справа № 462/2887/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000609 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

08 березня 2020 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на побутовому ґрунті вчинив сварку із своїм батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Так, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямовний на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , з мотивів особистої неприязні та через нанесення йому потерпілим одного удару кулаком в обличчя, взяв ніж з кухонної тумби та, повернувшись до кімнати, в якій знаходився ОСОБА_4 , підійшов до останнього та, тримаючи ніж в правій руці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, замахом руки наніс один удар в ділянку правого підребер`я потерпілому ОСОБА_4 . В результаті протиправних дій обвинувачений заподіяв потерпілому одне проникаюче в черевну порожнину колото-різане поранення з ушкодженням ободової та 12-палої кишки. Вказане ушкодження могло утворитись 08.03.2020 року від дії гострого предмету, яким міг бути клинок ножа, не могло утворитись внаслідок падіння з висоти власного росту та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав та пояснив, що 08.03.2020р. він разом із батьком та квартирантом ОСОБА_6 святкували свято 8 березня та вживали спиртні напої. Словесний конфлікт почав квартирант ОСОБА_6 , в ході якого він разом із батьком почали бити обвинуваченого. При цьому ОСОБА_6 тримав руки обвинуваченого позаду, а батько наносив удари. Так тривало приблизно 3-4 хв. Після цього обвинуваченого відпустили, а батько з квартирантом пішли на балкон курити. Через 3-4 хв. обвинувачений піднявся та, маючи намір помститись за своє побиття, пішов до кухні, взяв ножа та вструмив його батькові у живіт. Після цього його кватирант поклав на підлогу та тримав так до приїзду швидкої допомоги та поліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.
Вина ОСОБА_4 , у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується такими дослідженими доказами.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 вказав, що він є батьком обвинуваченого. 08.03.2020р. він разом із сином ОСОБА_4 , дружиною ОСОБА_7 та квартирантом ОСОБА_6 святкували свято 8 березня, вживаючи спиртні напої (горілку). Хто саме спричинив йому тілесне ушкодження він не пригадує.
Суд визнає покази потерпілого належними та допустимими в частині підтвердження обставин, які передували вчиненню злочину, а саме місця , дати та часу його вчинення.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого. 08.03.2020р. вона разом із чоловіком, сином та квартирантом святкували свято 8 березня, вживали алкоголь. Близько 16:00 год. вона вийшла на вулицю викинути сміття. Коли повернулась побачила, що син знаходився в кайданках, вдома були працівники поліції, а чоловіка забрала швидка допомога. Зі слів присутніх їй стало відомо, що вдома між батьком та сином виник конфлікт, піл час якого батько вдарив сина в око, а син після цього заподіяв батькові ножове поранення. Свідок вказала, що знайшла біля кухні на підлозі кухонний ніж, яким ймовірно син завдав батькові поранення, а тому його викинула через вікно у кухні.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є рідною сестрою обвинуваченого, проживає разом із своєю сім`єю за іншою адресою, стосунків з батьками та братом майже не підтримує. 08.03.2020р. їй стало відомо, що між батьком та братом стався конфлікт, в ході якого брат заподіяв батькові ножове поранення.
Суд визнає покази свідків належними та допустимими, оскільки такі узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема протоколами слідчих дій, покази цих свідків прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а саме підтверджують місце, час, спосіб вчинення кримінального правопорушення.
У той же час, з досліджених судом в порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, судом встановлено наступне.
Згідно електронного рапорту ( а.с. 111) до Залізничного ВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.03.2020р. за адресою АДРЕСА_1 потерпілому ОСОБА_4 наніс ножове поранення син приблизно о 17:00 год.
Згідно електронного рапорту ( а.с. 112) до Залізничного ВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_7 про те, що її син підрізав батька за адресою АДРЕСА_1 .
Ці ж дані випливають із відтвореного в судовому засіданні аудіозапису виклику на службу 102 (ас.230).
