Справа № 362/1610/20
Провадження № 1-кп/362/431/20
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

26 серпня 2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області кримінальне провадження № 120 191 101 400 017 47 від 27.12.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сєвєродонецьк Луганської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого зварювальником в Устимівській філії «Цукренергосервіс» Приватного акціонерного товариства Акціонерна компанія «Сатер», що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Устимівка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 09.02.2005 року вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено тривалістю в 2 роки;

- 23.12.2008 року вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням статті 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено тривалістю в 2 роки;

- 22.02.2010 року вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць; звільненого умовно-достроково 30.09.2011 року на підставі постанови Перевальського районного суду Луганської області із застосуванням ст. 81 КК України на невідбутий строк покарання 2 місяці 22 дні;

- 08.05.2012 року вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено тривалістю в 1 рік;

- 21.10.2013 року вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням статей 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено тривалістю в 2 роки;

- 11.12.2014 року вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням статей 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців; звільненого 13.09.2016 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2020 року судом отримано казаний обвинувальний акт та ухвалою дане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні суду надано укладену між підозрюваним і представником потерпілого угоду про примирення, а тому, суд відповідно до положень ст. 474 КПК України, розглянув питання щодо затвердження даної угоди.

Учасники провадження вважали за можливе затвердити укладену угоду.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, приходить до наступних висновків.

Надану суду угоду про примирення укладено 12.03.2020 року в місті Василькові Київської області між представником потерпілого ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_4 у пункті 1.1 якої наведено правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Пункт 1 частини 7 статті 474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону; суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Судом перевірено угоду на відповідність вимогам КПК України та встановлено, що зміст угоди не відповідає вимогам КПК України та закону.

Так, із змісту угоди про примирення, що також відображено в обвинувальному акті, вбачається, що ОСОБА_4 має одну судимість.

Проте, із довідки стосовно ОСОБА_4 вбачається, що він був засуджений шість разів, а саме: 09.02.2005 року, 23.12.2008 року, 22.02.2010 року, 08.05.2012 року, 21.10.2013 року і 11.12.2014 року, останній раз за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців та був звільнений 13.09.2016 року.

Отже, з урахуванням вимог статей 12 і 89 КК України, станом на дату вчинення ОСОБА_4 нового суспільно-небезпечного діяння листопад 2019 року, він мав судимості, що у встановленому законом порядку не зняті та непогашені.

Вказані обставини, на переконання суду суперечать вимогам КПК України і закону, що також впливає на призначення винному покарання, оскільки ОСОБА_4 , маючи судимості, які в установленому законом порядку непогашені та не зняті, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин проти власності.

Однак, при укладені угоди, вказана вище обставина врахована не була, внаслідок чого, на думку суду, сторонами було узгоджене призначення покарання із застосуванням статті 75 КК України, що з урахуванням особи винного та інших обставин справи, суперечить вимогам закону.

До того ж, слід вважати, що умови угоди в цій частині не відповідають інтересам суспільства, оскільки ОСОБА_4 вдруге вчиняє злочин проти власності, маючи судимості, що у встановленому законом порядку непогашені та не зняті, що беззаперечно свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Тобто, на переконання суду, узгоджене сторонами в угоді призначення покарання, не забезпечить виправлення засудженого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, не відповідає його особі, а також є недостатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Таким чином, на думку суду, існують підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

За таких обставин, коли існують підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди слід відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 КПК України.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовувались.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 369 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 12 березня 2020 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 і представником потерпілого ОСОБА_6 .

Повернути кримінальне провадження № 120 191 101 400 017 47 від 27.12.2019 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Дата складення повного тексту судового рішення 26 серпня 2020 року.