які саме речі знаходились у сумці, а папку з документами серед речей потерпілої вона не помітила.
Суд не розцінює вказані покази обвинуваченої як намагання ухилитись від звинувачення чи викривити обставини події, оскільки серед викраденого майна була велика кількість речей потерпілої, таких як лікарські препарати, косметичні засоби, продукти харчування, предмети одягу та особисті документи потерпілої. Вцілому обвинувачена підтвердила перелік викраденого майна за категоріями, проте не змогла вказати їх точне найменування, та ствердила про те, що не помітила папку з документами. За показами обвинуваченої, після усвідомлення скоєного, вона злякалась повертати викрадені речі.
Разом із тим, пояснення потерпілої щодо переліку речей, які були викрадені у неї та причин, з яких саме 06.07.2020 у неї знаходилась така кількість одягу, медичних і косметичних засобів, документів є об`єктивно логічними і не викликають обґрунтованого сумніву. Потерпіла показала суду, що оскільки у день події вона повернулась до м.Полтави з м.Харкова, мала при собі одяг, лікарські й косметичні засоби, а документи на час її відсутності знаходились у сина і саме 06.07.2020 вона їх забрала. Папка з документами знаходилась в одному пакеті з коробкою цукерок.
Під час огляду в судовому засіданні скриншотів, на яких зображена обвинувачена у приміщенні магазину АТБ та на виході з нього, потерпіла показала, що саме у тому пакеті, який обвинувачена тримає в руках, знаходилась папка з документами.
Щодо мотиву та мети кримінального правопорушення, суд критично ставиться до показань обвинуваченої щодо вчинення нею злочину через перевтому, в судовому засіданні обвинувачена не змогла чітко пояснити причин свого вчинку. Також суд враховує те, що після крадіжки обвинувачена вільно розпорядилась викраденим, частину речей, які вважала за потрібне, залишила собі, що дозволяє зробити висновок про наявність в її діях корисливого мотиву.
З огляду на вказане звинувачення є повністю доведеним.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченої, її вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.
Обвинувачена ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, не працює, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , 2019 року народження, та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, джерелом її офіційного доходу є отримувана соціальна допомога, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, має постійне зареєстроване місце проживання, де мешкає разом із матір`ю ОСОБА_9 . За повідомленням старшого ДОП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, обвинувачена ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо.
В судовому засіданні прокурор просив врахувати в якості пом`якшуючих покарання обставин, наявність на утриманні обвинуваченої малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення за збігом тяжких життєвих обставин. Про наявність цих обставин, було наголошено в судових дебатах й захисником обвинуваченої, який просив також врахувати наявність щирого каяття та часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує наявність на утриманні обвинуваченої малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин та часткове відшкодування шкоди. В судовому засіданні обвинувачена показала, що має доньку, 2019 року народження, яку виховує одна, зараз не працює, оскільки самостійно здійснює догляд за дитиною, проживає разом із своєю матір`ю в однокімнатній квартирі, що у комплексі може вважатись збігом тяжких життєвих обставин.
Вирішуючи питання щодо врахування такої обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття, суд наголошує на тому, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Обвинувача в судовому засіданні показала, що осуджує свою поведінку, вибачилась перед потерпілою та щиро розкаялась у вчиненому. Разом із тим, суд вказує, про те, що окрім словесного висловлення свого розкаяння, винна особа, має вчиняти активні дії та намагатись виправити наслідки, що настали. Так, потерпілій було повернуто лише частину викраденого майна, яке добровільно видала обвинувачена поліції, натомість з моменту вчинення крадіжки до розгляду справи в суді, тобто майже за чотири місяці, будучи достовірно обізнаною про наявність цивільного позову, обвинувачена не вжила жодних заходів та не намагалась хоча б частково відшкодувати завдані нею збитки.
Вказані обставини, дають суду підстави дійти висновку про відсутність в діях обвинуваченої щирого каяття, а сам факт визнання вини не може бути ототожнений із наявністю такого. Між тим, суд вважає за можливе врахувати в якості обставини, що пом`якшує покарання, факт часткового відшкодування шкоди, оскільки частина викраденого була добровільно видана обвинуваченою та повернута потерпілій.
Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.