Як вбачається із рапорту працівника поліції ОСОБА_9 ( а.с.113), під час несення служби в складі 203 екіпажу 08.03.2020р. отримали повідомлення щодо нанесення тілесного ушкодження за адресою АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_6 , повідомив, що був свідком того, як ОСОБА_4 наніс ножем удар в живі своєму батькові. До обвинуваченого працівникам поліції було застосовано кайданки. При цьому затриманий підтвердив факт удару ножем.
Згідно протоколу огляду місця події від 08.03.2020р. ( а.с. 115-129) з фототаблицею слідує, що об`єктом огляду була квартира АДРЕСА_2 , тобто було оглянуто місце події, установлено факт наявності у кімнаті плям з РБК з правої сторони на ліжку , на футболці та сорочці наявні сліди РБК, вилучено 3 кухонні ножі, футболку зі слідами РБК, сорочку зі слідами РБК.
З протоколу огляду речей від 13.03.2020р. ( а.с.186) вбачається, що предметом огляду був файл звукозапису виклику на службу «102», в ході якого встановлено, що свідок ОСОБА_7 звернулась в поліцію по телефону 102 та повідомила, що її син «порізав» батька у квартирі за адресою АДРЕСА_1 .
Ці ж дані випливають із відтвореного в судовому засіданні звукозапису виклику на службу 102 (ас.230).
Тобто даними доказами підтверджується подія кримінального правопорушення, а саме місце, спосіб, час та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту від 05.05.2020р. ( а.с. 188-192), за участю потерпілого ОСОБА_4 , дана слідча дія проводилась у квартирі АДРЕСА_2 . В ході слідчого експерименту потерпілий повідомив, що 08.03.2020р. він разом із своєю сім`єю знаходився на кухні, святкували свято 8 березня, вживали алкогольні напої. В процесу розпивання алкоголю обвинувачений вдарив матір, внаслідок чого потерпілий разом із свідком ОСОБА_6 за неї заступились, завдавши обвинуваченому кілька ударів в обличчя. Однак після цього його син взяв з кухні ножа та заподіяв батькові ножове поранення. В ході слідчого експерименту потерпілий показав місце на правій частині живота, куди син наніс йому ножем поранення.
Ці ж дані випливають із відтвореного в судовому засіданні запису слідчого експерименту (ас.193).
Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту від 05.05.2020р. ( а.с. 194-197), проведеного за участю обвинуваченого, дана слідча дія проводилась у квартирі АДРЕСА_2 . В ході слідчого експерименту обвинувачений повідомив, що 08.03.2020р. між ним, його батьком та свідком ОСОБА_6 виник конфлікт в ході вживання алкогольних напоїв, під час якого батьком та свідок почали бити обвинуваченого в коридорі. Після нанесення йому тілесних ушкоджень, обвинувачений пішов до кухні, взяв ніж, повернуся до коридору, підійшов до батька та наніс йому один удар в живіт лівою рукою, в якій тримав ножа. Після цього ніж у нього забрали, його скрутили, кинули на підлогу, викликали поліцію та швидку допомогу.
Ці ж дані випливають із відтвореного в судовому засіданні запису слідчого експерименту (ас.198).
Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту від 19.05.2020р. ( а.с. 199-202), проведеного за участю свідка ОСОБА_6 , дана слідча дія проводилась у квартирі АДРЕСА_2 . В ході слідчого експерименту свідок повідомив, що орендує житло у Миляновських. 08.03.2020р. він разом зі обвинуваченим та потерпілим вживали алкогольні напої. Обвинувачений почав поводити себе агресивно та неадекватно, внаслідок чого між ним та батьком виник конфлікт. Під час цього конфлікту батько вдарив сина, щоб його заспокоїти, однак після цього обвинувачений пішов до кухні, взяв ножа, підійшов до потерпілого та вдарив його у живіт. Свідок вказав, що після цього він вирвав ножа у обвинуваченого, поклав його на підлогу та тримав до приїзду поліції.
Ці ж дані випливають із відтвореного в судовому засіданні запису слідчого експерименту (ас.204).
Вказані докази суд визнає належними та допустимими, оскільки такі отримані в порядку, визначеному КПК України, такі прямо та непрямо підтверджують існування обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема час, місце, спосіб вчинення злочину.
