Справа № 740/2170/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/656/20
Категорія - ч.1 ст. 263 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 12 травня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 липня 2020 року,

щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1) 03 жовтня 2007 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду 10 вересня 2009 року на підставі ст. 408-2 КПК України та ч. 2 ст. 78 КК України іспитовий строк скасований з направленням засудженого для відбування покарання;

2) 05 квітня 2012 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 31 травня 2016 року вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

4) 10 квітня 2017 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

5) 04 вересня 2018 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 19 грудня 2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 653 грн 80 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час у березні 2016 року, перебуваючи в лісосмузі біля села Дорогинка Ічнянського району Чернігівської області, знайшов 20 патронів калібру 5,45 мм, що є боєприпасами придатними для стрільби, які, діючи умисно, для власних потреб без передбаченого законом дозволу забрав із собою та відніс до будинку АДРЕСА_1 , де заховав їх на горищі сараю та почав зберігати.

12 травня 2020 року по вулиці Садовій, 5 в с. Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області працівниками Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було виявлено та вилучено вищевказані 20 набоїв калібру 5,45 мм, що є боєприпасами придатними для стрільби, та бойовими проміжними патронами з кулями збільшеної пробивної здатності, які ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, як такий, що ухвалений з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, а провадження у справі щодо нього закрити.

Аргументує тим, що під час судового розгляду йому не були роз`яснені наслідки розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме те, що він буде позбавлений можливості оскаржувати обставини справи, якщо вони не будуть досліджуватись в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти доводів обвинуваченого, вказуючи на їх необґрунтованість, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

За змістом ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Аналізуючи положення статті 349 КПК України, можна виділити такі умови для проведення судового розгляду в порядку ч.3 вказаної статті: 1) відсутність заперечень учасників судового розгляду щодо застосування процедури розгляду, передбаченої ч.3 ст. 349 КПК України; 2) погодження сторін із фактичними обставинами справи; 3) добровільність та істинність їхніх позицій; 4) переконаність суду в правильності розуміння сторонами обставин, що не оспорюються, і позбавлення права на апеляційне оскарження.

Перевіривши звукозапис судового розгляду та зміст оскаржуваного вироку, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції судовий розгляд було проведено з дотриманням норм зазначеної статті закону.

Як вбачається зі звукозапису судового засідання від 06 липня 2020 року (журнал судового засідання а.п. 86-87), суд першої інстанції в обвинуваченого ОСОБА_7 детально з`ясовував чи правильно він розуміє зміст фактичних обставин інкримінованого йому злочину, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у випадку розгляду провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На питання суду обвинувачений ОСОБА_7 відповів, що роз`яснення суду йму зрозумілі і він згодний на такий порядок дослідження доказів.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому та надав свої відповідні показання про те, що у 2016 році в лісосмузі знайшов 20 патронів та зберігав їх за місцем свого проживання.

Таким чином, твердження апелянта про те, що наслідки розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України йому не роз`яснювались, є безпідставними та суперечать матеріалам справи.

Отже, коли кримінально процесуальний та кримінальний закон застосовані правильно і покарання призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах мінімальної санкції статті, колегія суддів не знаходить законних підстав для скасування чи зміни вироку суду, а тим більше для закриття кримінального провадження, як про це просить обвинувачений.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10