Згідно із складеною стосовно обвинуваченої досудової доповіді, органом пробації ОСОБА_5 визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченої, думку потерпілої, яка на суворому покаранні не наполягала, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення та принципу індивідуалізації покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування положень статей 69,69-1 КК України суд не знаходить.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченої від покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ст.79 КК України, відповідно до якої, у разі призначення покарання у виді позбавлення волі жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.
У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченої, відсутність у неї негативних характеристик, її молодий вік, та те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності і має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що її виправлення можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити її від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.79,76 КК України. При цьому тривалість строку випробування, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення та висновку органу пробації щодо визначеного рівня ризику повторного злочину, на думку суду, не може бути мінімальною, а належний контроль за її поведінкою сприятиме у формуванні правосвідомості обвинуваченої.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави в порядку ст.124 КПК України. Згідно із долученими до справи матеріалами, витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні складають 150 грн.
Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався, і з урахуванням процесуальної поведінки ОСОБА_5 в ході здійснення судового провадження та призначеного покарання, суд не вбачає підстав застосування до неї запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження не вживались.
Обвинувачена ОСОБА_5 цивільний позов потерпілої визнала частково, а саме розмір майнової шкоди визнала повністю, а компенсацію моральних збитків, з урахуванням її майнового стану, просила зменшити до 1500 грн.
Заперечуючи проти цивільного позову в частині моральної шкоди обвинувачена та її захисник послались на недоведеність потерпілою погіршення стану здоров`я внаслідок злочину та посилаючись на принцип співмірності просили цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Вирішуючи питання за пред`явленим цивільним позовом, суд вказує про наступне.
Так, відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, визначених ст.ст.1166, 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вимоги потерпілої в частині відшкодування заподіяної майнової шкоди, з урахуванням визнання обвинуваченою позову, виходячи з встановленого судом розміру матеріальних збитків та вартості повернутого майна, підлягають до задоволення повністю в сумі 3833 грн.
В судовому засіданні потерпіла наголосила на тому, що частина викраденого майна їй було повернуто на загальну вартість 1550,30 грн., однак враховуючи, що косметичні засоби перебували у використанні, й після цього вона вже їх не могла використовувати за призначенням, їх вартість була врахована при визначенні розміру майнової шкоди.
Згідно із ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Щодо обґрунтованості позову, суд виходить з того, що факт заподіяння такої шкоди є доведеним і очевидним, оскільки являється наслідком протиправних дій з боку обвинуваченої.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченої, суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, міру істотності наслідків, що настали, ступень вини, характер і глибину завданих потерпілій особі страждань, що пов`язано із викраденням її особистих речей і документів. Виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан обвинуваченої, наявність на її утриманні малолітньої дитини, та реальну можливість відшкодування завданої нею шкоди, за рахунок наявного доходу, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди, має становити для потерпілої 8000 грн. При цьому суд вказує, що відновлення особистих документів потерпілої таких як трудова книжка, договори на земельні ділянки, документи з приводу фінансування будівництва, документи щодо надання та оплати комунальних послуг, потребуватиме багато зусиль, а їх викрадення значною мірою вплинуло на звичайний уклад життя ОСОБА_4 та потягло за собою негативні наслідки, в тому числі за посиланням потерпілої, наразі вона не може працевлаштуватися за відсутності трудової книжки. Також суд наголошує на тому, що посилання потерпілої на погіршення стану її здоров`я внаслідок вчинення кримінального правопорушення та звернення до медичних закладів, жодними доказами не підтверджено, тому вказана обставина при визначенні розміру відшкодування до уваги судом не приймалась.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_5 від цього покарання, на підставі ст.ст.79,76 КК України якщо вона протягом випробування строком 01 рік 06 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 3833 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 8000 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 150 гривень.
Речові докази по справі: таблетки «Хлорофіліпт»; спрей назальний «Sparklin»; спрей назальний «Форінекс»; «Камфомен»; крем для рук «Добрий дотик»; крем «Riche Creme»; нічний крем маска «Loreal»; флакон розчину аміаку; крем «Oriflame»; олівець для очей «MAKE UP»; тональний крем «Givenchy»; пробники з дезодорантами «Gucci», «Givenchy», «Calvin Klein»; металеві ножиці для манікюру залишити потерпілій ОСОБА_4 , як їй належні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м.Полтави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку та мають право ознайомитись із журналом судового засідання і подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1