З досліджених судом у порядку § 3 Глави 28 КПК України у судовому засіданні висновків експертів встановлено наступне.

З висновку судово-медичної експертизи №45/20 від 09.03.2020р. ( а.с. 136-138) вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 виявлено одне проникаюче в черевну порожнину колото-різане поранення з ушкодженням ободової та 12-палої кишки. Вказане ушкодження могло утворитись 08.03.2020 року від дії гострого предмету, яким міг бути клинок ножа, не могло утворитись внаслідок падіння з висоти власного росту та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
Відповідно до висновку №93/20 (додатковий) від 07.05.2020р. (а.с. 162-170) тілесне ушкодження, виявлене у потерпілого ОСОБА_4 , могло бути заподіяно за обставин, вказаних у протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого та потерпілого.
Відповідно до висновку експерта №56/2020-мк від 06.04.2020р. ( а.с.140-145) Колото-різані пошкодження на сорочці та на футболці (одягу потерпілого ОСОБА_4 ) співпадають за локалізацією з раною на тілі потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку експерта №467/2020-ім від 06.04.2020р. (а.с. 147-151) на кофті обвинуваченого ОСОБА_4 (об`єкти №1,2,3) виявлено сліди крові, яка може походити як від самого обвинуваченого, так і від будь-якої особи з такою ж групової характеристикою крові за ізосерологічною системою. Крім того, на цій же кофті виявлено сліди крові (об`єкти №5,6,7), походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_4 .
Згідно висновку №465/2020-ім (а.с. 153-157) кров на футболці потерпілого ОСОБА_4 , вилученої в ході огляду місця події, походить в тому числі і від потерпілого.
Згідно висновку судово-психіатричної екпертизи №521 від 10.11.2020р. ОСОБА_4 , на момент інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту не перебував. Не перебував він також і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність.
Тобто, цими доказами, в їх сукупності, так і кожним окремо, підтверджуються відомості про те, що дійсно обвинувачений наніс удар ножем в живіт потерпілому. Характер та локалізація тілесного ушкодження вказують на наявність у обвинуваченого прямого умислу на спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.
Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Разом з тим, суд не приймає до уваги висновок №149/2020ц ( а.с.159-161), оскільки в ході проведення експертизи трьох ножів, вилучених в ході огляду місця події, крові, клітинних елементів та білка на цих ножах не виявлено. Отже, вказаний доказ за своєю суттю є не належним, оскільки ним не підтверджується ні час, ні місце, ні спосіб вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що фактичні дані, що містяться у досліджених судом доказах узгоджуються між собою, з показами свідка, протоколами проведених слідчих дій, експертиз та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового розгляду.
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження і тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст.121 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до тяжких, особу винуватого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття. Крім того, суд теж враховує обставини вчинення злочину, а саме виниклий конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, а також поведінку потерпілого, яка передувала вчиненню злочину, а саме його протизаконне насильство щодо обвинуваченого. Суд вважає, що саме таке насильство спровокувало обвинуваченого та було безпосередньою причиною виникнення умислу та нанесення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства строком в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, який суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд не вбачає законних підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання із встановленням йому іспитового строку, оскільки таке покарання, на думку суду, не сприятиме його меті і буде недостатнім для виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових злочинів, не відповідатиме особі обвинуваченого, обставинам справи та тяжкості вчиненого злочину, який є тяжкими, умисними, вчинений відносно здоров`я батька, з яким обвинувачений проживає за однією адресою, та становить підвищену суспільну небезпеку.
Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08.03.2020р.
Зарахувати у строк покарання термін попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою з утримуванням в Львівському слідчому ізоляторі № 19 УДПтС України у Львівській області
Речові докази: - три кухонні ножі, одяг потерпілого, а саме футболку синього кольору, сорочку в полоску повернути потерпілому ОСОБА_4
-DVD-R диск зі звукофайлом лінії 103 залишити в матеріалах кримінального провадження
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді від 11.03.2020р.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, потерпілому.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1 .

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1